ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2016 року Справа № 904/109/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач)

суддів: Виноградник О.М., Дмитренко Г.К.

секретар судового засідання: Ситникова М.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність б/н від 23.05.2016 р. (був присутнім в судовому засіданні 24 травня 2016 року); ОСОБА_2 представник, довіреність б/н від 06.06.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_3 представник, довіреність № ББУ/ПУ252/Т/15 від 18.12.2015 р. (був присутнім в судовому засіданні 24 травня 2016 року); ОСОБА_4 представник, довіреність № ББУ/ПУ254/Т/15 від 18.11.2005 р.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді Дніпропетровської області

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року у справі № 904/109/16

за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді Дніпропетровської області

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м.Павлоград

про відшкодування шкоди в порядку регрессу,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року (суддя Мартинюк С.В.) в задоволенні позову про стягнення з відповідача 783, 25 грн., сплачених позивачем ОСОБА_5 з вини відповідача відмовлено.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що позивач заявив вимогу про стягнення збитків, відшкодування яких можливо лише за наявності складу правопорушення. Статтею 10 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне страхування" на Фонд покладено обовязок контролювати правильність витрат за соціальним стархуванням та надано право перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду. В понесенні витрат в сумі 783, 25 грн. за несвоєчасну сплату страхової суми винен не тільки відповідач, який надав довідку з недостовірними даними, а й позивач, який не здійснив перевірку виданих відомостей.

Не погодившись з зазначеним рішенням, позивач його оскаржує на предмет невідповідності нормам матеріального права.

Апелянт посилається на те, що помилка допущена Публічним акціонерним товариством "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" при визначенні розміру середньої заробітної плати ОСОБА_5 спричинила недоплату страхових виплат й стягнення компенсації з відділення на користь ОСОБА_5

Посилаючись на ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.2.14 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Мінфіна України від 24 травня №88 позивач стверджує, що відповідальність та своєчасне та якісне складання документів бухгалтерського обліку, за достовірність даних, наведених у документах, несуть особи, які склали і підписали ці документи. Отже, відповідач за недостовірність відомостей, які відображені в довідці про середню заробітну плату ОСОБА_5 від 10 липня 2006 року №61 повинен нести відповідальність.

Позивач просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року скасувати, позов задовольнити.

Відповідач доводи апеляційної скарги заперечує, вважає рішення господарського суду законним, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні 24 травня 2016 року оголошувалась перерва до 09 червня 2016 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріали справи свідчать, що В січні 2014 року до суду звернувся ОСОБА_5 з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді про визнання довідки про середню заробітну плату недійсною, визнання розміру середньої заробітної плати для призначення страхових виплат, призначення страхової виплати.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2014 року рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_5 задоволено.

Вказаним рішенням визнано довідку про середню заробітну плату ОСОБА_5 від 10 липня 2006 року №61, виготовлену Публічним акціонерним товариством ДТЕК Павлоградвугілля недійсною зобов'язано відділення прийняти для призначення страхової виплати середню заробітну плату ОСОБА_5 в розмірі 1103,59 гривень та провести призначення страхові виплати з 12 травня 2006 року з подальшим перерахуванням та виплатою недоплаченої страхової виплати відповідно до чинного законодавства.

На виконання рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від листопада 2014 року відділення в грудні 2014 року провело призначення страхові виплати ОСОБА_5 з 12 травня 2006 року з подальшим перерахуванням та виплаї недоплаченої страхової виплати виходячи із середньої заробітної плати, визначеної су) в розмірі 1 103,59 гривень, замість середньої заробітної плати в розмірі 105! гривень, розрахованої Публічним акціонерним товариством ДТЕК Павлоградвугілля.

Всього ОСОБА_6 за рішенням суду було доплачено 2 010,48 гривень страхових виплат.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2015 року, залишеним без змін апеляційним судом Дніпропетровської області з відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді стягнуто на користь ОСОБА_5 компенсацію за несвоєчасну виплату страхових виплат в сумі 783,25 гривень.

Позивач вважає, що несвоєчасна виплата страхових виплат ОСОБА_5 відбулася з вини Публічного акціонерного товариства ДТЕК Павлоградвугілля, оскільки сума в довідці про середню заробітну плату, яка видана відповідачем, була визначена неправильно, внаслідок чого позивачем було сплачено компенсацію в розмірі 783, 25 грн., стягнення якої в порядку регресу вимагає позивач.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду, що позивачем заявлено вимогу про стягнення збитків.

