РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2016Справа №910/6990/16

За позовом: Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі

Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів

України" (Адміністрація Одеського морського порту)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОТЕЛЬ ОДЕСА"

про стягнення 32 348,86 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Науменко О.В. за довіреністю № б/н від 03.12.2015

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) про стягнення 32 348,86 грн., у тому числі 28 085,07 грн. основного боргу, 3 979,07 грн. пені, 284,72 грн. трьох процентів річних, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № КД-16776 від 21.12.2011 про спільне використання електричних мереж ДП "ОМТП".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.04.2016 порушено провадження у справі № 910/6990/16 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 18.05.2016, зобов'язано сторін надати певні документи.

Представник позивача у судовому засіданні 18.05.2016 надав суду оригінали документів, для огляду у судовому засіданні та документи для долучення до матеріалів справи.

Відповідач уповноважених представників до судового засідання 18.05.2016 не направив, проте, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, вимог ухвали суду не виконав.

До Господарського суду міста Києва 26.04.2016 з адреси відповідача (вул. Солом'янська, 33, 03141, м. Київ) повернувся конверт з направленою ухвалою про порушення провадження у справі з відміткою відділення поштового зв'язку "інші причини, що не дали змоги виконати обов'язки щодо пересилання поштового відправлення" та "не розшукано".

Дослідивши матеріали справи та отримавши спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, суд встановив, що юридичною адресою відповідача є: вул. Предславинська, 12, , м. Київ, 03150.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 відкладено розгляд справи до 30.05.2016, у зв'язку з неявкою представника відповідача у призначене судове засідання, не виконанням ним вимог ухвали суду та для направлення ухвали на юридичну адресу відповідача.

У судовому засіданні 30.05.2016 представник позивача надав суду документи для долучення до матеріалів справи.

Відповідач уповноважених представників до судового засідання 30.05.2016 не направив, проте, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, вимог ухвали суду не виконав.

Ухвалою суду від 30.05.2016 р. розгляд справи був відкладений до 13.06.2016 р. у зв'язку з необхідністю витребувати у позивача належні докази направлення копії позовної заяви за юридичною адресою відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні 13.06.2016 р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити, надав пояснення по суті спору.

Представник відповідача у судове засідання 13.06.2016р. не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення сторін про час і місце судового засідання та про наслідки ненадання ними витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

У судовому засіданні 13.06.2016 р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Дослідивши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (далі - власник мережі, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Готель Одеса» ( далі - користувач, відповідач) 21.12.2011 р. був укладений договір про спільне використання електронних мереж № КД- 16776 (далі - Договір), згідно з умовами якого власник мереж зобов'язався забезпечити передачу електронної енергії в межах величин, дозволених користувачу (цілісного майнового комплексу готелю «Одеса», співвласниками якого є Державне підприємство «Одеський міський торгівельний порт» - 80% та відповідач - 20%) до використання, а користувач - своєчасно сплачувати за використання електричної мережі, отримання послуг, в тому числі за перетікання реактивної електричної енергії (п.1.1 договору).

Відповідно до п. 2.3 договору власник мережі зобов'язаний щомісяця до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом надавати користувачу рахунок на оплату послуг за спільне використання технологічних мереж, три примірника «Акта здачі - прийняття робіт (надання послуг)», оформлених з боку власника мереж.

Користувач зобов'язався здійснювати плату за використання електричних мереж за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж власника мереж здійснюються згідно з додатком №1 «Порядок розрахунків» (п.4.1 Договору).

У відповідності до п. 7.4 договору на підставі показників засобів обліку (Додаток №3 «Перелік місць встановлення розрахункових електролічильників») електричної енергії оформлюється Акт здачі - прийняття робіт ( надання послуг).

Згідно з п. 7.3 договору оплата користувачем послуг з утримання технологічних електронних мереж спільного використання здійснюються платіжними дорученнями на підставі встановленого власником мереж рахунка та оформленого Акта здачі - прийняття робіт (надання послуг) протягом 10 банківських днів з дня отримання рахунка.

Представник позивача пояснив суду, що відповідач порушив взяте на себе зобов'язання за надані користувачу послуги відповідно до умов договору.

Зокрема, неоплаченими є послуги, надання яких підтверджується актами здачі-прийняття робіт та рахунками № 561991 від 02.06.2015р., № 562098 від 01.07.2015р., №562229 від 03.08.2015р., №562348 від 03.09.2015р., №562466 від 01.10.2015р., №562588 від 02.11.2015р., №562699 від 01.12.2015р., №562820 від 04.01.2016р.

