ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016р. Справа№ 914/1056/16

Суддя О.Долінська при секретарі Н.Вашкевич розглянула справу

За позовом: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: ОСОБА_1 акціонерного товариства ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ДІМ, м. Львів

про: стягнення 682 360,00 грн.

За участю представників:

позивача: ОСОБА_2 дов. №2302-вих-1845 від 24.05.16 року;

відповідача: ОСОБА_3 дов. №б/н від 26.04.2016 року.

Представникам сторін розяснено права згідно ст. 20,22 ГПК України. Відводів не заявлено.

Суть спору: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради звернулося в Господарський суд Львівської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ДІМ про стягнення 682 360,00 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує посилаючись на наступне. 30.03.2015 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та ОСОБА_1 акціонерним товариством «Європейський дім» був укладений договір купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу №2986.Відповідно до п. 1.1 Договору Продавець зобовязується передати у власність Покупцю нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 1169,9 кв.м., які розташовані за адресою: м. Львів, вул. Шевська, 14,14-а, 16, а Покупець зобовязується прийняти зазначені нежитлові приміщення і сплатити ціну відповідно до умов, що визначені у цьому договорі. Відповідно до п. 2.1 Договору продавець зобовязаний заплатити 29 204 400,00 грн за придбаний обєкт продажу протягом тридцяти календарних днів з моменту нотаріального посвідчення цього договору. На думку позивача, відповідач прострочив оплату в сумі 1750000,00 грн згідно договору купівлі-продажу, а тому повинен сплатити 682 360,00 грн, а саме: пеню у розмірі 332 360,00 гривень згідно п. 7.3 даного договору та неустойку у розмірі 350000,00 гривень відповідно до п. 7.1 цього Договору, що нараховані позивачем до стягнення з відповідача.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 20.04.2016 року порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 11.05.2016 року.

Представники сторін в судове засідання 11.05.2016 року зявилися. Представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, вимоги ухвали суду від 20.04.2016 року виконав частково, надав суду пояснення по суті предмета спору. Окрім цього, заявив клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для надання можливості виконати вимоги ухвали суду від 20.04.2016 року. Представник відповідача позовні вимоги заперечив з підстав, викладених у відзиві, вимоги ухвали суду від 20.04.2016 року виконав частково. У звязку із невиконанням сторонами вимог ухвали суду від 20.04.2016 року в повному обсязі в судовому засіданні було оголошено перерву до 17.05.2016 р.

В судове засідання 17.05.2016 року зявилися представники сторін. Представник позивача позов підтримав, вимоги ухвали суду від 20.04.2016 року та від 11.05.2016 року не виконав. Представник відповідача проти позову заперечив у повному обсязі. Через відділ обліку та документального забезпечення суду за вх. №20754/16 від 16.05.2016 року відповідач подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи, а саме: копії технічного паспорта від 18.02.2014 року на нежитлові приміщення за адресою: м. Львів, вул. Шевська, 14, 14а, 16 та копію платіжного доручення від 20.01.2016 року №2447.

В судовому засіданні 17.05.2016р. оголошувалась перерва до 26.05.2016 р. у звязку із невиконанням сторонами вимог ухвали суду від 20.04.2016 року в повному обсязі.

В судове засідання 26.05.2016 року представник позивача не зявився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом, причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвали суду від 17.05.2016 року не виконав. Представник відповідача в судове засідання 26.05.2016 року зявився, вимоги ухвали суду від 17.05.2016 року виконав частково. 24.05.2016 року через канцелярію суду подав письмові пояснення у справі із судовою практикою (вх №21902/16).

Ухвалою від 26.05.2016р. суд відклав розгляд справи на 06.06.16р. у звязку з неявкою уповноваженого представника позивача.

В судове засідання 06.06.2016 року представники сторін зявилися, представник позивача через канцелярію суду подав за вх №23523/16 від 06.06.2016р. заперечення на письмові пояснення представника відповідача. Представник відповідача подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (вх№23346/16 від 03.06.2016р.), а саме: платіжні доручення про сплату орендної плати за обєкт по вул. Шевська, 14,14«а», 16 у м. Львові в період з березня 2015 року по січень 2016 року; рахунки та акти виконаних робіт в період з березня 2015 року по січень 2016 року та податкові накладні за цей період.

