РІШЕННЯ

09 червня 2016 року Справа № 913/478/16

Провадження №16/913/478/16

За позовом першого заступника керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури, м. Сєвєродонецьк Луганської області в інтересах держави в особі Рубіжанської міської ради, м. Рубіжне Луганської області

до першого відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Рубіжне Луганської області

до другого відповідача управління освіти Рубіжанської міської ради, м. Рубіжне Луганської області

про визнання недійсним договору оренди та зобов'язання повернути приміщення

Суддя Шеліхіна Р.М.,

секретар судового засідання - помічник судді Павлова А.О.

у засіданні брали участь:

від заявника: старший прокурор відділу прокуратури Харківської області Комісар О.О., посвідчення від 15.10.2012 № 009651;

від позивача: представник не прибув;

від першого відповідача: представник не прибув;

від другого відповідача: представник не прибув,

В С Т А Н О В И В:

Суть спору: Перший заступник керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області звернувся до господарського суду Луганської області з позовом від 25.03.2016 № 03/08/94-824 вих-16 в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, Рубіжанської міської ради до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, першого відповідача у справі) та Управління освіти Рубіжанської міської ради (далі - другого відповідача у справі) з вимогами:

1) визнати недійсним договір від 13.10.2014 № 74 про оренду нежитлового приміщення, укладений між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та Управлінням освіти Рубіжанської міської ради і припинити зобов'язання за цим договором на майбутнє;

2) зобов'язати фізичну - особу підприємця ОСОБА_1 повернути Управлінню освіти Рубіжанської міської ради приміщення будівлі площею 50,6 кв. м., вартістю 29314 грн., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Прокурор, посилаючись на норми статті 121 Конституції України, статті 23 Закону України "Про прокуратуру", Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про оренду державного та комунального майна", "Про освіту", статей 203, 215, 216, 236 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статей 207, 208 Господарського кодексу України (далі - ГК України), вважає вказаний договір таким, що не відповідає приписам законодавства.

Перший відповідач (орендар) відзивом від 12.04.2014 заперечив проти позову та вказав, що після укладення договору і отримання у користування об'єкту оренди, ним був проведений капітальний ремонт вартістю 15000 грн. Орендна плата, податок на землю та плата за використану електроенергію сплачувалися без порушень умов договору.

На доводи прокурора стосовно порушень вимог ст. 203 ГК України щодо недійсності правочину перший відповідач вказав, що він всі вимоги Закону виконав та вважає правочин дійсним.

Другий відповідач у відзиві на позовну від 13.04.2016 № 462, надісланим через канцелярію суду, проти позову не заперечив.

Від Сєвєродонецької місцевої прокуратури через канцелярію суду надійшло заперечення на відзив першого відповідача у справі від 03.06.2016 №1474вих-16.

Прокуратура заперечує проти доводів першого відповідача і вказує, що відповідно до розпорядження міського голови від 09.10.2014 № 12 «Про дозвіл на передачу в оренду нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1», зобов'язано керівника управління освіти укласти договір з ФОП ОСОБА_1 відповідно до діючого законодавства та нормативними документами, що регулюють правовідношення з оренди.

Втім, спірний договір укладено з порушенням вимог Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про оренду державного та комунального майна", "Про освіту", "Про загальну середню освіту", оскільки договором орендарю надано право використовувати орендоване приміщення суто в цілях своєї підприємницької діяльності, яка не пов'язана з навчально-виховним процесом та не з метою надання освітніх послуг.

Щодо доводів першого відповідача з приводу проведення капітального ремонту на суму 15000 грн., то заявник вважає, що це жодним чином не впливає на вирішення питання стосовно визнання недійсним договору оренди та зобов'язання повернути приміщення, оскільки п. 5.3 спірного договору передбачений обов'язок орендаря здійснювати за власний кошт капітальний, поточний та інші види ремонтів орендованого майна без обов'язку орендодавця (другого відповідача) компенсувати такі витрати.

Між Управлінням освіти Рубіжанської міської ради Луганської області, як Орендодавцем (другий відповідач), та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, як Орендарем (перший відповідач), укладено договір оренди нерухомого комунального майна територіальної громади міста Рубіжне від 13.10.2014 № 74 (далі - Договір ).