Представник позивача пояснив суду, що станом на 18.03.2016р. заборгованість відповідача за зазначеними актами становить 28 085,07 гр., зокрема: 3 092,35 грн. (плата за травень 2015р., рахунок №561991) + 3 139,96 грн. (плата за червень 2015р. рахунок № 562098) + 3 057,84 грн. (плата за липень 2015 року, рахунок № 562229)+3 069,44 грн. (плата за серпень 2015 року, рахунок №562348)+ 3 155,08 грн.. (плата за вересень 2015 року, рахунок №562466) + 3518,93 грн. (плата за жовтень 2015 року, рахунок 3 562588) + 4341,00 грн. (плата за листопад 20156 року рахунок №562699) + 4710,47 грн. (плата за грудень 2015 року, рахунок № 562820).

Позивачем були направлені на адресу відповідача претензії № 20А3/6-563 від 28.08.2015р., №20А3/11-834 від 17.11.2015р., № 20А3/6-479 від 03.07.2015р., №20А3/6-577 від 30.07.2015р., №120А3/6-651 від 16.09.2015р., 20А3/6-941 від 21.12.2015р., №20А3/6-35 від 20.01.2016р., №20А3/6-129 від 17.02.2016р., якими позивач вимагав сплати борг та пеню і на які відповідач не надав жодної відповіді. Зважаючи на те, що відповідач так і не виконав належним чином зобов'язання за договором про спільне використання електронних мереж № КД- 16776, то позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з даним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОТЕЛЬ ОДЕСА" про стягнення 32 348,86 грн., у тому числі 28 085,07 грн. основного боргу, 3 979,07 грн. пені та 284,72 грн. трьох процентів річних, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № КД-16776 від 21.12.2011 про спільне використання електричних мереж ДП "ОМТП".

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами для виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема є договори. Договори - це угода двох і більше сторін, спрямовані на встановлення, зміну і припинення цивільних прав і обов'язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). Згідно зі с. 629 ЦК України договори є обов'язковим для виконання сторонами.

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; при цьому виконання цивільних обов'язків забезпечуються засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства (ст. 14 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо в зобов'язані встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, чи розірванням договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди ( ст. 611 ЦК України).

В ході розгляду даної справи судом було встановлено, що сторони у договорі № КД-16776 від 21.12.2011 про спільне використання електричних мереж ДП "ОМТП" визначили строк виконання відповідачем зобов'язання щодо оплати за надані послуги, тоді як відповідач зобов'язання не виконав належним чином.

Обсяги наданих комунальних послуг, розмір заборгованості відповідачем не заперечується.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору № КД-16776 від 21.12.2011 про спільне використання електричних мереж ДП "ОМТП", положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 28 085, 07 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 3 979, 07 грн. за порушення взятих на себе зобов'язань за договором № КД-16776 від 21.12.2011 про спільне використання електричних мереж ДП "ОМТП".

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 216, ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення в сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, для застосування до боржника відповідальності у вигляді стягнення пені, вона має бути передбачена законом або договором.

Відповідно до п.8.2.1. договору № КД-16776 від 21.12.2011 про спільне використання електричних мереж ДП "ОМТП", у разі порушення строків оплати встановлених договором відповідач несе відповідальність у вигляді оплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Дослідивши наданий позивачем розрахунок пені, господарський суд встановив вірність та обґрунтованість нарахувань штрафних санкцій відповідачу, у зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення пені у розмірі 3 979, 07 грн. підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача 284, 72 грн. трьох процентів річних за порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОТЕЛЬ ОДЕСА» грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 614 Цивільного кодексу України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

В ході дослідження розрахунку позивача, господарським судом було встановлено вірність нарахування відповідачу 284, 72 грн. річних процентів, тому вони підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГОТЕЛЬ ОДЕСА».

Враховуючи викладене, господарський суд визнає позов Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) до ТОВ «ГОТЕЛЬ ОДЕСА» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГОТЕЛЬ ОДЕСА" (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 12, ) на користь Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14, ) в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Одеського морського порту) (65026, м. Одеса, Митна пл., 1, ) 28 085(двадцять вісім тисяч вісімдесят п'ять) грн. 07 коп. основного боргу, 3 979 (три тисячі дев'ятсот сімдесят дев'ять) грн. 07 коп., 284 (двісті вісімдесят чотири) грн. 72 коп. трьох відсотків річних та 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 17.06.2016 р.

Суддя І.О. Андреїшина