ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15" червня 2016 р. Справа № 926/757/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Чернівціобленерго»

до Комунального підприємства «Чернівціводоканал»

Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Чернівецька міська рада

про стягнення заборгованості 135153804,98грн.

Суддя Желік Б.Є.

Представники:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2

від третьої особи не зявився

СУТЬ СПОРУ: Справу порушено ухвалою господарського суду Чернівецької області від 20.04.2016р. за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія(надалі ПАТ «ЕК») «Чернівціобленерго» м.Чернівці про стягнення на його користь з Комунального підприємства(КП) «Чернівціводоканал» м.Чернівці 135153804,98грн. у т.ч.:

на розрахунковий рахунок 0000 в Ф. ЧОУ АТ «Ощадбанк»,МФО 356334:

- заборгованість за спожиту активну електроенергію протягом 2013- 2015рр. в сумі - 51 110 856,20 грн.;

- донарахування за період 2013-2015РР. за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в сумі 35 085,41 грн.;

на розрахунковий рахунок 3542 у ПАТ «Укрексімбанк», МФО 356271:

- заборгованість по оплаті послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії протягом 2015р. в сумі - 775 188,49 грн.;

- пеню за порушення строків виконання грошового зобов'язання по сплаті за активну електричну енергію в сумі 48 715 888,62 грн.

- пеню за порушення строків оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії в сумі 268 813,23 грн.

- інфляційні втрати за порушення виконання грошового зобов'язання по сплаті за спожиту активну електричну енергію в сумі 30 544 981,25 грн.

- інфляційні втрати за порушення виконання грошового зобов'язання по оплаті послуг за компенсацію перетікання електричної енергії в сумі 74 453,78 грн.

- 3 проценти річних за порушення виконання грошового зобов'язання по сплаті за спожиту активну електричну енергію в сумі 3 611 805,00 грн.;

- З проценти річних за порушення виконання грошового зобов'язання по оплаті послуг за компенсацію перетікання електричної енергії в сумі - 16 733,00 грн..

Обґрунтовуючи позовні вимоги у справі, позивач посилається на договір №0024/5 про постачання електричної енергії, укладений між ним та відповідачем 15.12.2011р., відповідно до якого ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» взяв на себе зобовязання здійснювати на користь відповідача постачання електричної енергії як різновиду товару, а КП «Чернівціводоканал» - здійснювати оплату за спожиту активну електричну енергію, а також оплату за послуги з компенсації за перетікання реактивної електричної енергії(пункти договору 2.3.4, 2.3.5).

Зобовязання за договором, продовжує позивач, ним виконано у повному обємі, однак за КП «Чернівціводоканал» станом на 01.01.2016р. рахується заборгованість, у т.ч. 51110856,20грн. за спожиту протягом 2013-2015р.р. активну електричну енергію.; 35085,41 грн. донарахування за період 2013-2015р.р. за перевищення договірних величин споживання електричної енергії і 775188,49грн. за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії протягом 2015р.

Наявність за спірним договором зазначених сум заборгованості, стверджує позивач, відповідач підтвердив, підписавши 14.01.2016р. без зауважень і доповнень акт взаємної звірки між сторонами від 01.01.2016р.

Поряд з заборгованістю, до позовних вимог у даній справі ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» включено його інфляційні втрати та проценти річних від сум заборгованості за період прострочення платежів а також пеня за порушення грошових зобовязань в сумах, визначених у позовних вимогах.

Ухвалою від 10.05.2016р. господарський суд, за заявою відповідача, залучив Чернівецьку міську раду м.Чернівці до участі у справі в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору.

Цією ж ухвалою суд відклав розгляд справи на 26.05.2016р.

КП «Чернівціводоканал», відповідач, позовні вимоги у справі визнав частково, обґрунтувавши свої заперечення щодо невизнаної ним частини позовних вимог наступними обставинами, зокрема.

Відповідач підтвердив обґрунтованість позовних вимог ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» в частині заборгованості за спожиту ним в січні2013 грудні 2015р.р. електричну енергію на суму 49908937,27грн., а також заборгованість за спожиту реактивну електричну енергію на суму 775188,49грн. в січні-грудні 2015р.