Відповідно до пункту 1.1 цього Договору Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове платне користування комунальне майно - нежитлове приміщення, що складається з одної кімнати на першому поверсі, площею 50,6 кв.м., що розташоване в одноповерховій будівлі майстерні СШ № 7 АДРЕСА_1, яке знаходиться на балансі Управління освіти Рубіжанської міської ради Луганської області, вартість якого згідно з актом оцінки станом на 30.04.2014 складає 29314 грн. 00 коп.

Згідно з пунктом 1.2 цього договору оренди майно передається для розміщення магазина - складу.

Орендна плата визначена у пункті 3.1 договору оренди і складає 466 грн. 53 коп. на місяць.

Строк дії договору оренди сторони встановили у пункті 10.1, що складає 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців - з 13.10.2014 до13.09.2017.

Об'єкт оренди було передано орендарю, першому відповідачу у справі, 13.10.2014 за актом приймання - передачі майна (а.с.34).

Рубіжанським відділом Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області під час вивчення стану збереження мережі дитячих закладів та їх майна встановлено, що Управлінням освіти Рубіжанської міської ради (другим відповідачем у справі), вказаний договір оренди укладено в порушення частини 5 статті 63 Закону України «Про освіту», частини 2 статті 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", частини 2 статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна", пункту 3.19 ДСанПіН 5.5.2.008-01.

До відання Рубіжанської міської ради належить управління закладами освіти, у зв'язку з чим перший заступник керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області в порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" направив повідомлення від 16.03.2016 № 03/08/94-707 вих-16 про намір звернутися до господарського суду в її інтересах з позовними вимогами про визнання договору недійсним.

Вказане повідомлення отримано Рубіжанською міською радою та належним чином розглянуто, про що свідчить лист від 24.03.2016 № исх/24/972 з підписом голови Рубіжанської міської ради, який надійшов до прокуратури 24.03.2016.

В цьому листі позивач не заперечує проти звернення прокурора до суду з метою захисту відповідних прав та законних інтересів територіальної громади м. Рубіжне в особі Рубіжанської міської ради.

Відповідно до пункту 1.1 Статуту Рубіжанської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 7, затвердженого рішенням Рубіжанської міської ради від 30.06.2004, школа знаходиться у комунальній власності, засновником є Рубіжанська міська рада (пункту 1.4 Статуту) (а.с.15-22).

Під час розгляду справи судом встановлено, що рішенням одинадцятої сесії Рубіжанської міської ради народних депутатів двадцять першого скликання від 10.11.1992 "Про перелік об'єктів міської комунальної власності" затверджено перелік об'єктів, які є комунальною власністю станом на 01.01.1992. Згідно вказаного переліку середня школа № 7 є об'єктом комунальної власності.

Управління освіти Рубіжанської міської ради (другий відповідач), згідно з пунктом 1.1 Положення, затвердженого рішенням Рубіжанської міської ради від 31.10.2013 № 37/9, є виконавчим органом Рубіжанської міської ради та створено нею відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" для здійснення функцій і повноважень, що належать до відання виконавчих органів місцевих рад у сфері освіти (а.с.23-26).

Згідно з додатком № 2 до цього Положення Рубіжанська спеціалізована школа I-III ступенів № 7 підпорядковується Управлінню освіти Рубіжанської міської ради (а.с.26).

Відповідно до інвентарної картки № 46 обліку основних засобів в бюджетних установах об'єкт оренди - будівля за адресою: АДРЕСА_1, визначена як майстерня СШ № 7, обліковується в Управлінні освіти Рубіжанської міської ради, як основний засіб, з інвентарним № 10310002, введений в експлуатацію в 1968 році (а.с.35). Згідно з пунктом 5.1 статуту об'єкт оренди є частиною матеріально-технічної бази навчального закладу, тобто є комунальною власністю територіальної громади міста Рубіжне.

