ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 р. Справа № 923/330/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", м.Херсон

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сезам",

м.Херсон

про стягнення заборгованості в сумі 7 499,87 грн. за спожиту електроенергію

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, юрисконсульт за довіреністю № 07/005-16 від 23.12.2015р.

від відповідача: не прибув.

Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (позивач) звернулося до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сезам" (відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 7 499,87 грн. за спожиту електроенергію.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 04 квітня 2016 року порушено провадження по справі № 923/330/16.

Відповідач витребувані судом документи не надав, у судові засідання не зявлявся, хоч був належним чином повідомлений про час та місце їх проведення, про що свідчить відповідний штамп суду з відміткою про відправку документу на звороті примірника всіх ухвал суду, який містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників ухвали, дату відправки, підпис працівника суду, яким вона здійснена.

Ухвала про порушення провадження у справі від 04.04.2016р., направлена відповідачеві за адресою, вказаною в позовній заяві, отримана відповідачем 07.04.2016р., що підтверджується поштовим повідомленням (а.с.37).

Відповідно до положень ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, господарський суд -

в с т а н о в и в:

27.01.2010 р. між Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сезам" укладено додаткову угоду якою договір про постачання електричної енергії № 98 від 14.04.2004 року (далі - Договір) викладено у новій редакції.

Відповідно до Закону України "Про акціонерні товариства" від 17.09.2008р. № 514-VI найменування Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" змінено на Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", що підтверджується копією витягу зі статуту підприємства. ПАТ "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" є правонаступником Відкритого акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго".

Відповідно до п.2.2.2. Договору постачальник зобов'язаний постачати споживачу електроенергію, як різновид товару.

Згідно п.2.3.3. споживач зобов'язався оплачувати вартість електричної енергії з умовами Додатку № 2 до Договору. Такий же обов'язок споживачів встановлений ст.26 закону України "Про електроенергетику" від 16.10.1997р. № 575/97-ВР (далі - Закон № 575) та пп.2 п.10.2 Правил користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996р. № 28 (далі - Правила).

Додатком № 2 до Договору визначено розрахунковий період тривалістю календарний місяць. При цьому, зазначено, що будь-які рахунки на оплату електричної енергії мають бути оплачені споживачем протягом 10 операційних днів з дня отримання.

Відповідно до п. 1.21 ст.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001р. № 2346-III операційний день - частина робочого дня банку або іншої установи - члена платіжної системи, протягом якої приймаються від клієнтів документи на переказ і документи на відкликання та можна. за наявності технічної можливості, здійснити їх обробку, передачу та виконання.

Порушення умов Договору споживачем виражається у несплаті спожитої електричної енергії за розрахунковий період лютий 2015р. - квітень 2015р.

Згідно рахунків № 98 (від 26.02.2015р., від 30.03.2015р., від 29.04.2015р.) відповідач отримав у період: лютий 2015р. 1696 кВт/год активної електроенергії та має сплатити її вартість, що становить 2688,71 грн., березень 2015р. 1352 кВт/годин активної електроенергії та має сплатити її вартість, що становить 2250,59 грн., квітень 2015р. 568 кВт/годин активної електроенергії та має сплатити її вартість, що становить 954,98 грн.

Враховуючи, що у споживача станом на 26.02.2015р. була передплата у розмірі 1 248, 33 грн., то за спожиту електричну енергію у лютому 2015р. відповідач має сплатити 1 440,38 грн. Таким чином, загальний борг за спожиту активну електроенергію становить 4 645,95 грн.

Рахунки надавались споживачу нарочно, про що свідчить підпис представника споживача.

Підпунктом 2 п.10.2 ПКЕЕ передбачено, що споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяги спожитої електроенергії, а також здійснювати інші платежі згідно умов договору.

Відповідно до пп.1 п.8.1. ПКЕЕ, постачальник електроенергії має право на отримання від споживача своєчасної оплати за електроенергію.

Враховуючі вимоги ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Пункт 2 вказаної статті зазначає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження виконання обовязків за договором та оплати вартості спожитої активної електроенергії відповідач суду не надав. Не надано ним і будь-яких заперечень проти позову, тому позовні вимоги про стягнення 4 645,95 грн. за активну електроенергію підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення пені, втрат від інфляції та 3% річних, суд виходить із наступного.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки (в тому числі штрафу, пені); відшкодування збитків.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарську відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції, оперативно-господарські санкції (ч.2 ст.217 ГК України).

Згідно зі статтею 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 ГК України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до статті 229 ГК України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Вимога про стягнення пені заявлена позивачем на підставі п.4.2.1 Договору від 14.04.2004 року та пункту 6 додатку № 2 до Договору, у разі несвоєчасної оплати обумовлених даним додатком платежів постачальник електричної енергії проводить споживачу нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується, а сума боргу повинна бути сплачена з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних .

Таким чином, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем строків розрахунків за договором, умови договору та приписи чинного законодавства, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача пені в сумі 2 295 грн. 95 коп. заявлена позивачем обґрунтовано і зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналогічну відповідальність сторони узгодили пунктом 6 додатку № 2 до Договору.

На підставі вказаної норми закону та договору позивачем за прострочення виконання зобов'язань по оплаті спожитої електричної енергії нараховано:

- 134 грн. 95 коп. - 3% річних;

- 423 грн. 02 коп. - інфляційних збитків.

Зазначене підтверджується детальним розрахунком заборгованості по договору про постачання електроенергії № 98 від 14.04.2004р.

Враховуючи вищенаведені умови договору та норми законодавства, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення після закінчення розгляду справи.

Позивачу на підставі ст.49 ГПК України відшкодовуються судові витрати за рахунок відповідача, оскільки спір з його вини доведено до врегулювання в судовому порядку.

На підставі вищевикладених норм права та керуючись ст.ст. 44, 49, ст.75, ст.ст.82-85 ГПК України, суд -

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Сезам" (75653, Херсонська область, Голопристанський район, село Залізний Порт, вул.Морська, буд. 4-К, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" (73000, м.Херсон, вул.Пестеля, 5, ):

- на рахунок зі спеціальним режимом використання № 0852 у філії Херсонського обласного управління ПАТ "Ощадбанк" № 10021, МФО 352457 4 645 грн. 95 коп. заборгованості за спожиту активну електроенергію;

- на поточний рахунок № 2 у ФХОУ АТ "Ощадбанк" у м.Херсоні, МФО 352457 -134 грн. 95 коп. 3% річних, 2 295 грн. 95 коп. пені, 423 грн. 02 коп. інфляційних втрат та 1 378 грн. 00 коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено 10.06.2016р.

Суддя В.В.Литвинова