РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2016Справа №910/841/16
За позовом Корпорації «АРТЕРІУМ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Альфа Гранд»

про стягнення 89 123,53 доларів США, що еквівалентно 2 134 577,44 грн.

Судя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Задорожна Л.Г. (довіреність б/н від 14.04.2016)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Корпорація «Артеріум» звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Альфа Гранд» про стягнення заборгованості в розмірі 89 123,53 доларів США, що еквівалентно 2 134 577,44 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушені грошові зобов'язання за контрактом № EXP-172/15 від 18.03.2015, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в розмірі 89 123,53 доларів США.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2016 порушено провадження у справі № 910/841/16 та призначено її розгляд на 31.03.2016.

Крім того, судом встановлено, що для належного повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Альфа Гранд» про час і місце розгляду даної справи, останньому необхідно вручити копію ухвали в нотаріально засвідченому перекладі на російську мову через компетентний суд Російської Федерації.

Таким чином, ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.01.2016 зобовязано позивача в термін до 01.02.2016 подати суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на російську мову ухвали Господарського суду міста Києва від 22.01.2016 про порушення провадження у справі № 910/841/16 у двох примірниках та вирішено надіслати копію ухвали Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі від 22.01.2016 р. російською мовою для вручення відповідачу в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, через Арбітражний суд міста Москви, а також зупинено провадження у справі № 910/841/16 у зв'язку зі зверненням із судовим дорученням.

03.02.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли нотаріально засвідчені переклади документів на виконання вимог ухвали суду.

05.02.2016 Господарський суд міста Києва звернувся із судовим дорученням до Арбітражного суду міста Москви про вручення ухвали суду від 22.01.2016 про порушення провадження у справі Товариству з обмеженою відповідальністю "ТД "Альфа Гранд".

28.03.2016 через канцелярію суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

28.03.2016 від відповідача через відділ діловодства суду надійшли документи по справі, серед яких заява відповідача про визнання позову та клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача.

Судове засідання призначене на 31.03.2016 не відбулось в зв'язку з перебуванням судді Турчин С.О. на навчанні відповідно до наказу від 14.03.2016 № 12-А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 поновлено провадження у справі № 910/841/16, розгляд справи № 910/841/16 призначено на 16.06.2016, зобов'язано позивача в термін до 18.04.2016 подати суду належним чином нотаріально засвідчений переклад на російську мову ухвали Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 у справі № 910/841/16 у двох примірниках для належного повідомлення відповідача про розгляд справи та ухвалено надіслати копію ухвали Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 російською мовою для вручення відповідачу в порядку, передбаченому Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, через Арбітражний суд міста Москви, провадження у справі зупинено.

15.04.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

18.04.2016 Господарський суд міста Києва звернувся із судовим дорученням до Арбітражного суду міста Москви про вручення ухвали суду від 22.01.2016 про порушення провадження у справі Товариству з обмеженою відповідальністю "ТД "Альфа Гранд".

10.06.2016 від відповідача через канцелярію суду надійшла інформація про належне повідомлення про час та місце судового розгляду, а також повідомлення про визнання позову повністю.

16.06.2016 через канцелярію суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, серед яких акт звірки взаєморозрахунків, підписаний сторонами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва поновлено провадження у справі № 910/841/16.

У судовому засіданні 16.06.12016 представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання 16.06.2016 не з'явився, однак просив розглянути справу за відсутності відповідача.

Враховуючи вищенаведене та те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з огляду на визначені ст. 69 ГПК України строки вирішення спору, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 16.06.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право", учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Згідно ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Суд зазначає, що 19.12.1992 Україна приєдналася до Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, від 20.03.1992 (постанова Верховної Ради України від 19.12.1992 № 2889-XII "Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності").

Згідно з підпунктом "в" частини першої статті 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності, компетентний суд держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав має право розглядати зазначені в статті 1 цієї Угоди спори, якщо на території цієї держави - учасниці Співдружності Незалежних Держав виконано або має бути повністю або частково виконано зобов'язання з договору, що є предметом спору.