В судовому засіданні 06.06.2016 року оголошувалась перерва до 14.06.2016 р.

В судове засідання 14.06.2016 року зявилися представники сторін. Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд позов задоволити, стягнути з відповідача заборгованість у сумі 682 360,00 грн. Представник відповідача проти позову заперечив, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, відповідач стверджує, що прострочення оплати згідно договору купівлі-продажу мало місце з вини позивача, так як між Позивачем та Відповідачем не було узгоджено суму коштів, яка підлягає сплаті Відповідачем Позивачу, оскільки Ухвалою Львівської міської ради №2642 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 20.07.2011 № 737» не було визначено, яку саме вартість невідокремлювальних поліпшень, слід зарахувати Відповідачеві. Тому, відповідачу станом на момент підписання договору не було відомо, яку суму згідно договору він повинен сплатити позивачу.

Це слугувало підставою для звернення у Господарський суд Львівської області відповідача з позовом до позивача про зарахування вартості невідокремлювальних поліпшень (Ухвала Господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі №914/831/15 від 18.03.2015р.)

30.12.2015 Ухвалою Львівської міської ради №62 «Про внесення змін до ухвал міської ради від 20.07.2011 №737 «Про реалізацію вимог ухвали міської ради від 24.06.2010 №3630 «Про затвердження міської цільової програми підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу у м. Львові» (зі змінами) було прийнято рішення зарахувати Відповідачу вартість невідокремлювальних поліпшень об'єкта оренди в сумі 27454400,00 гривень з ПДВ. Цією ж ухвалою було прийнято рішення внести до Договору зміни, здійснивши зарахування суми вартості невідокремлювальних поліпшень в рахунок оплати по Договору.

У звязку з цим провадження у справі №914/831/16 було припинено ухвалою суду від 01.03.2016 року.

19.01.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду, якою Сторони передбачили, що сума коштів в розмірі 27 454 400,00 грн з ПДВ зараховується відповідачу, як вартість невідокремлювальних поліпшень нежитлових приміщень по вул. Шевська, 14, 14а, 16 (друга черга готельного комплексу) у м. Львові.

Цією ж Додатковою угодою між позивачем та відповідачем узгоджено, що відповідач повинен сплатити залишок коштів в сумі 1 750 000,00 в т.ч. ПДВ за придбаний обєкт продажу на рахунок Продавця (позивача) (п. 2.1.2 Додаткової угоди).

20.01.2016 року відповідач сплатив на розрахунковий рахунок позивача 1750 000,00 грн за придбаний обєкт згідно Договору купівлі-продажу і 22.01.2016р. стороними був підписаний акт приймання-передачі №2986.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, оглянувши оригінали документів, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Ухвалою Львівської міської ради від 20.07.2011 №737 «Про реалізацію вимог ухвали міської ради від 24.06.2010 №3630 «Про затвердження міської цільової програми підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу у м. Львові», було затверджено перелік об'єктів комунальної власності, що підлягають приватизації способом викупом, до якого було включено нежитлові приміщення по вул. Шевська, 14, 14-а. 16 у м. Львові, що стали об'єктом відчуження згідно договору купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу № 2986 від 30.03.2015,

18.07.2013 Ухвалою Львівської міської ради №2642 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 20.07.2011 № 737», Відповідачу було зараховано вартість невідокремлювальних поліпшень здійснених у процесі ліквідації аварійного стану реставрації та реконструкції з пристосуванням приміщень будинків № 14, 14-а, 16 на вул. Шевській у м. Львові під II чергу готельного комплексу, при приватизації об'єкту способом викупу.

30.09.2014 Позивачем було видано Наказ №578-11 «Про затвердження висновку про вартість об'єкта оцінки». Даним наказом затверджено висновок про вартість нежитлових приміщень по вул. Шевська, 14, 14-а. 16, площею 1169.9 кв.м., що становить 29 204 400,00 грн. з ПДВ.

