ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" травня 2016 р.Справа № 922/1295/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс", м. Харків
до Комунального закладу "Люботинська спеціалізована школа-інтернат І-ІІІ ступенів "Дивосвіт" Харківської обласної ради, м. Люботин
про стягнення 200 920,14 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 04.05.2016 р.

відповідача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 04.05.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс" (позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Комунального закладу "Люботинська спеціалізована школа-інтернат І-ІІІ ступенів "Дивосвіт" Харківської обласної ради (відповідача) про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за договором № 2/Т- Ю від 13.02.2015 р. в розмірі 200 920,14 грн., а також судовий збір в розмірі 3 013,81 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнає, просить позов задовольнити.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив таке.

13.02.2015 року між позивачем (енергопостачальник) та відповідачем (споживач) був укладений договір № 2/Т-Ю про закупівлю послуг за державні кошти (далі - договір), за умовами п. 1.1. якого енергопостачальник зобов'язався у 2015 році надати послуги за кодом 35.30.1 ДК 016-2010 пара та гаряча вода; постачання пари та гарячої води, а саме постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язувався приймати та оплачувати такі послуги.

Згідно з п. 4.1. договору розрахунки проводяться шляхом оплати споживачем після підписання сторонами акту приймання-передачі послуг з постачання теплової енергії.

За мовами п. 4.3. договору остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію споживач здійснює до 15 числа місяця наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 6.1. договору споживач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату за надані послуги з постачання теплової енергії. Приймати надані послуги згідно з актом приймання-передачі послуг з постачання теплової енергії. Підписувати акти приймання-передачі послуг з постачання теплової енергії не пізніше 5 днів з дати їх отримання.

За умовами п. 11.9. договору вартість послуг з постачання теплової енергії споживачу зазначається в Актах приймання-передачі послуг з постачання теплової енергії, які складаються сторонами щомісяця до 3 числа місяця наступного за місяцем надання послуг.

Згідно з п. 3.1. договору ціна договору на дату укладання становила 2 349 707,00 грн. (два мільйона триста сорок дев'ять тисяч сімсот сім гривень) при запланованій кількості теплової енергії 1 806.3 Гкал (п. 1.2. договору).

У зв'язку зі зменшенням обсягу закупівлі послуг з постачання теплової енергії та зміни вартості теплової енергії, керуючись п. п. 1.3., 11.5. договору сторонами укладено додаткову угоду № 1 від 13.02.1015 р. до договору, відповідно до якої кількість послуг з постачання теплової енергії склала 1410,04088 Гкал (п. 1.2. договору), а ціна договору склала 2 035 394,00 грн. (а.с. 26).

У зв'язку з проведенням процедури закупівлі, керуючись п. 11.4. договору сторонами укладено додаткову угоду №3 від 31.12.2015 р. до договору про продовження строку дії договору на строк, достатній для проведення процедури закупівлі - до 31.03.2016 р. Сума додаткової угоди складала 407 000,00,00 грн. при очікуваному обсязі споживання теплової енергії 248,392 Гкал (а.с. 32).

Отже, загальна сума договору, з урахуванням додаткових угод № 1 від 13.02.1015 р. та №3 від 31.12.2015 р. до договору, склала 2 442 394,00 грн.

Відповідно до п. 3 Додатка №4 до договору вартість послуг з постачання теплової енергії визначається розрахунковим шляхом, виходячи з кількості виробленої теплової енергії, за тарифами встановленими уповноваженими органами державної влади та місцевого самоврядування, і визначається за наступною формулою: Е = ДхТ, де Е - вартість послуг з постачання теплової енергії; Д - кількість теплової енергії; Т - тариф.

Тариф для TOB „Теплосервіс" на теплову енергію для бюджетних установ і організацій у м. Люботин встановлено в Додатку №4 до договору відповідно до рішень виконавчого комітету Люботинської міської ради.

При цьому протягом дії договору змінювався тариф на теплову енергію (Додатки до договору, а.с. 26-30).