Одночасно, КП «Чернівціводоканал» оспорює правомірність позовних вимог в частині донарахування за перевищення ним договірних величин на суму 35085,41грн., яка, як вважає КП «Чернівціводоканал», визначена позивачем без урахування розяснення НКРЕ від 24.01.2008р. №457/11/17-08 щодо розподілу на дві складові платежу за спожиту, понад погоджені в договорі обсяги, електричну енергію, у т.ч. на: 1) одноразову вартість електричної енергії, спожитої понад договірну величину; 2) штрафну санкцію за понаддоговірне споживання електричної енергії.

В звязку з тим, зазначається у відзиві з посиланням на рахунки позивача, що ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» за період з січня по грудень 2013р. одну частку суми платежу за перевищення договірної величини визначив як вартість товару і дві частки як штрафну санкцію, що суперечить розясненню НКРЕ від 24.01.2008р. №457/11/17-08, сума штрафних санкцій необґрунтовано завищена: замість 12753,03грн. позивачем нараховано 25506,06грн.

Крім того, вважає відповідач, оскільки заявлена позивачем сума позовних вимог в розмірі 35085,41грн. згідно з чинним законодавством є одним із видів неустойки, для стягнення якої встановлений скорочений строк позовної давності, ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» в цій частині позовних вимог пропущений строк позовної давності.

Поряд з наведеним, КП «Чернівціводоканал» вважає, що,з урахуванням п.4.2.1 договору №0024/5 про постачання електричної енергії в редакції від 15.12.2011р., який(пункт) не передбачає погодження сторонами умови про нарахування пені за весь час прострочення платежів, нарахування пені повинно обмежуватися 6-ю місяцями в порядку част.6 ст.232 Господарського кодексу України.

Одночасно, КП «Чернівціводоканал» просить господарський суд про наступне: 1) зменшити на 99,0% розмір заявленої позивачем суми пені за порушення грошових зобовязань з оплати за електроенергію та за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії, враховуючи при цьому результати фінансово-господарської діяльності підприємства за 1 квартал 2016р.; 2) при вирішенні спору в частині стягнення пені, річних та інфляційних нарахувань урахувати правову позицію Верховного Суду України, що викладена у постановах від 16.09.2015 року по справі № 917/2520/14 та від 10.02.2016 року по справі № 902/1652/13, яка встановлює, що у разі укладання сторонами у справі з відповідними органами державної влади договорів про організацію взаєморозрахунків на погашення заборгованості з різниці в тарифах, санкції, визначені умовами договору та наслідки порушення грошового зобовязання, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України, не застосовуються, оскільки такими договорами змінюються строки виконання зобовязання.

Зокрема, стверджує відповідач, договори про організацію взаєморозрахунків, предметом яких є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до пункту 24 статті 14 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, у т.ч. договори за №№30/Е/50 від 14.05.2014р., 24-30/6 від 30.05.2014р., 375/Е/97 від 18.08.2015р. та №215/375-в від 04.12.2015р. укладені між сторонами даної справи та Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернівецькій області, департаментом фінансів Чернівецької обласної державної адміністрації, управління Державної казначейської служби України в м. Чернівцях, фінансовим управлінням Чернівецької міської ради, департаментом житлово-комунального господарства Чернівецької міської ради та іншими.

Умовами зазначених договорів передбачалося не тільки надання державою коштів на погашення заборгованості, але також змінювалися порядок і строки виконання боржником грошових зобовязань перед кредитором, які виникли на підставі договору купівлі-продажу.

За результатами фінансово-господарської діяльності КП «Чернівціводоканал» за І квартал 2016р., продовжує відповідач, чистий збиток становив 4261 тис. грн.; кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги станом на 31 березня 2016р. - 69977 тис. грн., по оплаті праці - 2219 тис. грн. Станом на 31.04.2016р. дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом склала 3822 тис. грн.

Збиткову роботу підприємства відповідач пояснює незадовільним технічним станом споруд та обладнання (моральним, фізичним зносом, аварійністю водопровідних мереж), невідповідністю тарифів на послуги, що надаються підприємством, змінами цін на складові собівартості (в основному електроенергія), заборгованістю споживачів послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тощо.

Населення м. Чернівці, стверджує відповідач, заборгувало КП "Чернівціводоканал" по платежах за отримані послуги станом на 01.05.2016р. 10 740 281,25 грн., а інші споживачі 4 435 384,21 грн., що є однією з причин збитковості підприємства і обєктивної неможливості негайного виконання зобовязань перед стягувачем.

