ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016р. Справа№ 910/29131/15

За позовом: Головного територіального управління юстиції у Київській області, м. Київ

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДЮН-ВЕСТ-ЛТД», м. Червоноград Львівської області

про: стягнення 71513,54 грн. заборгованості

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Зусько І.С.

Представники сторін: не зявилися

Заяв про відвід судді не подавалось. У судовому засіданні 14.06.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Головного територіального управління юстиції у Київській області до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДЮН-ВЕСТ-ЛТД» про стягнення 71513,54 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.03.2016 року змінено первісного відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Індагро Груп» належним відповідачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДЮН-ВЕСТ-ЛТД» (80193, Львівська обл., м. Червоноград, вул. Богдана Хмельницького, буд. 69), справу передано за територіальною підсудністю до господарського суду Львівської області.

В результаті автоматичного визначення складу суду справу передано на розгляд судді Кидисюку Р.А.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 29.04.2016 року справу призначено до судового розгляду на 17.05.2016 року. Ухвалою суду від 17.05 2016 року розгляд справи відкладено на 31.05.2016 року. Ухвалою суду від 31.05.2016 року розгляд справи відкладено на 14.06.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються невиконанням відповідачем умов Договору №840 про закупівлю товарів за державні кошти від 04.08.2014 року та Договору № 1 про відповідальне зберігання матеріальних цінностей від 09.09.2014 року щодо здійснення поставки оплаченого покупцем Товару та видачі Замовнику переданих на відповідальне зберігання Цінностей згідно Специфікації, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість.

Позивач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив. На адресу суду надійшли клопотання (вх.№23012/16 від 01.06.2016 р.) та клопотання (вх.№24592/16 від 13.06.2016 р.) про розгляд справи без участі повноважного представника позивача.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог попередніх ухвал суду не виконав.

14.06.2016 року на адресу суду повернувся скерований на юридичну адресу відповідача (вул. Б.Хмельницького, буд. 69, м. Червоноград, Львівська область, 80193) поштовий конверт з копією ухвали суду від 29.04.2016 року про призначення справи до розгляду з відміткою відділення поштового звязку «за закінченням терміну зберігання».

Відтак, відповідач належно повідомлявся про час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

04.08.2014 року між Головним територіальним управлінням юстиції у Київській області (Замовник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Індагро Груп», правонаступником якого є ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДЮН-ВЕСТ-ЛТД» (Продавець) укладено Договір №840 про закупівлю товарів за державні кошти (Договір), відповідно до п.1.1 якого Продавець зобовязався поставити Замовникові товар, зазначений в Специфікації (Додаток 1), яка є невідємною частиною даного договору, а Замовник прийняти і оплатити такий товар

Пунктом 1.2. Договору передбачено найменування (номенклатура, асортимент) товару: Папір офісний, А4, 80 г/м2, 500 аркушів (Папір і картон оброблений код ДК 016-2010 17.12.1.) Кількість 7500 пачок.

Згідно з п.3.1. Договору ціна цього Договору становить 274050,00 грн. з ПДВ (двісті сімдесят чотири тисячі пятдесят гривень 00 коп. з ПДВ).

Ціна за одиницю товару становить 36,54 грн. з ПДВ (тридцять шість гривень 54 коп.).

На виконання умов Договору Замовником було повністю оплачено вартість товару.

У відповідності до п.5.1. Договору поставка здійснюється по заявкам Замовника протягом 10 календарних днів з дати отримання оригіналу письмової заявки від Замовника. Датою постачання товару вважається дата підписання видаткової накладної та фактичного постачання товару Замовнику.

Окрім того, 09.09.2014 року між сторонами було укладено Договір № 1 про відповідальне зберігання матеріальних цінностей (Договір зберігання), відповідно до п.1.2 якого Замовник передає, а Виконавець приймає на відповідальне зберігання Цінності згідно з нижчевикладеною Специфікацією, а саме: папір офісний, А4, 80г/м2, 500 аркушів, в загальній кількості 5700 пачок загальною вартістю 208278,00 грн.

Вказані цінності були прийняті виконавцем 09.09.2014 року, про що свідчить підпис уповноваженої особи на Акті прийому-передачі на відповідне зберігання.

Пунктом 4.4. Договору зберігання встановлено обовязок Виконавця проводити відпуск цінностей на вимогу Замовника.

Пунктом 9.2. Договору зберігання передбачено, що Замовник має право в будь-який час вимагати видачу цінностей від Виконавця, а Виконавець зобовязаний видати їх на першу вимогу Замовнику незалежно від строку зберігання.

Строк дії цього Договору набирає чинності з моменту підписання та діє до моменту повернення Виконавцем всіх Цінностей Замовнику, оформленого Актом зняття із зберігання, але не пізніше чим 08 вересня 2015 року (п.9.1. Договору зберігання).

В період з 20.11.2014 по 18.09.2015 відповідачем було здійснено поставку 3840 пачок паперу, що підтверджується видатковими накладними.

Як зазначив позивач у позовній заяві, станом на момент звернення із позовом до суду відповідачем не були надані послуги за Договором зберігання, а саме не видано на неодноразові звернення позивача 1900 пачок паперу на загальну суму 69 426,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 02.10.2015 на адресу відповідача було направлено претензію щодо видачі належного позивачеві паперу в кількості 1900 пачок або перерахування на рахунок позивача коштів у розмірі 69426,00 грн. (шістдесят девять тисяч чотириста двадцять шість гривень 00 копійок) відповідно до умов Договору №1 від 09.09.2014 в 3-х денний термін з моменту отримання претензії відповідачем.

Дана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

У звязку з наведеним, окрім суми основного боргу у розмірі 69426,00 грн. відповідно до долученого до позовної заяви розрахунку розміру позовних вимог позивач просить суд стягнути з відповідача 1596,80 грн. інфляційних нарахувань та 490,74 грн. 3 % річних.

Відповідач проти задоволення позову не заперечив, доказів передачі цінностей позивачу чи погашення заборгованості не надав, про наявність таких не повідомив.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення повністю з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з ст. 175 Господарського Кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобовязання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон повязує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Згідно з ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Господарські зобовязання між сторонами виникли на підставі Договору №840 про закупівлю товарів за державні кошти від 04.08.2014 року та Договору № 1 про відповідальне зберігання матеріальних цінностей від 09.09.2014 року.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього грошову суму.

Статтею 663 ЦК України визначено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Всупереч взятим на себе зобовязанням за вказаними Договорами відповідач не здійснив поставку оплаченого покупцем Товару та не видав Замовнику передані на відповідальне зберігання Цінності згідно Специфікації.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, суд вважає підставними та обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача 69426,00 грн. основного боргу, 1596,80 грн. інфляційних нарахувань та 490,74 грн. 3 % річних.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки спір виник з вини відповідача у відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір у розмірі 1218,00 грн. слід покласти на нього у повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись Конституцією України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 625, 655, 663, 712, 901 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 175, 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ДЮН-ВЕСТ-ЛТД» (80193, Львівська область, місто Червоноград, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 69; ) на користь стягувача Головного територіального управління юстиції у Київській області (04071, місто Київ, вулиця Ярославська, будинок 5/2; ) 69426,00 грн. основного боргу, 1596,80 грн. інфляційних нарахувань, 490,74 грн. 3 % річних та 1218,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 17.06.2016 р.

Суддя Кидисюк Р.А