Відповідно до приписів ч.1 п.п.3, 4 ст.10 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне стархування" на Фонд покладено обовязок контролювати правильність витрат за соціальним страхуванням та надано право перевіряти достовірність відомостей, поданих роботодавцем для отримання коштів Фонду, дотримання порядку використання роботодавцем виділених йому коштів Фонду та зупиняти виплати з Фонду в разі відмови або перешкоджання з боку роботодавця у проведенні перевірки, виявлення фактів подання ним Фонду недостовірних відомостей або порушення порядку використання роботодавцем коштів Фонду. В свою чергу, недотримання позивачем наведених вище приписів свідчить про те, що в понесенні позивачем витрат в сумі 783,25 грн. компенсації за несвоєчасну сплату страхової суми в повному об'ємі винен не тільки відповідач, який надав довідку з недостовірними даними, а й позивач, який не здійснив перевірки виданих відомостей, хоча відповідно до вимог ч.1 ст.10 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування" мав право ці відомості перевірити та повинен був контролювати правильність витрат Фонду.

Відповідно до п.26 Постанови КМУ №1266 від 26.09.2001 року "Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) робочі органи виконавчих дирекцій фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування мають право перевіряти обґрунтування видачі довідок про середню заробітну плату, достовірність зазначених у них відомостей шляхом звіряння даних, зазначених у довідках, з відомостями про нараховану заробітну плату на підприємствах, в установах чи організаціях або з базою даних персоніфікованого обліку застрахованих осіб Пенсійного фонду та базою даних ДПА.

Таким чином, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не вчинив дій, направлених на усунення збитків, хоча мав можливість їх вчинити, тому відсутній прямий причинно наслідковий звязок між діями відповідача та понесенням збитків позивачем.

Доводи апелянта до уваги не приймаються в силу наступного.

Компенсація громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати передбачена Законом України "Про компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ (надалі Закону №2050), згідно ст.2 якого під доходами слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплат і т.д. Відповідно до вимог ст.1 Закону №2050 підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). І хоча дійсно ч.7 ст.40 Закону №1105 передбачає здійснення Фондом виплати компенсації тільки за наявності його вини у несвоєчасній виплаті особі страхової суми, проте Закон України "Про компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року №2050-ІІІ №2050 є нормативно правовим актом спеціальної дії, що регулює порядок та підстави компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення строків їх виплат, і прийнятий пізніше, та встановлює інші правила виплати компенсації, ніж передбачені ч.7 ст.40 Закону України "Про загальнообовязкове державне соціальне стархування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" від 23 вересня 1999 року №1105-ХІV №1105.

Порядок проведення компенсації затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року №159, де в пункті 3 конкретно зазначено, які саме соціальні виплати підлягають компенсації в тому числі і щомісячна грошова сума в разі втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. Компенсація громадянам втрати частини доходів, що до вимог п.7 Порядку проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати. Щомісячні страхові виплати потерпілим проводяться за рахунок коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, відповідно саме за рахунок цих коштів і повинна бути проведена компенсація у випадку несвоєчасної виплати щомісячних страхових виплат потерпілим. Крім того, необхідно прийняти до уваги, що основними джерелами коштів загальнообовязкового державного соціального страхування відповідно до ст.20 Закону України "Основи законодавства України про загальнообовязкове державне соціальне страхування" від 14 січня 1998 року №16/98-ВР є внески роботодавців і застрахованих осіб. Порядок здійснення платежів, строки сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне страхування визначаються Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", Законом України "Про страхові тарифи на загальнообовязкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", порядок резервування коштів на загальнообовязкове державне соціальне страхування законами України про загальнообовязкове державне соціальне страхування.

Посилання апелянта на норми Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" є неправомірним, оскільки вказаний Закон визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, в той час, як відносини, які виникли між сторонами, регулюються спеціальними Законами, які зазначені вище.

З огляду на викладене, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року відповідає діючому законодавству, господарським судом повністю досліджено всі обставини справи, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст.49, 99, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді Дніпропетровської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року у справі № 904/109/16 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Джихур

Суддя О.М. Виноградник

Суддя Г.К. Дмитренко

(Дата підписання постанови в повному обсязі 13.06.16 р.)