Однією з найбільш суттєвих проблем відповідач вважає постійне зростання вартості електроенергії, у той час як тарифи на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення переглядаються або коригуються із суттєвим запізненням, що обумовлює подальше нарощування збитків та підтверджується довідкою про оплату.

У звязку з невідповідністю тарифів, затверджених НКРЕ для КП «Чернівціводоканал» на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення фактичній собівартості послуг та збитковістю роботи підприємства, у Відповідача відсутнє джерело покриття пені згідно позовної заяви.

Поряд з наведеним, відповідач вважає, що сплата штрафних санкцій в повному обсязі, зачіпає не лише майнові інтереси КП «Чернівціводоканал», а і інші інтереси, зокрема щодо можливості забезпечувати централізоване водопостачання та водовідведення населенню, установам бюджетної сфери міста Чернівці; надмірно великі суми штрафних санкцій, джерел покриття яких у КП "Чернівціводоканал" немає, призведе до надзвичайної ситуації в м. Чернівці, порушення конституційного права та гарантії мешканців м. Чернівці на санітарно-епідеміологічне благополуччя, позбавить комунальне підприємство об'єктивної можливості забезпечити мінімальний норматив питного водопостачання, тобто тієї кількості питної води, яка необхідна для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб однієї людини протягом доби в м.Чернівці.

Що стосується позовних вимог про стягнення включених до них сум пені, річних та інфляційних витрат, то відповідач вважає, що оскільки розрахунок за поставлену електроенергію відбувся у порядку та строки, передбачені у договорі про організацію взаєморозрахунків, а сторони у справі у пунктах 5.4 договорів від 14.05.2014 року за № 30Е/50 та від 30.05.2014 року за № 24-30/6, пункті 19 договору від 18.08.2015 року № 375Е/97 та пункті 21 договору 04.12.2015 року за № 215/375-в засвідчили, що після виконання договору вони не матимуть одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору, тому немає правових підстав для задоволення позову в частині стягнення пені, річних та інфляційних в межах договорів про організацію взаєморозрахунків.

26.05.2016р. до суду надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду у даній справі(вх.суду 1264), у якій КП «Чернівціводоканал», просить суд виконання рішення у справі 926/757/16 відстрочити терміном на 10 років, враховуючи збитковість підприємства та обставини, які вже наводились в обґрунтуваннях відповідача щодо його прохання про зменшення стягнення суми пені за порушення грошових зобовязань.

У судовому засіданні від 26.05.2016р. судом оголошено перерву до 10-30год.07 червня 2016р. та зобовязано сторони виконати вимоги суду про проведення двохсторонньої звірки і подання двохстороннього акту щодо суми позовних вимог на день звернення позивача з позовом до суду, у т.ч. включених в них інфляційних витрат, процентів річних та пені; позивача також зобовязано надати суду письмову правову оцінку обставинам, наведеним у відзиві відповідача.

07.06.2016р. судове засідання з розгляду справи продовжено за участю представників позивача і відповідача.

Представник Чернівецької міської ради, залученої до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, в судове засідання, призначене на 07.07.2016р. для участі у розгляді справи не прибув, будь-яких письмових пояснень щодо причин його неприбуття, а також щодо позовних вимог у справі від третьої особи до суду теж не надійшло.

26 травня і 07 червня 2016р.(вх.суду №№1262, 1429) ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» звернувся до суду з заявами про зменшення позовних вимог у справі.

Останньою заявою(а.с.2, 3 том 2) позивач просить господарський суд зменшити позовні вимоги у справі зі 135153804,98грн. до 91754918,79грн. та стягнути на його користь з КП «Чернівціводоканад», у т.ч.:

на розрахунковий рахунок 0000 в Ф. ЧОУ АТ «Ощадбанк», МФО 356334:

- заборгованість за спожиту активну електроенергію протягом 2013- 2015рр. в сумі 49 908 937,27 грн.

- донарахування за період 2013-2015рр. за перевищення договірних величин споживання електричної енергії в сумі 35 085,41 грн.

на розрахунковий рахунок 3542 у ПАТ «Укрексімбанк», МФО 356271:

- заборгованість по оплаті послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії протягом 2015р. в сумі - 775188,49грн.

- пеню за порушення строків виконання грошового зобов'язання по сплаті за активну електричну енергію в сумі 6 970 610,40 грн.

- пеню за порушення строків оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії в сумі 182 414,58 грн.

- інфляційні втрати за порушення виконання грошового зобов'язання по сплаті за спожиту активну електричну енергію в сумі 31 108 216,60 грн.