Міським головою міста Рубіжне прийнято розпорядження 06.05.2014 № 53 "Про дозвіл на передачу в оренду нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1", відповідно до пункту 1 якого дозволено Управлінню освіти Рубіжанської міської ради передати в оренду ФОП ОСОБА_1, першому відповідачу у справі, нежитлове приміщення, площею 63,8 кв.м., розташоване в будівлі майстерні за адресою: АДРЕСА_1, для розміщення магазина - складу, на строк - 2 роки 11 місяців.

У пункті 2 цього розпорядження зазначено, що керівнику Управління освіти необхідно укласти договір оренди з ОСОБА_1 на нежитлове приміщення визначене у пункті 1 цього розпорядження, відповідно до діючого законодавства та нормативними документами з оренди.

На виконання цього розпорядження між відповідачами по справі укладено договір оренди нерухомого комунального майна територіальної громади міста Рубіжне від 13.10.2014 № 74, який прокурор просить визнати недійсним, оскільки в оренду під магазин-склад передано комунальне майно дитячої школи, що є порушенням приписів Закону України «Про освіту». Також заявник вимагає повернути предмет оренди в користування школою.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав заявника і представників сторін, оцінивши надані ними докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 759 ЦК України, частиною 3 статті 760 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк; особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Особливості найму майна школи встановлені Законом України "Про освіту" та Законом України "Про оренду державного та комунального майна", згідно з частиною 2 статті 4 якого (в редакції на момент укладення договору оренди) не можуть бути об'єктами оренди, зокрема, об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна". Згідно з положеннями вказаної норми приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства; загальнодержавне значення мають, зокрема, об'єкти освіти, фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету.

Відповідно до частини2 статті 18 Закону України "Про освіту" навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

Згідно з вимогами статей 28, 29 Закону України "Про освіту" система освіти складається із навчальних закладів, наукових, науково-методичних і методичних установ, науково-виробничих підприємств, державних і місцевих органів управління освітою та самоврядування в галузі освіти. Структура освіти включає: дошкільну освіту, загальну середню освіту, позашкільну освіту, професійно-технічну освіту, вищу освіту, післядипломну освіту та самоосвіту.

За змістом наведених норм законодавства під освітньою діяльністю розуміється діяльність закладів, що входять до системи освіти, з метою здобуття відповідного виду освіти і задоволення інших освітніх потреб здобувачів освіти та інших осіб, що визначаються метою освіти.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про загальну середню освіту" систему загальної середньої освіти становлять: загальноосвітні навчальні заклади всіх типів і форм власності, у тому числі для громадян, які потребують соціальної допомоги та соціальної реабілітації, навчально-виробничі комбінати, позашкільні заклади, науково-методичні установи та органи управління системою загальної середньої освіти, а також професійно-технічні та вищі навчальні заклади I-II рівнів акредитації, що надають повну загальну середню освіту.

Частинами 1, 4 статті 61 Закону України "Про освіту" передбачено, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Додатковими джерелами фінансування, зокрема, визначено доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Пунктом 105 Положення про загальноосвітній навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 27.08.2010 № 778, конкретизовано, що джерелами фінансування закладу є доходи від реалізації продукції навчально-виробничих майстерень, навчально-дослідних ділянок, підсобних господарств, від передачі в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Проте, згідно імперативних вимог частиною 5 статті 63 Закону України "Про освіту" об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Отже, вирішальним в аспекті неухильного дотримання вимог частини 5 статті 63 Закону України "Про освіту" законодавець визначає обов'язкове використання об'єктів освіти і науки, що фінансуються з бюджету, за цільовим призначенням, тобто тісну пов'язаність з навчально-виховним процесом мети такого використання (в тому числі на умовах оренди).

У відповідності до приписів пункту 3.19 Державних санітарних правил і норм влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 14.08.2001 № 63, здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

За умовами пункту 1.2 договору оренди № 74 від 13.10.2014 нежитлове приміщення, що розташовано в одноповерховій будівлі майстерні СШ № 7 міста Рубіжне передано в оренду першому відповідачу у справі для розміщення магазина - складу.

Судом встановлено, що орендар (перший відповідач) використовував орендоване приміщення в цілях своєї підприємницької діяльності, яка не пов'язана з навчально - виховним процесом та з метою надання освітніх послуг.

