РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2016Справа №910/9157/16

За позовом: приватного підприємства "БЕРКУТ К"

до: публічного акціонерного товариства "КОМПАНІЯ "РАЙЗ"

про стягнення 47.813,98 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Яворський А.Б. - за довіреністю від 06.06.2016 № б/н;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У:

Приватне підприємство "БЕРКУТ К" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до публічного акціонерного товариства "КОМПАНІЯ "РАЙЗ" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 47.813,98 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за укладеним між сторонами спору договором про охорону об'єкта від 01.09.2015 № 16. Надані позивачем послуги за вказаним договором за листопад 2015 відповідачем не оплачені, в результаті чого в останнього виникла заборгованість перед позивачем 47.813,98 грн., з яких: 38.064,00 грн. - основна заборгованість, 7.056,29 грн. - пеня, 490,05 грн. - 3 % річних та 2.203,64 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.05.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/9157/16. Розгляд справи призначений на 13.06.2016.

Ухвала про порушення провадження у справі надсилалася відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду. Враховуючи наведене, відповідач повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач правом наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України не користався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло. Таким чином, відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Повноважний представник відповідача у судове засідання призначене на 13.06.2016 не з'явився, про поважні причини нез'явлення суд не повідомив.

В судовому засіданні 13.06.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті даного спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між приватним підприємством "БЕРКУТ К", як виконавцем, (далі - позивач) та публічним акціонерним товариством "КОМПАНІЯ "РАЙЗ", як замовником, (далі - відповідач) укладено договір про охорону об'єкта від 01.09.2015 № 16 (далі - Договір), відповідно до предмету якого відповідач доручає, а позивач бере під охорону за катом приймання-передачі будівлі, споруди, приміщення, майно та територію підприємства відповідача (далі - об'єкт), що розташоване за адресою: Херсонська обл., Білозерський район, с. Чорнобаєвка, б/н на умовах та в порядку визначених Договором (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 7.1 Договору, сторони погоджують, що сума даного Договору становить 38.064,00 грн., в т.ч. ПДВ - щомісяця.

Пунктами 7.2, 7.3 Договору визначено, що оплата за надані охоронні послуги в поточному місяці здійснюється відповідачем у наступному місяці протягом п'яти робочих днів з моменту підписання акту здачі-приймання робіт та отримання від позивача відповідного оригіналу рахунку на оплату. Відповідач протягом трьох робочих днів після закінчення надання послуг за відповідний місяць, але не пізніше п'ятого числа місяця наступного за звітним, зобов'язаний підписати акт здачі-прийняття робіт (надання послуг), або надати мотивовану письмову відмову від приймання послуг. Якщо відповідач протягом п'яти календарних днів після закінчення надання послуг за відповідний місяць не підписує акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) та не виставляє мотивованих письмових претензій до позивача, то вважається, що послуги надані позивачем в повному обсязі, а акт здачі-прийняття робіт (наданих послуг) - підписаний та підлягає виконанню з боку відповідача.

Положеннями п. 7.4 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати відповідач платить пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої платні, за кожен день прострочення.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Оскільки виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так, позивачем на виконання своїх зобов'язань за Договором та на його умовах, надані відповідачу послуги, зокрема у листопаді 2015 на суму 38.064,00 грн. Наведена фактична обставина підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) від 30.11.2015 № ОУ-0000279, який підписаний сторонами, скріплений відбитками їх печаток та наявний в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії.

Спір між сторонами даного судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем обов'язку з оплати наданих позивачем послуг за Договором, відповідач у строки, встановлені вказаним правочином, послуги на користь позивача не оплатив, в результаті чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 38.064,00 грн.

Враховуючи, що у правовідносинах сторін спору має місце допущене з боку відповідача порушення у його зобов'язанні за Договором, позивач заявив позовні вимоги про застосування до відповідача господарської санкції у вигляді пені в розмірі 7.056,29 грн., а також відповідальності, шляхом стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 490,05 грн. та інфляційних втрат в сумі 2.203,64 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

У відповідності до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суд відзначає, жодного підтвердження щодо факту повної сплати відповідачем наданих йому позивачем послуг в сумі 38.064,00 грн., сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 38.064,00 грн.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за Договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов'язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем позовні вимоги про стягнення з відповідача пені, розмір якої складає 7.056,29 грн., а також 3 % річних в сумі 490,05 грн. та інфляційних втрат в сумі 2.203,64 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "КОМПАНІЯ "РАЙЗ" (03115, м. Київ, пр-т. Перемоги, буд. 121-В; ідентифікаційний код 13980201, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь приватного підприємства "БЕРКУТ К" (03022, м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 28/41; ідентифікаційний код 37923805, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) основну заборгованість в сумі 38.064 (тридцять вісім тисяч шістдесят чотири) грн. 00 коп.; пеню в сумі 7.056 (сім тисяч п'ятдесят шість) грн. 29 коп.; 3 % річних в сумі 490 (чотириста дев'яносто) грн. 05 коп.; інфляційні втрати в сумі 2.203 (дві тисячі двісті три) грн. 64 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17 червня 2016 року

Суддя С.В. Балац