- інфляційні втрати за порушення виконання грошового зобов'язання по оплаті послуг за компенсацію перетікання електричної енергії в сумі 112 985,08 грн.

- 3 проценти річних за порушення виконання грошового зобов'язання по сплаті за спожиту активну електричну енергію в сумі 2 644 431,96 грн.

- 3 проценти річних за порушення виконання грошового зобов'язання

по оплаті послуг за компенсацію перетікання електричної енергії в сумі 17 049,00грн.

Обґрунтовуючи зменшення позовних вимог, позивач посилається на доданий до заяви розрахунок позовної суми, складений ним, як зазначається у заяві з урахуванням вимог частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, правової позиції Верховного Суду України, що викладена у постановах від 16.09.2015р. по справі №917/2520/14 та від 10.02.2016р.по справі №9023/1652/13, з урахуванням строків оплати по кожному періоду та фактичної оплати відповідачем за спожиту активну електроенергію станом на момент подання позову.

КП «Чернівціводоканал», в свою чергу подав до суду доповнення до відзиву на позов, у якому визнав частково обґрунтованими позовні вимоги ПАТ «ЕК «Чернівціобленерго» з урахуванням останньої заяви позивача про їх зменшення. Зокрема, відповідач в повному обсязі підтвердив обґрунтованість позовних вимог про стягнення:

- 49908937,27грн. заборгованості за активну електроенергію, спожиту ним у січні 2013 грудні 2015 років;

- 775188,49грн. заборгованості за реактивну електроенергію, спожиту у тому ж періоді;

- 31108216,60грн. інфляційних втрат за порушення грошових зобовязань по оплаті за активну електроенергію;

- 112985,08грн. інфляційних втрат за порушення грошових зобовязань по оплаті послуг за компенсації перетікання електричної енергії;

- 2644431,96грн. 3-х відсотків річних за порушення грошових зобовязань з сплати за спожиту активну електроенергію;

- 17049грн. 3-х відсотків річних за порушення грошових зобовязань з оплати послуг за компенсацію перетікання електричної енергії.

У решті частині позовні вимоги визнані відповідачем частково, а саме:

- донарахування за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, заявлене позивачем в сумі 35085,41грн., відповідач визнав обґрунтованим в розмірі 22332,38грн.;

- пеню за порушення грошових зобовязань за спожиту активну електричну енергію, заявлену позивачем в сумі 6970610,40грн. в сумі 2529787,44грн.;

- пеню за порушення грошових зобовязань за спожиту реактивну електроенергію, заявлену в сумі 182444,28грн. в сумі 127848,84грн.

Зважаючи на заяви сторін та враховуючи, що на підтвердження позовних вимог і заперечень на них, кожною із сторін подані розрахунки суми позовних вимог, що заявлені позивачем і частково заперечуються відповідачем, по яких(розрахунках) у позивача і відповідача виникли розбіжності щодо визначення окремих сум позовних вимог, суд вважає за потрібне зобовязати позивача і відповідача провести звірку по нарахуванню сум позовних вимог, по яких у них виникли розбіжності, у т.ч. по сумі донарахування за перевищення відповідачем договірних величин, а також по сумах позовних вимог про стягнення пені за порушення грошових зобовязань за спожиту відповідачем активну та реактивну електроенергію.

З урахуванням виниклої необхідності та з метою надання сторонам можливості провести зазначену звірку, суд оголосив перерву у цьому судовому засідання до 10 год. 15.06.2016р.

15.06.2016р. судове засідання продовжено за участю представника позивача.

Представник відповідача в судове засідання для участі у розгляді справи не прибув, незважаючи на те, що про час і місце розгляду справи його було повідомлено, про що е його підпис на протоколі судового засідання від 07.06.2016р.(а.с.67 том 2). Будь-яких письмових пояснень щодо причин неприбуття представника, від відповідача у строк до дня розгляду справи до суду не надійшло.

Представник Чернівецької міської ради, залученої за заявою відповідача до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача,(а.с.117-118 том 1), в судове засідання не прибув, будь-яких письмових пояснень щодо його неприбуття, а також пояснень щодо позовних вимог у справі від третьої особи у строк до дня розгляду справи до суду теж не надійшло.

З урахуванням наявних у справі документів, які суд визнає достатніми для вирішення даного господарського спору, справа розглядається за відсутності представників відповідача і третьої особи.