З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав свої договірні зобов'язання належним чином, з 01.03.2015 р. здійснив постачання відповідачеві теплової енергії за договором на загальну суму 2 478 073,44 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі наданих послуг від 31.03.2015 р. на суму 339 834,42 грн., від 30.04.2015 р. на суму 131 253,04, від 31.05.2015 р. на суму 15 647,85 грн., від 30.06.2015 р. на суму 10 527,25 грн., від 31.07.2015 р. на суму 6 292,95 грн., від 31.08.2015 р. на суму 9 008,86 грн., від 30.09.2015 р. на суму 22 919,59 грн., від 31.10.2015 р. на суму 197 240,99 грн., від 30.11.2015 р. на суму 325 408,55 грн., від 31.12.2015 р. на суму 409 592,18 грн., від 31.01.2016 р. на суму 387 743,89 грн. від 29.02.2016 р. на суму 335 015,64 грн. та від 31.03.2016 р. на суму 287 588,23 грн. та актом звіряння розрахунків станом на 18.03.2016 р. (а.с. 33-39).

Відповідач, у свою чергу, надані послуги з постачання теплової енергії оплатив частково на загальну суму 2 277 153,30 грн., що підтверджується листом б/н від 06.03.2015 р., листом вих. № 12/03 від 23.03.2015 р. на суму 39 167,30 грн., а також банківськими виписками від 03.04.2015 р. на суму 306 408,00 грн., від 17.04.2015 р. на суму 100 000,00 грн., від 14.05.2015 р. на суму 20 000,00 грн., від 08.06.2015 р. на суму 15 000,00 грн., від 30.06.2015 р. на суму 22 000,00 грн., від 16.07.2015 р. на суму 18 000,00 грн., від 25.09.2015 р. на суму 15 020,24 грн., від 13.10.2015 р. на суму 55 063,20 грн., від 27.10.2015 р. на суму 100 000,00 грн., від 09.11.2015 р. на суму 450 000,00 грн., від 09.12.2015 р. на суму 691 043,56 грн., від 21.12.2015 р. на суму 38 451,00 грн., від 11.02.2015 р. на суму 207 000,00 грн. та від 16.02. 2016 р. на суму 200 000,00 грн.

Позивач у позові зазначив, що з 01.04.2016 р. договірні відносини між сторонами за договором № 2/Т-Ю від 13.02.2015 р. відсутні у зв'язку з закінченням строку дії даного договору.

У листі вих. № 4/04 від 18.04.2016 р. позивач просив відповідача оплатити заборгованість в розмірі 200 920,14 грн. за договором (а.с. 45), але відповідач залишив дану вимогу без задоволення, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Факт визнання заборгованості в розмірі 200 920,14 грн. підтверджується відповідачем в акті звіряння розрахунків станом на 18.03.2016 р. (а.с. 46).

При цьому представник відповідача у судовому засіданні визнає заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 200 920,14 грн. в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Таким чином, судом встановлено, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість за отримані послуги з постачання теплової енергії в розмірі 200 920,14 грн. (2 478 073,44 грн. - 2277 153,30 грн. = 200 920,14 грн.), яка залишається непогашеною.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч. 1 ст. 32 ГПК України).

При цьому за умовами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладені обставини, приписи закону і те, що відповідач в повному обсязі визнав позовні вимоги, суд вважає позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії за договором № 2/Т-Ю від 13.02.2015 р. в розмірі 200 920,14 грн. правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір слід покласти на відповідача в повному обсязі (в розмірі 3 013,81 грн.).

На підставі викладеного, керуючись ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", ст. ст. 193, 275 Господарського кодексу України, ст. ст. 6, 11, 509, 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 4-3, 12, 32-35, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального закладу "Люботинська спеціалізована школа-інтернат І-ІІІ ступенів "Дивосвіт" Харківської обласної ради (62433, Харківська область, м. Люботин, вул. Кооперативна, 38/8, , п/р 9449 в ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Теплосервіс" (юридична адреса: 61052, м. Харків, вул. Малиновського, 30, поштова адреса: 61052, м. Харків-52, а/с 10570, , п/р 324 в AT „Регіон-банк" м. Харкова, МФО 351254) заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії за договором № 2/Т-Ю від 13.02.2015 р. в розмірі 200 920,14 грн. та судовий збір в розмірі 3 013,81 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.05.2016 р.

Суддя ОСОБА_3