Умови договору оренди від 13.10.2014 № 74 не містять положень щодо взаємовідносин сторін спірного договору оренди з питань навчально - виконавчого процесу.

З огляду на викладені вище положення діючого законодавства суд дійшов висновку, що приміщення Рубіжанської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 7, яке є об'єктом оренди за спірним договором, може передаватись в оренду виключно для діяльності, пов'язаної з навчально - виховним процесом, а підприємницька діяльність першого відповідача не має відношення до шкільної освіти.

Управління освіти Рубіжанської міської ради (другий відповідач), укладаючи оспорюваний договір, залишило поза увагою той факт, що міський голова міста Рубіжне, приймаючи розпорядження № 53 від 06.05.2014 "Про дозвіл на передачу в оренду шкільного майна, зобов'язав керівника управління освіти укласти договір оренди відповідно до приписів діючого законодавства, що регулюють особливості правовідношень з оренди комунального майна, яке є в розпорядженні школи.

Відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Підставою недійсності правочину відповідно до приписів частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Договір оренди від 13.10.2014 № 74 підлягає визнанню недійсним, як такий, що вчинений з порушенням вимог діючого законодавства.

Відповідно до частини 3 статті 207 Господарського кодексу України у разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Частиною 3 статті 207 ГК України передбачена можливість припинення господарського зобов'язання лише на майбутнє.

Пунктом 2.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 № 11 визначено: якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє.

Таким чином, зобов'язання за договором оренди від 13.10.2014 № 74, визнаного судом недійсним, припиняються на майбутнє.

З огляду на задоволення вимог щодо визнання недійсним договору, слід зобов'язати ОСОБА_1 (першого відповідача) повернути Управлінню освіти Рубіжанської міської ради Луганської області (другому відповідачу) вбудоване нежитлове приміщення, що складається з однієї кімнати на першому поверсі, площею 50,6кв м., вартістю 29314грн., що знаходиться в одноповерховому приміщенні майстерні ЗОШ № 7 за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати прокуратури зі сплати судового збору в сумі 2 756 грн 00 коп. слід покласти на відповідачів в рівних частинах.

Враховуючи те, що судовий збір сплачено прокуратурою Луганської області, судовий збір слід стягнути на її користь.

На підставі викладеного, ст. 63 Закону України "Про освіту", ч.3 ст.207 ГК України, ст.ст.203,215 ЦК України, керуючись статтями 43, 29, 33, 34, 43, 44, 49, 82,84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов Першого заступника керівника Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області від 25.03.2016 № 03/08/94-824вих-16 задовольнити повністю.

2.Визнати недійсними договір від 13.10.2014 №74 «Про оренду нерухомого комунального майнатериторіальної громади м. Рубіжне» , укладений між Управлінням освіти Рубіжанської міської ради Луганської області та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та припинити зобов'язання за ним на майбутнє.

3.Зобов'язати Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, повернути Управлінню освіти Рубіжанської міської ради Луганської області, 93000 Луганська область, м. Рубіжне, пр. Переможців, буд.28, ідентифікаційний код 0214195, нежитлове приміщення, вбудоване нежитлове приміщення, що складається з однієї кімнати на першому поверсі, площею 50,6кв м., вартістю 29314грн., що знаходиться в одноповерховому приміщенні майстерні ЗОШ № 7 за адресою: АДРЕСА_1 видати наказ прокуратурі після набрання рішенням законної сили.

4.Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь прокуратури Луганської області, на розрахунковий рахунок № 839, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, , код класифікації видатків бюджету - 2800, витрати зі сплати судового збору в сумі 1 378 грн 00 коп., видати наказ прокуратурі після набрання рішенням законної сили.

5.Стягнути з Управління освіти Рубіжанської міської ради Луганської області, 93000, м. Рубіжне Луганської області, пр. Кірова, буд. 28, ідентифікаційний код 02141957, на користь прокуратури Луганської області, на розрахунковий рахунок № 839, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, , код класифікації видатків бюджету - 2800, витрати зі сплати судового збору в сумі 1 378 грн 00 коп., видати наказ прокуратурі після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено і підписано 14.06.2016.

Суддя Р. Шеліхіна