ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року Справа № 922/137/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Фролової Г.М. (доповідача)
суддівКорсака В.А., Ходаківської І.П.
за участю представників:
позивачаСоболевський Ю.В., дов. від 19.02.16
відповідачане з'явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "ВС БЛАГОДАТНИЙ"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 28.03.16
у справі№922/137/16 господарського суду Харківської області
за позовомДержавного підприємства "Благодатне"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ВС БЛАГОДАТНИЙ"
пророзірвання договору

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Благодатне" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС БЛАГОДАТНИЙ" про розірвання договору №8 про спільне вирощування сільськогосподарської продукції від 26.04.2010. Позов мотивовано істотним порушенням відповідачем умов договору та обґрунтовано приписами статей 509, 525, 526, 629, 651 Цивільного кодексу України, статей 193, 222 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.03.2016 у справі №922/137/16 (суддя Лавренюк Т.А.) прийнято відмову Державного підприємства "Благодатне" від позову. Провадження у справі припинено. Ухвала мотивована, зокрема, тим, що на час винесення даної ухвали існує рішення апеляційного суду Харківської області від 15.02.2016 про поновлення на посаді директора Державного підприємство "Благодатне" ОСОБА_5, а відтак заява про відмову від позову підписана повноважною особою, наслідки відмови від позову позивачу роз'яснено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 28.03.2016 (судді: Пушай В.І. - головуючий, Плужник О.В., Могилєвкін Ю.О.) ухвалу господарського суду Харківської області від 03.03.2016 у справі №922/137/16 скасовано та справу передано на розгляд до господарського суду Харківської області. Постанова суду мотивована, зокрема, тим, що матеріалами справи повноваження ОСОБА_5 як директора товариства належним чином не підтверджені, а відтак відсутні підстави для прийняття заяви про відмову від апеляційної скарги та, відповідно, заяви про відмову від позову, що підписані вказаною особою. Ураховано судом і те, що позивач є державним підприємством, тому відмова від апеляційної скарги не виключає порушення інтересів держави.

Не погоджуючись з постановою суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВС БЛАГОДАТНИЙ" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову у справі скасувати, залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судом норм матеріального та процесуального права. Заявник, зокрема, зазначає, що заяви про відмову від позову та про відмову від апеляційної скарги підписані повноважною особою, що підтверджується рішенням апеляційного суду Харківської області від 15.02.2016 про поновлення на посаді директора Державного підприємство "Благодатне" ОСОБА_5.

Відзив на касаційну скаргу не надано.

Заслухавши доповідь судді Фролової Г.М., пояснення представника позивача, присутнього у судовому засіданні, перевіривши матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм чинного законодавства та доводи касаційної скарги, колегія суддів відзначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Державне підприємство "Благодатне" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС БЛАГОДАТНИЙ" про розірвання договору №8 про спільне вирощування сільськогосподарської продукції від 26.04.2010. Позовна заява підписана директором підприємства ОСОБА_8

24.02.2016 до господарського суду Харківської області надійшла заява за підписом ОСОБА_5 - директора Державного підприємства "Благодатне" про відмову від позову з повідомленням про зміну директора ДП "Благодатне" ОСОБА_8 у зв'язку із поновленням на підставі рішення Апеляційного суду Харківської області від 15.02.2016 у справі № 638/15515/15-ц на посаді директора Державного підприємства "Благодатне" ОСОБА_5

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.03.2016 у справі №922/137/16 прийнято відмову Державного підприємства "Благодатне" від позову. Провадження у справі припинено.

Не погоджуюсь з ухвалою суду, Державне підприємство "Благодатне" звернулось з апеляційною скаргою до Харківського апеляційного господарського суду. Апеляційна скарга підписана директором підприємства ОСОБА_8

25.03.2016 до Харківського апеляційного господарського суду надійшло клопотання Державного підприємства "Благодатне" про відмову від апеляційної скарги. Клопотання про відмову підписано ОСОБА_5

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 28.03.2016 ухвалу господарського суду Харківської області від 03.03.2016 у справі №922/137/16 скасовано та справу передано на розгляд до господарського суду Харківської області. При цьому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для прийняття клопотання про відмову від апеляційної скарги за підписом директора Державного підприємства "Благодатне" ОСОБА_5

Процесуальні права та обов'язки сторін викладені в статті 22 Господарського процесуального кодексу України, частиною 4 якої унормовано, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси (частина 6 вказаної статті).

