ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

15.06.2016 Справа № 905/1089/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Сажневої М.В., розглянувши матеріали заяви Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - Металургійний завод» про відстрочку виконання рішення суду у справі № 905/1089/16

за позовом Приватного акціонерного товариства «ЕЛЕКТРОГРАД»
до Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - Металургійний завод»
простягнення 313 876,63 грн

за участю представників:

від позивача (стягувача)ОСОБА_1 - представник за довіреністю
від відповідача (боржника)не зявились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 26.04.2016 у справі №905/1089/16 позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ЕЛЕКТРОГРАД» задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - Металургійний завод» на користь позивача 3% річних у розмірі 18425,65 грн, інфляційні втрати у розмірі 295425,55 грн та судовий збір у розмірі 4707,68 грн.

20.05.2016 на виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.04.2016 у справі № 905/1089/16 видано відповідний наказ.

06.06.2016 до суду від Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - Металургійний завод» надійшла заява про відстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області у справі № 905/1089/16 до 26.04.2017.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.06.2016 призначено судове засідання з розгляду вказаної заяви на 15.06.2016.

Представники відповідача (заявника) в судове засідання, призначене на 15.06.2016, не зявились.

В обґрунтування заяви відповідач посилається на проведення військових дій на території Донецької області, припинення вантажних перевезень внаслідок руйнування транспортної інфраструктури Донецької області, пошкодження газопроводу ПрАТ «ДМЗ», яким забезпечується постачання газу виробничих цехів заводу відповідача, припинення виробничої діяльності на підприємстві.

Заявник до заяви додає: копію сертифікату (висновку) Торгово-промислової палати України №651 про настання обставин непереборної сили від 26.09.2014, копії наказів Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - Металургійний завод» №432 від 27.08.2014 «Про простій», №441 від 10.09.2014 «Про внесення в п.1 наказу від 27.08.2014 №432 «Про простій»».

14.06.2016 на електрону адресу суду та 15.06.2016 до канцелярії суду від позивача надійшли заперечення на заяву про відстрочку виконання рішення. Позивач зазначає, що своє зобовязання щодо сплати позивачу суми основного боргу відповідач порушив ще задовго до початку проведення антитерористичної операції на території Донецької області. Відповідачем не надано доказів покращення фінансово-економічного стану відповідача, які зумовлять виконання рішення суду в повному обсязі до 26.04.2017, а за даними Єдиного Державного реєстру судових рішень в провадженні судів знаходиться велика кількість справ про стягнення значних сум з боржника. Також відповідачем не надано доказів відсутності грошових коштів на банківських рахунках боржника достатніх для виконання рішення суду. Крім того, боржником не надано інформації щодо руху коштів на рахунках, балансу за 2015 рік, який містить інформацію про доходи та збитки відповідача. Позивач вказує, що станом на даний час відповідач постійно проводить тендери на закупівлю товарно-матеріальних цінностей, а також здійснює аукціони з продажу виробленої продукції, ремонтонепридатних активів, сільськогосподарської продукції та ін., на підтвердження чого надав роздруківку з офіційного сайту відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заяви та наданих документів, господарський суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення з наступних підстав.

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв'язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити ти розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення, наведено обґрунтування терміну, на який слід відстрочити виконання судового рішення додано докази на підтвердження реальної можливості проведення розрахунків із стягувачем в майбутньому, оскільки відстрочка виконання рішення повинна забезпечити його виконання у межах строку відстрочення, а не ухилення від його виконання на певний період.

Як зазначено у постанові Пленуму Вищого господарського суду від 17.10.2012 №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При розгляді питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суд приймає до уваги можливі негативні наслідки, які можуть настати для позивача, держави.

У відповідності з п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» №14 від 26.12.2003 при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Судом не приймаються посилання відповідача на проведення антитерористичної операції на території Донецької області, оскільки заборгованість за товар отриманий за договором №23852дс від 27.07.2011 утворилась ще в жовтні 2013 року, тобто задовго до початку проведення антитерористичної операції.

Наданий відповідачем сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України №651 про настання форс-мажорних обставин від 26.09.2014 не стосується неможливості виконання відповідачем зобовязань, які були предметом розгляду в межах справи №905/1089/16.

З матеріалів справи №905/1089/16 вбачається, що станом на 15.06.2016 заборгованість з 3% річних та інфляційних втрат (що виникли внаслідок неналежного виконання грошового зобовязання з оплати поставленого товару) Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - Металургійний завод» перед Приватним акціонерним товариством «ЕЛЕКТРОГРАД» не сплачена ані в добровільному порядку, ані в примусовому порядку.

Окрім того, судом враховано те, що відповідач не вчинив жодних дій на виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.04.2016 та/або на зменшення заборгованості відповідача перед позивачем.

Відповідно до ст. 42 та абз. 5 ст. 44 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а принципами підприємницької діяльності є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

Тому посилання відповідача на тяжкий фінансовий стан підприємства, припинення виробничої діяльності на підприємстві судом не приймається, оскільки даний факт є результатом господарської діяльності заявника, і ні в якому разі не склався внаслідок надзвичайних обставин, та не може бути прийнятий в якості доказів для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі «Чіжов проти України» (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграфі 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини «державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не може прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як «виняткові обставини» (див. § 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Півень проти України» від 29.06.2004).

При цьому, Європейський суд з прав людини допускає, що «затримки у виконанні рішення можуть бути обґрунтовані за окремих обставин, проте державні органи не можуть довільно посилатись на відсутність коштів як на вибачення за невиплату боргу за рішенням, а затримки не можуть бути такими, що зводять нанівець право, що захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції» (див. § 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бакай та інші проти України» від 09.11.2004).

Тобто, в будь-якому випадку відсутність коштів, тяжкий фінансовий стан боржника не є винятковими обставинами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим та не є підставою для відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Заявником не надано доказів на підтвердження наявності обставин пов'язаних із виникненням загрози банкрутства заявника, відсутності коштів на його банківських рахунках та майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Окрім того, заявником не надано належних доказів на підтвердження того, що у заявника з поважних причин немає можливості виконати рішення у встановлений строк, а також належних доказів на підтвердження того, що така можливість у заявника до 26.04.2017. Наведені заявником обставини навпаки свідчать про тривале тяжке фінансове становище заявника і про відсутність будь-яких показників для покращення результатів господарської діяльності.

Наявні стрімкі інфляційні процеси в економіці держави, які супроводжуються істотним здешевленням національної валюти, якщо повністю й не виключають наявність обставин для надання відстрочки виконання судового рішення, то є суттєвими перешкодами для їх виникнення. Адже, в противному разі інфляційні процеси зачіпають передусім майнові інтереси кредитора, так як належні до стягнення на його користь грошові кошти в національній валюті за період відстрочки (1 рік), істотно знецінюються, що, як наслідок, призводить до погіршення фінансового стану позивача.

Тому судом також враховується, що тривале невиконання відповідачем грошових зобовязань перед позивачем та невиконання рішення суду порушує матеріальні інтереси стягувача, а також може призвести до негативних наслідків для нього.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - Металургійний завод» про відстрочку виконання рішення суду від 26.04.2016 у справі №905/1089/16.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Приватному акціонерному товариству «Донецьксталь» - Металургійний завод» у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.04.2016 у справі №905/1089/16.

Суддя М.В. Сажнева