30.03.2015 року між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (далі Позивач, Продавець) та ОСОБА_1 акціонерним товариством «Європейський дім» (далі Відповідач, Покупець) був укладений договір купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу №2986 (Далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Продавець зобовязується відповідно до Ухвали Львівської міської ради 4-ої сесії 6-ого скликання від 20.07.2011 року за номером 737 та Ухвали Львівської міської ради 12-ої сесії 6-ого скликання від 18.07.2013 року за номером 2642 передати у власність Покупцю нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення загальною площею 1169,9 кв.м., які розташовані за адресою: м. Львів, вул. Шевська, 14,14-а, 16, а Покупець зобовязується прийняти зазначені нежитлові приміщення і сплатити ціну відповідно до умов, що визначені у цьому договорі, та зареєструвати право власності на вказані приміщення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до п. 1.3-1.5 Договору Згідно з Висновком оцінювача вартість відчужуваних приміщень становить 24 337 000,00 грн, ПДВ становить 4 867 400,00 грн. Зазначений в цьому договорі обєкт продається за 29 204 400,00 грн в т.ч. ПДВ.

Згідно з п. 1.6 Договору право власності на обєкт продажу переходить до Покупця з моменту сплати повної вартості придбаного Обєкта продажу, отримання акту прийому-передачі Обєкта продажу та державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відповідним органом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Керуючись п. 2.1 Договору продавець зобовязаний заплатити 29 204 400,00 грн за придбаний обєкт продажу протягом тридцяти календарних днів з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Як стверджує відповідач та вбачається з матеріалів справи, між Позивачем та Відповідачем не було узгоджено суму коштів, яка підлягає сплаті Відповідачем Позивачу, оскільки Ухвалою Львівської міської ради №2642 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 20.07.2011 № 737» не було визначено яку саме вартість невідокремлювальних поліпшень слід зарахувати Відповідачеві. Це стало підставою для звернення у Господарський суд Львівської області відповідача з позовом до позивача про зарахування вартості невідокремлювальних поліпшень (Ухвала Господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі №914/831/15 від 18.03.2015р.).

30.12.2015 Ухвалою Львівської міської ради №62 «Про внесення змін до ухвал міської ради від 20.07.2011 №737 «Про реалізацію вимог ухвали міської ради від 24.06.2010 №3630 «Про затвердження міської цільової програми підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу у м. Львові» (зі змінами) було прийнято рішення зарахувати Відповідачу вартість невідокремлювальних поліпшень об'єкта оренди в сумі 27454400,00 гривень з ПДВ. Цією ж ухвалою було прийнято рішення внести до Договору зміни, здійснивши зарахування суми вартості невідокремлювальних поліпшень в рахунок оплати по Договору.

19.01.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про внесення змін та доповнень до Договору №2986 купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу, нотаріально посвідченого 30.03.2015р. за реєстровим №1420.

Відповідно до п. 1 Договору про внесення змін від 19.01.2016р., Сторони домовилися, що частина коштів, як вартість невідокремлених поліпшень обєкта оренди, здійснених в процесі ліквідації аварійного стану, реставрації та реконструкції з пристосуванням приміщень будинків №14, 14-а, 16 на вул.. Шевській у м. Львові під другу чергу готельного комплексу у сумі 27 454 400,00 грн у тому числі ПДВ, зараховуються Покупцю в рахунок оплати за даним договором на підставі Ухвали Львівської міської ради №62 від 30.12.2015р. «Про внесення змін до Ухвал міської ради від 20.07.2011р. №737 «Про реалізацію вимог ухвали міської ради від 24.06.2010 року №3630 «Про затвердження міської цільової програми підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу у м. Львові». Залишок в сумі 1 750 000,00 грн в т.ч. ПДВ Покупець зобовязаний сплатити за придбаний обєкт продажу на рахунок Продавця.

