номер провадження справи 5/31/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2016 Справа № 908/1028/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю НПО УСЛК (02232, Київська область, м. Київ, пр. Маяковського, 68, офіс 233; поштова адреса: 02095, Київська область, м. Київ, вул. Срібнокільська, 22, офіс 172)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЩИТ (71118, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Ульянових, 14/39)

про стягнення 128 532,05 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № б/н від 11.05.2016

Від відповідача: не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

19.04.2016 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю НПО УСЛК до Товариства з обмеженою відповідальністю ЩИТ про стягнення 128 532,05 грн.

Відповідно до листа Управління Державної казначейської служби України у м. Запоріжжя Запорізької області від 19.05.2016 № 04-08/492-1538 судовий збір у розмірі 1927,99 грн., сплачений згідно із квитанцією від 12.04.2016 № 87, було зараховано до державного бюджету (а.с. 76).

Ухвалою суду від 19.04.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/1028/16, справі присвоєно номер провадження 5/31/16, розгляд якої призначено на 18.05.2016. Розгляд справи відкладався. У судовому засіданні 15.06.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За письмовим клопотанням представника позивача розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовні заяві. Суду надано наступні пояснення: 26.07.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НПО УСЛК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Щит» було укладено договір № 260713, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобовязується у період дії цього договору передати покупцю чавунне, сталеве лиття відповідно до технічної документації покупця (далі - продукція) за ціною, якістю, номенклатурі, комплектності та в строки відповідно до доданих специфікацій до цього договору, які є його невідємними частинами, а покупець зобовязується прийняти продукцію та оплатити її відповідно до умов цього договору. Позивач виконав своїх зобовязання в повному обсязі, поставив відповідачу товар. В той час, як в свою чергу, відповідач здійснив часткову оплат товару, у звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 65 228,40 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 4 739,33 грн., втрати від інфляції у розмірі 54 101,98 грн. та пеню у розмірі 4 462,34 грн. згідно із розрахунками, наданими суду. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач у судові засідання 18.05.2016 та 15.06.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи за відсутності належним чином уповноваженого представника відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал суду. Своїм правом бути присутнім у судовому засіданні відповідач не скористався.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам, прокурору, якщо він є заявником, за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (далі - Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18) місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців).

В п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 зазначено, що за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Ухвала про порушення провадження у справі від 19.04.2016 № 908/1028/16, направлена Товариству з обмеженою відповідальністю «Щит» за адресою 71118, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Ульянових, 14/39, повернулась на адресу суду з відміткою пошти: «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 62, 63).

В матеріалах справи міститься Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 17.05.2016, відповідно до якого місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Щит» є: 71118, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Ульянових, 14/39 (а.с. 72 -75). Саме за цією адресою здійснювалось листування з відповідачем.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Надання відзиву та документів, що підтверджують заперечення проти позову, є не обовязком, а правом відповідача, в чому вбачається прояв принципу диспозитивності.

Згідно зі ст. 22 ГПК України сторони мають право брати участь у господарських засіданнях. Оскільки зміст норми не передбачає обовязку сторін брати участь в судових засіданнях, незявлення повноважних представників сторін в судові засідання є реалізацією процесуального права сторони.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 26.07.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «НПО УСЛК» (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Щит» (далі - покупець) було укладено договір № 260713 (далі договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), відповідно до п. 1.1. якого продавець зобовязується у період дії цього договору передати покупцю чавунне, сталеве лиття відповідно до технічної документації покупця (далі - продукція) за ціною, якістю, номенклатурі, комплектності та в строки відповідно до доданих специфікацій до цього договору, які є його невідємними частинами, а покупець зобовязується прийняти продукцію та оплатити її відповідно до умов цього договору.

Пунктами 2.1., 2.2., 2.4., 2.5. договору передбачено, що ціни на продукцію та умови поставки зазначені у взаємоузгоджених додатках (специфікаціях) до цього договору.

Загальна сума цього договору визначається як сукупна сума всіх доданих до цього договору специфікацій.

Умови оплати 30% передоплата протягом погодженого строку, 70 % - по факту виготовлення продукції, якщо інше не передбачено у специфікаціях або інших додатках до договору.

Датою оплати продукції є дата списання грошових коштів з розрахункового рахунку покупця.