Дослідивши матеріали і обставини справи, надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги у справі є обґрунтованими, доведеними належними допустимими доказами і підлягають задоволенню в повному обсязі з урахуванням в т.ч. наступного.

Судом встановлено.

Позовні вимоги у справі виникли з зобовязань сторін відповідно до укладеного між ПАБ «ЕК «Чернівціобленерго» і КП «Чернівціводоканал» договору про постачання електричної енергії від 15.12.2011р. №0024/5.

Згідно з позовною заявою позивач в період 2013-2015рр. виконав зобовязання з постачання КП «Чернівціводоканал» електричної енергії в обємах, строки та по ціні, погоджених сторонами умовами спірного у справі договору, однак, відповідач своїх зобовязань по оплаті поставленої позивачем і спожитої ним електричної енергії не виконав, в звязку з чим ПАБ «ЕК «Чернівціобленерго» звернувся до господарського суду з позовними вимогами про стягнення на його користь з КП «Чернівціводоканал» з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог(а.с.2,3 том 2) 91754918,79грн., у т.ч.:

- 49908937,27грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію в період з 2013-2015р.р.;

- 35085,41грн. донарахування за 2013-2015р.р. за перевищення договірних величин споживання електричної енергії;

- 775188,49грн. заборгованості по оплаті послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії протягом 2015р.;

- 6970610,40грн. пені за порушення строків оплати за активну електроенергію за весь час прострочення грошових зобовязань;

- 182414,58грн. пені за порушення строків оплати за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії за весь час прострочення грошових зобовязань;

- інфляційні витрати на загальну суму 31221201,68грн. за порушення грошових зобовязань з оплати за спожиту активну електричну енергію(31221201,68грн.) і з оплати послуг за компенсацію перетікання електричної енергії(112985,08грн.);

- 3 проценти річних на загальну суму 2661480,96грн. за порушення грошових зобовязань з оплати за спожиту електричну енергію(2644431,96грн.) і з оплати послуг за компенсацію перетікання електричної енергії(17049,00грн.)

Відповідач в повному обємі визнав позов обґрунтованим в частині позовних вимог про: стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію(49908937,27грн.); за послуги з перетікання електричної енергії(775188,49грн); нараховані йому інфляційні(31108216,60грн.) та річні(2661480,96грн.).

У решті частині позовні вимоги визнає частково, у т.ч.:

- про стягнення донарахування за перевищення договірних величин визнає обґрунтованим в сумі 22332,38грн.; у стягненні 12753,03грн., яку на підставі розяснення НКРЕ від 24.01.2008р. №457/11/17-08 вважає штрафом, у звязку з чим просить застосувати до неї позовну давність та відмовити у її стягненні.

- про стягнення пені за порушення грошових зобовязань з оплати за спожиту у 2013-2015р.р. електричну енергію, заявлену до стягнення в сумі 6970610,40грн., визнає обґрунтованою в сумі 2529787,44грн.;

- про стягнення пені за порушення грошових зобовязань за спожиту реактивну електричну енергію, заявлену в сумі 182444,58грн. визнає обґрунтованою в сумі 127848,84грн.

В обґрунтування своїх заперечень проти задоволення позовних вимог про стягнення пені на заявлену позивачем суму, КП «Чернівціводоканал», просить суд до даних позовних вимог застосувати част.6 ст.232 Господарського кодексу України щодо припинення нарахування штрафних санкцій через 6 місяців від дня, коли зобовязання було виконано, т.я. спірним у справі договором (п.4.2.1) інше не передбачене. У звязку з цим відповідач просить застосувати позовну давність в порядку п.3 ч.1 ст.238 ЦК України в частині суми пені, нарахованої позивачем за її межами.

Наведені вище заперечення КП «Чернівціводоканал» проти задоволення частини позовних вимог судом не приймаються до уваги як такі, що не засновані на чинному законодавстві, у т.ч. з наступних підстав.

У відповідності до п.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми(неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною 6 статті 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживачі(крім населення та навчальних закладів)у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величин.

Зі змісту наведеної статті вбачається, що передбачена законом двократна вартість визначена як підвищена плата за перевищення договірної величини і не є штрафною санкцією.

