ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15 червня 2016 р. Справа № 903/269/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Луцькпласт"

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Екогрінен"

про стягнення 20 962,29 грн.

Суддя Кравчук В.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 22.03.2016р. №1-29.

від відповідача: н/з

Права та обовязки представнику позивача розяснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

В судовому засіданні 15.06.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ: позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Луцькпласт" звернулось з позовом до господарського суду Волинської області про стягнення з товариства з обмеженою відповідальнісю "Екогрінен" 20 962,29 грн. заборгованості з яких: 14 696,99 грн. - основного боргу, 5 290,90 грн. - штрафної неустойки, 974, 40 грн. - 3% річних та судових витрат по справі.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобовязань щодо укладеного між сторонами договору поставки №67 від 11.11.2013р.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 21.04.2016р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 01.06.2016р. та зобов'язано сторін надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

В судових засіданнях 01.06.2016р. та 15.06.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Додатково на виконання вимог ухвали суд від 01.06.2016р. листом від 15.06.2016р. за вх. №01-54/5385/16 долучила до матеріалів справи копії платіжних доручень

Відповідач вимог ухвал суду від 21.04.2016р. та від 01.06.2016р. не виконав, уповноваженого представника в судові засідання 01.06.2016р. та 15.06.2016р. не направив, водночас, на адресу суду листом від 01.06.2016р. за вх.№01-54/4901/16 надіслав лист, яким позвні вимоги в сумі 20 962.29 грн. визнав у повному обсязі, просив суд проводити розгляд справи без участі уповноваженого представника товариства та надати можливість оплатити відповідну суму боргу до 30.06.2016р. ( а.с. 24).

Згідно із ч. 3 ст. 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. №01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві").

Беручи до уваги приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод стосовно розгляду справи упродовж розумного строку, враховуючи те, що розгляд спору вже відкладався, відповідач був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, господарський суд визнавши зібрані докази достатніми для розгляду спору за наявними в справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України,-

встановив:

11.11.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Луцькпласт" (далі - постачальник, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Екогрінен" (далі - Покупець, відповідач) укладено договір поставки №67 (далі - Договір) (а.с.7-8).

Згідно п.1.1. Договору, постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар, а Покупець зобовязується приймати та сплачувати за нього обумовлену вартість, на умовах даного договору

Відповідно до п. 1.2. предметом поставки є: кульок для фасування.

Згідно п.5.1 Договору товар повинен бути поставлений покупцю не пізніше 15 днів з моменту отримання заявки.

Відповідно до п. 7.1 Договору розрахунок за кожну поставлену партію товару здійснюється на умові передоплати або відтермінуванню платежу на 14 банківських днів.

На виконання умов Договору постачальник передав у власність покупця товар на суму 27 696, 99 грн.

Згідно ст.144 Господарського кодексу України(далі - ГК України), майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Відповідно з ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.193 ГК України, статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В даному випадку, відносини між позивачем та відповідачем носять договірний характер, укладений між останніми Договір поставки №67 від 11.11.2013р. предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

З метою досудового врегулювання спору позивач надсилав відповідачу претензію з вимогою ліквідувати заборгованість за поставлений товар (а.с. 10).

Додатково з матеріалів справи встановлено, що відповідач здійснив часткову сплату за отриманий товар в сумі 13 000,00 грн. відповідно до наступних платіжних доручень: №808 від 22.10.2015р. на суму 2 000,00 грн., №497 від 18.11.2014р. на суму 2 000,00 грн., №215 від 09.07.2014р. на суму 1 000,00 грн., №409 від 18.09.2014р. на суму 1 000.00 грн., №172 від 22.11.2013р. на суму 2000,00 грн. та відповідно до меморіального ордеру№HSAV1BG9H1 від 31.12.2013р. на суму 5 000,00 грн.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами Договору, відпуск позивачем на виконання його умов відповідачу товару, отримання його відповідачем та не проведено в повному обсязі оплату за отриманий товар, суд прийшов до висновку про підставність пред'явленого позивачем до відповідача позову в частині стягнення суми основної заборгованості у розмірі 14 696,99 грн.

Сума заборгованості 14 696,99 грн. повністю підтверджується наявними в матеріалах справи документами, у встановленому порядку не була спростована чи заперечена відповідачем.

Щодо вимоги позивача про стягнення 974,40 грн. суми 3% річних, (за період з 30.12.2013р. по 22.03.2016р. ) простроченої оплати, суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд провівши власний перерахунок 3% річних за періоди прострочення оплати встановив, що вимога про стягнення загальної суми 3% річних в розмірі 974,40 грн. підлягає задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача 5 290,90 грн. штрафної неустойки суд зазначає наступне, згідно п.11.2 Договору сторони узгодили, що покупець за даним Договором несе наступну відповідальність, а саме: за порушення умов передбачених п. 7.1 Договору сплачує штрафну неустойка в розмірі 0,2% від суми недоплати, за кожен день прострочення в оплаті товару, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочки. Згідно розрахунку позивача сума штрафної неустойки становить 5 290, 90 грн. є вірною та підлягає задоволенню.

При цьому судом було застосовано розрахунок штрафної неустойки та 3% річних, здійснені за допомогою встановленої в господарському суді системи інформаційно-правового забезпечення "Ліга Закон".

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що предявляються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості підлягають повному задоволенню в сумі 20 962,29 грн. заборгованості з яких: 14 696,99 грн. - основного боргу, 5 290,90 грн. - штрафної неустойки та 974, 40 грн. - 3% річних .

Враховуючи приписи щодо покладення судового збору на учасників судового процесу в залежності від результату вирішення спору, передбачені ст.49 ГПК України та враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, та відсутність правових підстав для звільнення відповідача від його сплати, з відповідача на користь позивача належить стягнути 1 378,00 грн. судового збору.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Екогрінен" (45612, Волинська обл., Луцький р-он, смт. Торчин, вул. Івана Франка, 19 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Луцькпласт" (43020, м. Луцьк вул.Рівненська, 76а ) 20 962,29 грн., з яких: 14 696,99 грн. - основного боргу, 5 290,90 грн. - штрафної неустойки, 974, 40 грн. - 3% річних та 1 378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено

21.06.2016

Суддя В. О. Кравчук