Відповідно до частини 2 статті 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20.03.92, що була підписана та ратифікована Україною й Російською Федерацією, компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи і в інших випадках, якщо про це є письмова угода Сторін про передачу спору до суду.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник внаслідок неналежного виконання зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю "ТД "Альфа Гранд" за Контрактом № ЕХР-172/15 від 18.03.2015.

Умовами п.п.12.2, 12.4 Контракту сторони погодили, що в випадку, якщо сторони не дійдуть згоди, всі спори, суперечності чи вимоги, що виникають з даного Контракту, чи у зв'язку з ним, в тому числі, які стосуються його виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають передачі на розгляд та остаточне вирішення до Господарського суду міста Києва.

Сторони погодились з тим, що в процесі розгляду та вирішення спору, в також по всім питанням, не передбаченими цим Контрактом, сторони будуть керуватися нормами матеріального права України з врахуванням положень Конвенції Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів (укладеної в м.Вена 11.04.1980р.) та інших міжнародних договорів (угод, конвенцій), ратифікованих Верховною Радою України.

Враховуючи вищевикладене, даний позов підлягає розгляду в Господарському суді міста Києва за законодавством України.

Так, 18.03.2015 між Корпорацією «Артеріум» (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТД «Альфа Гранд» (далі - покупець) укладено Контракт № ЕХР-172/15 (далі - Контракт), відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупця фармацевтичні препарати (далі - товар), відповідно до Генеральної специфікації, що є невід'ємною частиною цього Контракту на умовах СІР-Москва у відповідності до правил ІНКОТЕРМС-2010, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар.

Відповідно до п. 1.2 Контракту, поставка товару здійснюється окремими партіями у відповідності до уточнених та погоджених сторонами разовими специфікаціями, що є невід'ємною частиною Контракту, при цьому загальний об'єм товару, вказаний в них, не повинен перевищувати кількість товару, вказаного в Генеральній специфікації до даного Контракту.

Згідно з п. 2.1 Контракту, ціна за товар встановлюється в російських рублях, зазначається в Генеральній специфікації до даного Контракту та не підлягає зміні після підписання Специфікації на відвантаження відповідної партії товару. Ціна є вільною та може змінюватись у зв'язку зі змінами собівартості та/або зі значними змінами курсів національних валют до долару США та в цьому разі сторони підписують нову Генеральну специфікацію.

Як вбачається з п. 2.2 Контракту, загальна вартість цього Контракту складає 500 850 000,00 російських рублів (п. 2.2 в редакції, викладеній у Додатковій угоді № 4 від 24.12.2015 до Контракту № ЕХР-172/15 від 18.03.2015).

Оплата за товар, що поставляється, здійснюється на підставі специфікації та рахунку-фактури. Оплата здійснюється в доларах США по курсу Центрального Банку Російської Федерації на день здійснення платежу, що підтверджується копією вихідного SWIFT-повідомлення, засвідченого штемпелем банку покупця із зазначенням дати здійснення платежу. Оплата здійснюється за реквізитами продавця, зазначеними у розділі 14 Контракту. Оплата товару здійснюється на умовах відстрочення платежу - 60 календарних днів з дати складання міжнародної транспортної накладної (CMR) в м. Києві. В разі нездійснення покупцем оплати в установлені строки та пред'явлення продавцем позову до суду, борг підлягає стягненню в доларах США по курсу російського рубля до доларів США, встановленого Центральним Банком Російської Федерації на дату позовної заяви, якою є дата реєстрації позовної продавцем. (п. 3.1 Контракту № ЕХР-172/15 від 18.03.2015 в редакції, викладеній у Додатковій угоді № 4 від 24.12.2015).

Даний Контракт вступає в силу після підписання і діє до 31 грудня 2016 р., а в частині взаєморозрахунків до повного виконання сторонами свої зобов'язань (п. 13.1 Контракту).

На виконання умов Контракту між сторонами було погоджено та підписано, зокрема, Специфікацію № 23 від 27.10.2015 на загальну суму 6 820 000,00 російських рублів.