Щодо розяснення Національної комісії регулювання електроенергетики України від 24.01.2008р. №457/11/47-08, наданого з посиланням на порядок віднесення до бази оподаткування для податку на додану вартість операції з продажу електричної енергії, то дане розяснення, на яке посилається відповідач, не змінює положень ст.26 Закону України «Про електроенергетику», згідно до якої застосування двократної вартості за перевищення договірної величини споживання електричної енергії визначено як плата за товар.

З урахуванням викладеного, до суми нарахування двократної вартості електричної енергії, спожитої понад договірну величину, не може бути застосовано річну позовну давність, встановлена п.3 част.1 ст.238 ЦК України, у звязку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно неприйняття судом правової позиції відповідача про застосування частини 6 ст.232 Господарського кодексу України до позовних вимог про стягнення суми пені, на чому наполягає відповідач, господарський суд пояснює наступне.

Частиною шостою статті 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобовязання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано відповідно до частини шостої статті 232 ГК України.

З матеріалів справи вбачається, що пунктом 4.2.1 договору про постачання електричної енергії від 15.12.2011р. №0024/5 сторони передбачили за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.4-2.3.5 цього договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує пеню за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати(а.с.14).

Отже, згідно з наведеним пунктом договору, на підставі якого заявлені позовні вимоги у даній справі, за недотримання термінів оплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електричну енергію та за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії споживач сплачує постачальнику пеню за весь період часу, протягом якого не виконано зобовязання. Тобто, умовами спірного у справі договору передбачений строк нарахування штрафних санкцій(за кожний день прострочення, враховуючи день фактичної оплати) за прострочення виконання зобовязання, який відповідає вимогам частини 6 статті 232 Господарського кодексу України.

З огляду на положення наведеної статті ГК України та виходячи зі змісту п.4.2.1 договору №0024/5 від 15.12.2011р. позовні вимоги про стягнення пені за порушення відповідачем грошових зобовязань підлягають задоволенню у повному обсязі.

Що стосується заяв позивача, у т.ч. заяви про відстрочення виконання рішення суду у даній справі на 10 років(а.с.186, 236-239 том 1; а.с.58 том 2), заяви про зменшення розміру пені на 99%(а.с. 185 том 1) та про застосування до позовних вимог про стягнення пені, річних, інфляційних нарахувань за порушення грошових зобовязань за спірним у справі договором, умови договорів про організацію за рахунок державних коштів взаєморозрахунків за спожиту електроенергію, укладених між державними органами(Держказначейство, департамент фінансів, департамент ЖКГ, тощо) та позивачем і відповідачем у даній справі, суд зазначає наступне.

Стосовно заяви відповідача про відстрочення виконання рішення суду у даній справі судом встановлено.

Згідно з част.1 ст.121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання, рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Суд зазначає, і аналогічна позиція стосовно відстрочення виконання рішення суду викладена у п.7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України №9 від 17.01.2012р., що підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, виходячи із вищенаведеного, відстрочка або розстрочка виконання рішення суду чи зміна способу його виконання можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають вчасне виконання рішення. Визначальним фактором є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

Обставинами, на які посилається заявник і які дійсно можуть ускладнити виконання рішення суду у даній справі(велика кредиторська заборгованість за товари, послуги, по оплаті праці, дебіторська заборгованість по розрахунках з бюджетом, наявність збитковості фінансово-господарської діяльності, що сталася не з вини підприємства і т.і.) підтверджуються наданими відповідачем документами, у т.ч. довідкою, звітом про фінансовий стан підприємства, звітом про сукупний дохід за 1 квартал 2016р.(а.с.230-234 том 1), а також наявністю договорів про порядок розрахунків за спожиту електричну енергію за рахунок бюджетних коштів на загальну суму 6825179,00грн.(а.с.214-219, 228-229 том 1).

З огляду на наведене, конкретні обставини, на які посилається заявник, суд вважає за необхідне прийняти їх до уваги при вирішенні питання про порядок виконання судового рішення у справі.

Однак, враховуючи, що відстрочка продовжує період відновлення порушеного права позивача, суд враховує також інтереси позивача, який є підприємством, що також як і відповідач забезпечує галузі національної економіки і населення, та який в судовому засіданні теж послався на тяжкий фінансовий стан, пов'язаний з невиконанням іншими споживачами електроенергії грошових зобовязань, у т.ч. вирішених господарським судом на користь позивача.

Тому, суд вважає за більш доцільне і прийнятне у даній справі розстрочення виконання рішення строком на 3 роки з рівномірною сплатою коштів по місяцях.