Як вбачається з платіжного доручення №2447 від 20.01.2016р., наявного в матеріалах справи, відповідач оплатив вартість обєкта купівлі згідно Договору про внесення змін від 19.01.2016р. в розмірі 1 750 000,00 грн та 22.01.2016р. між сторонами було підписано акт приймання-передачі обєкта купівлі-продажу за участю Балансоутримувача.

Згідно позовної заяви, Позивач просить стягнути з Відповідача 682 360,00 грн, а саме: пеню у розмірі 332 360,00 гривень та неустойку у розмірі 350000,00 гривень. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на п. 7.2 Договору, згідно якого у разі несплати ціни обєкта продажу протягом 30 днів з дня нотаріального посвідчення Договору, Покупець сплачує на користь продавця неустойку в розмірі 20 відсотків ціни продажу обєкта. Відповідно до п. 7.3 Договору у разі порушення строку сплати ціни продажу Обєкта продажу Покупець сплачує на рахунок Продавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення, включаючи день проведення оплати. Пеня нараховується з 31-го дня від дати посвідчення даного Договору купівлі-продажу. На думку позивача, відповідач прострочив оплату згідно договору купівлі-продажу, а тому повинен сплатити неустойку.

Як вбачається з п. 1.1., Договір містить посилання на Ухвалу Львівської міської ради №2642 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 20.07.2011 № 737» від 18.07.2013, якою передбачено зарахування Відповідачу вартості невідокремлювальних поліпшень, здійснених у процесі ліквідації аварійного стану реставрації та реконструкції з пристосуванням приміщень будинків № 14, 14-а, 16 на вул. Шевській у м. Львові під II чергу готельного комплексу, при приватизації об'єкту способом викупу.

Договором про внесення змін та доповнень від 19.01.2016р. до Договору №2986 купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу, внесено зміни в п. 2.1 Договору купівлі-продажу, доповнивши його наступними пунктами: « п. 2.1.1 Договору: Сторони домовилися, що частина коштів, як вартість невідокремлених поліпшень обєкта оренди, здійснених в процесі ліквідації аварійного стану, реставрації та реконструкції з пристосуванням приміщень будинків №14, 14-а, 16 на вул.. Шевській у м. Львові під другу чергу готельного комплексу у сумі 27 454 400,00 грн у тому числі ПДВ зараховуються Покупцю в рахунок оплати за даним договором на підставі Ухвали Львівської міської ради №62 від 30.12.2015р. «Про внесення змін до Ухвал міської ради від 20.07.2011р. №737 «Про реалізацію вимог ухвали міської ради від 24.06.2010 року №3630 «Про затвердження міської цільової програми підготовки та проведення в Україні фінальної частини чемпіонату Європи 2012 року з футболу у м. Львові». П. 2.1.2 Договору: Залишок в сумі 1 750 000,00 грн в т.ч. ПДВ Покупець зобовязаний сплатити за придбаний обєкт продажу на рахунок Продавця».

Усі інші положення договору купівлі-продажу залишились незмінними та чинними у попередній редакції.

Цей договір про внесення змін є невідємною частиною Договору №2986 купівлі-продажу та набирає чинності з дня його підписання Сторонами.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Частиною 2 ст. 613 ЦК України встановлено, що якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 616 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника.

Як передбачено п. 43 Інформаційного листа ВГСУ від 07.04.2008р. N 01-8/211 «Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України» відповідно до частини першої статті 616 ЦК України якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, суд відповідно зменшує розмір збитків та неустойки, які стягуються