Відповідно до п. 3.5. договору продавець зобовязується під час поставки продукції надати покупцю наступні документи: видаткову накладну, рахунок-фактуру, податкову накладну, сертифікат якості.

Згідно із п. 5.3. договору у разі порушення строків оплати продукції покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 0,1% від вартості неоплаченої продукції за кожен ден прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Між сторонами було підписано дві специфікації до договору (а.с. 13, 14). За умовами Специфікації № 1 від 26.07.2013 на суму 72 306,00 грн., строк поставки продукції до 16.09.2013, за умови отримання передоплати до 09.08.2013.

За умовами Специфікації № 2 від 09.09.2013 на суму 144 612,00 грн., оплата 50 % передоплати, 50 % - по факту виготовлення продукції. Строк поставки продукції 45 робочих днів з моменту отримання передоплати.

Факт поставки позивачем продукції на суму 216 918, 00 грн. та отримання її відповідачем підтверджується виставленими рахунками на оплату, видатковими накладними, сертифікатами якості, довіреностями, які містяться в матеріалах справи (а.с. 15 - 25).

Відповідач, в свою чергу, оплатив отриману продукцію частково, що підтверджується виписками по банківським рахункам (а.с. 78 82, 84 - 88), у звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 65 228,40 грн. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 4 739,33 грн., втрати від інфляції у розмірі 54 101,98 грн. та пеню у розмірі 4 462,34 грн., згідно із розрахунками, які містяться в матеріалах справи (а.с. 9, 10).

Позивач направив на адресу відповідача претензію № 18/02-5 від 18.02.2014 на суму 72600,77 грн. (а.с. 26). Відповіді позивач не отримав.

17.05.2016 та 25.05.2016 позивач направив на адресу відповідача ОСОБА_2 звірки взаєморозрахунків на суму 65 228,40 грн., що підтверджується описами вкладення у цінні листи та фіскальними чеками (а.с. 66 - 68). Відповіді позивач також не отримав, підписаний Акт звірки взаєморозрахунків не надіслав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 65 228,40 грн., яка підтверджена матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Три відсотки річних - це спосіб захисту майнового права і інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні нарахування - це спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання.

Згідно із розрахунком позивача відповідачу нараховано 3 % річних у розмірі 4739,33 грн. за період з 09.11.2013 по 08.04.2016 та втрати від інфляції у розмірі 54 101,98 грн. за період з листопада 2013 по березень 2016.

За допомогою компютерної програми «Законодавство» судом перевірено розрахунок 3 % річних та втрат від інфляції. Згідно із розрахунком суду стягненню підлягають 3 % річних у розмірі 4721,80 грн., з відмовою у стягненні 17,53 грн. Щодо розрахунку втрат від інфляції, згідно із розрахунком суду стягненню підлягають втрати від інфляції у розмірі 54083,72 грн. за період листопад 2013 березень 2016, з відмовою у стягненні 18,26 грн.

Згідно із п. 5.3. договору у разі порушення строків оплати продукції покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 0,1% від вартості неоплаченої продукції за кожен ден прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Згідно із вимогами Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно із розрахунком позивача відповідачу нараховано пеню у розмірі 4462,24 грн. за період з 09.11.2013 по 09.05.2014.

За допомогою компютерної програми «Законодавство» судом перевірено розрахунок пені. Розрахунок є вірним, відповідає вимогам діючого законодавства та вказана сума підлягає стягненню в повному обсязі.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доказів сплати суми боргу у повному обсязі або частково відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відносяться на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЩИТ (71118, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Ульянових, 14/39, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НПО УСЛК (02232, Київська область, м. Київ, пр. Маяковського, 68, офіс 233; поштова адреса: 02095, Київська область, м. Київ, вул. Срібнокільська, 22, офіс 172, ) суму основного боргу у розмірі 65 228 (шістдесят пять тисяч двісті двадцять вісім) грн. 40 коп., 3 % річних у розмірі 4 721 (чотири тисячі сімсот двадцять одна) грн. 80 коп., пеню у розмірі 4 462 (чотири тисячі чотириста шістдесят дві) грн. 34 коп., втрати від інфляції у розмірі 54 083 (пятдесят чотири тисячі вісімдесят три) грн. 72 коп., судовий збір у розмірі 1 927 (одна тисяча девятсот двадцять сім) грн. 45 коп. Видати наказ.

3.В іншій частині позовних вимог відмовити.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 21.06.2016.