Стосовно заяви відповідача про застосування, при вирішенні спору в частині стягнення пені, річних та інфляційних нарахувань, позиції Верховного Суду України, викладеної у постановах по справах №917/2520/14 та 902/1652/13 суд розяснює наступне.

Суд бере до уваги правову позицію Верховного Суду України, яка викладена у постановах від 16.09.2015р. по справі №917/2520/14 та від 10.02.2016р. по справі №902/1652/13 щодо необхідності, при вирішенні господарського спору про стягненні пені, річних та інфляційних нарахувань за порушення грошових зобовязань за постачання комунальних послуг(електроенергії, газа,теплопостачання і т.і.), враховувати домовленість сторін про відмову претензій один до одного у разі виконання договорів про порядок проведення за рахунок бюджетних коштів розрахунків за спожиту електричну енергію.

Однак, з урахуванням обставин даної справи, які не співпадають з обставинами, взятими до уваги Верховним Судом України, а саме: як вбачається з постанов по зазначених вище справах, заборгованість за спожиті комунальні послуги станом на день прийняття судових рішень була погашена, що згідно з договорами про порядок розрахунків за рахунок субвенцій з бюджетних коштів є підставою для застосування домовленості сторін, суд не може застосувати домовленість сторін про відмову від претензій по договору постачання електричної енергії, т.я. станом на день прийняття рішення у даній справі заборгованість за спожиту електричну енергію відповідачем не була погашена.

Заяву відповідача про зменшення на 99,0% суми пені, нарахованої позивачем за порушення грошових зобовязань суд задовольняє частково та вирішує зменшити суму пені на 50% з врахуванням наступного.

Статтею 199 ГК України передбачено, що виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК України.

Заходами відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій передбачено ч. 1 ст. 546 ЦК України.

Згідно зі ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку відповідач зобов'язаний сплатити за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов'язання.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір стягуваних санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (ч. 1 ст. 233 ГК України). Схоже правило міститься в ч. 3 ст. 551 ЦК України, відповідно до якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Право господарського суду зменшити у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання закріплено в п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України.

З огляду на наведені норми чинного законодавства, надавши належну правову оцінку усім наявним в матеріалах справи документам та доводам сторін, взявши до уваги їх майновий стан, відсутність вини КП «Чернівціводоканал» у порушенні грошових зобовязань, соціальну значущість підприємств позивача і відповідача, господарський суд вважає за можливе зменшити на 50% суму заявленої позивачем пені за несвоєчасну оплату відповідачем за спожиту у 2013-2015р.р. електричну енергію.

Ґрунтуючись на викладеному, матеріалах справи, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85, 115-118 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задовольнити в повному обємі з врахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог.

2.Зменшити на 50% суму пені за прострочення грошових зобовязань.

3.Стягнути з Комунального підприємства «Чернівціводоканал»(м.Чернівці, код 03361780) на користь Публічного акціонерного товариства «ЕК «Чернівціобленерго» (м.Чернівці, код 001306,30грн., у т.ч.:

- 49908937,27грн. заборгованості за спожиту активну електричну енергію в період з 2013-2015р.р.;

- 35085,41грн. донарахування за 2013-2015р.р. за перевищення договірних величин споживання електричної енергії;

- 775188,49грн. заборгованості по оплаті послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії протягом 2015р.;

- 3485305,20грн. пені за порушення строків виконання грошового зобовязання по сплаті за активну електричну енергію;

- 91207,29грн. пені за порушення строків оплати за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії;

- 31108216,60грн. інфляційні втрати за порушення виконання грошового зобовязання по сплаті за спожиту активну електричну енергію;

- 112985,08грн. інфляційні втрати за порушення виконання грошового зобовязання по сплаті послуг за компенсацію перетікання електричної енергії;

- 2644431,96грн. 3 проценти річних за порушення грошового зобовязання по сплаті за спожиту активну електричну енергію;

- 17049,00грн. 3 проценти річних за порушення виконання грошового зобовязання по оплаті послуг за компенсацію перетікання електричної енергії; на відшкодування судового збору 206700,00грн.

4. Розстрочити виконання рішення суду у даній справі на 3 роки з червня 2016 року по травень 2019 року(включно) з рівномірним стягненням грошової суми (2449400,18грн.) щомісячно, починаючи з червня 2016 року.

Повне рішення складено 21.06.2016р.

Суддя Желік Б.Є.