Згідно з зазначеною нормою господарський суд не приймає відмови позивача від позову, зменшення ним розміру позовних вимог, визнання відповідачем позову, якщо це суперечить закону або порушує права інших осіб; суддя, який вирішує спір, не зв'язаний заявами позивача про відмову від позову або зменшення позовних вимог та відповідача про визнання позову. Перевірка відповідності дій сторін закону та відсутності порушення прав інших осіб є не правом, а обов'язком суду. Якщо суд установить, що реалізація права позивача на відмову від позову, зменшення розміру позовних вимог, права відповідача на визнання позову призводить до порушення закону та прав інших осіб, він зобов'язаний відмовити в реалізації цих прав і розглянути справу по суті.

Відповідно до статті 100 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до винесення постанови. Апеляційний господарський суд має право не приймати відмову від скарги з підстав, визначених у частині шостій статті 22 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - витяг) - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі;

Згідно з пунктом 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: назва органів управління юридичної особи; відомості про керівника юридичної особи, а за бажанням юридичної особи - також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім'я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

Відповідно до пунктів 1, 3 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 34 Кодексу).

За приписами статті 43 цього Кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та вбачається з матеріалів справи, позовна заява та апеляційна скарга підписані директором Державного підприємства "Благодатне" ОСОБА_8, який згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців станом на 01.03.2016 та 02.03.2016, що містяться у матеріалах справи, є керівником Державного підприємства "Благодатне".

Водночас, судом апеляційної інстанції установлено, що на підтвердження повноважень ОСОБА_5 як директора Державного підприємства "Благодатне" ОСОБА_5 до матеріалів справи надано копію витягу з станом на 26.02.2016 та копію рішення апеляційного суду Харківської області від 15.02.2016, яким визнано незаконним наказ № 183 - п від 31.08.2015 Міністерства аграрної політики та продовольства України ОСОБА_9 про звільнення ОСОБА_5 з посади виконуючого обов'язки директора Державного підприємства "Благодатне" та поновлення на посаді директора Державного підприємство "Благодатне" ОСОБА_5. При цьому, як зазначено судом, доказів про поновлення ОСОБА_5 на посаді директора Державного підприємства "Благодатне", поновлення контракту, на підставі якого він обіймав посаду керівника підприємства та внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру матеріали справи не містять.

Ураховано судом і те, що позивач є державним підприємством, тому відмова від апеляційної скарги не виключає порушення інтересів держави.

Враховуючи викладене, висновки суду апеляційної інстанції щодо відсутності підстав для прийняття відмови від позову та відмови від апеляційної скарги є обґрунтованими, доводи, викладені заявником в касаційній скарзі, вказаних висновків не спростовують.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що скаржник в касаційній скарзі стверджує факти порушення судом питання, які стосуються оцінки доказів, але оцінка доказів, на підставі яких судова інстанція дійшла висновку про встановлення тих чи інших обставин справи в силу вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України здійснюється за внутрішнім переконанням суду, і їх переоцінка не віднесена до компетенції касаційної інстанції.

З огляду на те, що з'ясування підставності оцінки доказів та встановлення обставин по справі згідно приписів статті 1117 Господарського процесуального кодексу України знаходиться поза межами компетенції касаційної інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку про неможливість задоволення касаційної скарги.

Таким чином, твердження заявника про порушення і неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм права не знайшли свого підтвердження та суперечать матеріалам справи.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що постанова суду апеляційної інстанції у справі прийнята у відповідності з нормами права, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 1115, 1117 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВС БЛАГОДАТНИЙ" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 28.03.16 у справі №922/137/16 господарського суду Харківської області залишити без змін.

Головуючий Г.Фролова

Судді В.Корсак

І.Ходаківська