з боржника. При застосуванні цієї норми слід враховувати, що якщо порушення зобов'язання сталося цілком з вини кредитора, то збитки кредитора слід вважати такими, що завдані внаслідок його власних дій чи бездіяльності, і вони не є результатом порушення його права. Такі збитки не підлягають відшкодуванню згідно з частиною першою статті 22 ЦК України, навіть якщо відповідно до закону або договору боржник несе відповідальність за порушення зобов'язання незалежно від наявності його вини. Оскільки стягнення неустойки за правовою природою є компенсацією майнових втрат кредитора, що сталися внаслідок порушення його права, у розмірі, що визначається у спрощеному, порівняно із відшкодуванням збитків, порядку, то якщо порушення зобов'язання сталося цілком з вини кредитора у нього не виникає також права на неустойку. Отже, статтю 616 ЦК України слід застосовувати для визначення розміру збитків та неустойки, що підлягають стягненню на користь кредитора з урахуванням ступеню його вини у порушенні зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 4.2 Порядку оцінки орендованого нерухомого майна, що містить невід'ємні поліпшення, здійснені за час його оренди, під час приватизації, затв. Наказом ФДМ України 27.02.2004 N 377 визначення ціни продажу орендованого нерухомого майна, що містить невід'ємні поліпшення, ринкова вартість яких визначена відповідно до вимог цього Порядку, у випадку збільшення (зменшення) ціни продажу порівняно з його початковою вартістю здійснюється відповідно до вимог пункту 67 Методики оцінки майна. Відповідно до п. 67-68 Постанови КМ України від 10 грудня 2003 р. № 1891 «Про затвердження Методики оцінки майна» акт оцінки майна складається комісією з приватизації за формою згідно з додатком 2 і подається органу приватизації для рецензування і затвердження не пізніше ніж за десять календарних днів до дати завершення підготовки та затвердження плану приватизації. Орган приватизації забезпечує рецензування акта оцінки відповідно до законодавства шляхом проведення рецензування оцінювачем, який працює в його штаті і має не менше ніж дворічний досвід практичної діяльності з оцінки майна, на підставі повноважень, визначених його посадовою інструкцією. За умови отримання позитивного загального висновку рецензента акт оцінки майна підлягає затвердженню керівником органу приватизації або уповноваженою ним особою у строк, передбачений законодавством для складення проекту плану приватизації.

Факт неузгодженості суми невідокремлювальних поліпшень обєкта купівлі-продажу підтверджується також розглядом справи у Господарському суді Львівської області №914/831/15 між тими ж сторонами.

Обовязок щодо визначення вартості невідокремлювальних поліпшень та вартості обєкта купівлі-продажу був покладений на позивача. Враховуючи ту обставину, що договір купівлі-продажу №2986 нежитлових приміщень способом викупу був укладений між сторонами 30.03.2015р, а вартість невідокремлювальних поліпшень була визначена позивачем лише 30.12.2015р. ухвали ЛМР №62, на підставі чого Сторони Договору 19.01.2016р. підписали нотаріально посвідчений договір про внесення змін і доповнень до договору №2986 купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу, де сторони внесли зміни в п. 2.1 Договору купівлі продажу доповнивши його п.п. 2.1.1 та 2.1.2, а також те, що відповідач 20.01.2016р. платіжним дорученням №2447 перерахував на р/р позивача 1 750 000,00 грн (вартість обєкта купівлі згідно договору про внесення змін від 19.01.2016р.) згідно умов договору про внесення змін і доповнень від 19.01.2016р. і відповідно сторони 22.01.2016р. за участю Балансоутримувача підписали акт приймання-передачі №2986, суд приходить до висновку, що прострочення оплати відповідачем мало місце з вини позивача. З огляду на вищевикладене, у позивача відсутні підстави для стягнення з відповідача неустойки.

Крім того, суд зазначає, що в період з березня по січень 2016 року відповідачу позивачем виставлялись до оплати рахунки згідно договорів оренди приміщень №Г-6866-8, №Г-6865-8 та №Г-6927-9 по вул.. Шевській, 14, 14 а, 16 у м. Львові, відповідач щомісячно оплачував орендну плату згідно виставлених рахунків, а позивач її приймав, та між сторонами щомісячно підписувались акти виконаних робіт (докази містяться в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1,2 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладені обставини, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належними та допустимими доказами не підтверджені, відповідачем спростовані, а тому суд відмовляє в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК України суд покладає на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 28, 33 , 34, 43, 44, 48, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ДІМ про стягнення 682 360,00 грн.- відмовити.

2. Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення складено 21.06.2016р.

Суддя Долінська О.З.