29 жовтня 2015 року позивач здійснив відповідачу поставку товару згідно зі специфікацією № 23 від 27.10.2015 на загальну суму 6 820 000,00 російських рублів, на підтвердження чого позивач надав суду засвідчені копії таких документів: міжнародну транспортну накладну (CMR) № 466841, електронну декларацію № 12513000/2015/502897 та вантажну (ввізну) митну декларацію № 10130032/021115/0008774.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом зазначає, що відповідач в порушення умов Договору за поставлений товар розрахунки не провів.

З огляду на викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованості в розмірі 6 820 000,00 російських рублів, що еквівалентно 89 123,53 доларів США.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Укладений між сторонами Контракт за своєю правовою природою є Договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до умов Контракту №ЕХР-172/15 від 18.03.2015, з урахуванням додаткової угоди від 24.12.2015, сторонами узгоджена та підписана Генеральна специфікація №5 на загальну суму 500850000 грн., а також специфікація на поставку №23 від 27.10.2015, відповідно до якої сторони погодили найменування товару та ціну товару, яка в загальному розмірі становить 6 820 000,00 російських рублів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виконано зобов'язання за Контрактом № ЕХР-172/15 від 18.03.2015 в частині поставки відповідачеві товару у відповідності до Специфікації № 23 від 27.10.2015 на загальну суму 6 820 000,00 російських рублів, що підтверджується міжнародною транспортною накладною (CMR) № 466841, електронною декларацією № 12513000/2015/502897 та вантажною (ввізною) митною декларацією № 10130032/021115/0008774.

Частиною 1 ст. 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, пунктом 3.1 Контракту сторони погодили, що оплата за товар, що поставляється, здійснюється на підставі специфікації та рахунку-фактури. Оплата здійснюється в доларах США по курсу Центрального Банку Російської Федерації на день здійснення платежу, що підтверджується копією вихідного SWIFT-повідомлення, засвідченого штемпелем банку покупця із зазначенням дати здійснення платежу. Оплата товару здійснюється на умовах відстрочення платежу - 60 календарних днів з дати складання міжнародної транспортної накладної (CMR) в м. Києві. В разі нездійснення покупцем оплати в установлені строки та пред'явлення продавцем позову до суду, борг підлягає стягненню в доларах США по курсу російського рубля до доларів США, встановленого Центральним Банком Російської Федерації на дату позовної заяви, якою є дата реєстрації позовної продавцем.

Враховуючи умови зазначеного контракту, 27.10.2015 позивачем було складено та підписано рахунок-фактуру №23 від 27.10.2015 на оплату поставленого на підставі специфікації №23 від 27.10.2015 товару на загальну суму 6 820 000,00 російських рублів.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання

- відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач оплату вартості товару, в тому числі і в строки, встановлені Договором, не здійснив, а тому є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання. Матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем вартості товару, поставленого позивачем.

Судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем по контракту № ЕХР-172/15 в сумі 89 123,53 доларів США, що еквівалентно 2 134 577,44 грн. належним чином доведена, документально підтверджена та відповідачем не спростована.

Більше того, 10 червня 2016 року до господарського суду надійшов супровідний лист відповідача від 08.06.2016 № б/н, до якого додано заяву відповідача про визнання позову у повному обсязі. Вказана заява підписана генеральним директором відповідача і скріплена відбитком печатки ТОВ «ТД «Альфа Гранд».

Відповідно до положень ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Господарський суд не приймає, зокрема, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи.

У разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Враховуючи встановлені судом обставини, визнання відповідачем позову, про яке зазначено у відповідній письмовій заяві, що не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про правомірність задоволення позовних вимог в сумі 89 123,53 доларів США, що еквівалентно 2 134 577,44 грн.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 4, 32 - 34, 36, 43 - 44, 49, 82 - 85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Альфа Гранд» (109316, Російська Федерація, м. Москва, проїзд Остапівський, б.5, стр.1; ІНН , КПП 772201001, ОКПО 17641985, ОГРН 646) на користь Корпорації "Артеріум" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 139; код 33406813) заборгованість у розмірі 89 123,53 доларів США, що еквівалентно 2 134 577,44 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 32 018,66 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 21.06.2016.

Суддя С.О. Турчин