УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21.06.2016Справа № 910/11316/16

Суддя Дупляк О.М., розглянувши

позовну заяву Благодійного фонду "Заложники Чорнобиля"

до Публічного акціонерного товариства "Український Інноваційний Банк"

про стягнення 231 425,90 грн

ВСТАНОВИВ:

Благодійний фонд "Заложники Чорнобиля" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Український Інноваційний Банк" про стягнення 231 425, 90 грн за договором банківського вкладу "Стандарт" № 08515 від 24.12.2015 (вих. № 26 від 14.06.2016).

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі. Вказана процесуальна вимога не була дотримана заявником при зверненні до Господарського суду міста Києва.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" станом на 01.01.2016 мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1378 грн.

Згідно з пп. 1 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а за подання позову немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Як вбачається із змісту позовної заяви позивачем заявлено майнову вимогу про стягнення з відповідача 231 425, 90 грн. Відтак за подання даного позову позивач повинен був сплатити судовий збір у сумі 3 471, 39 грн, проте згідно платіжного доручення № 34 від 18.05.2016 позивачем було сплачено судовий збір у сумі 3 471, 38 грн, що не відповідає встановленому розміру.

Крім того, як роз'яснено в п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору додається до позовної заяви і має містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідно реквізитів "призначення платежу" в платіжному дорученні № 34 від 18.05.2016 позовна заява жодним чином не ідентифікована, тобто не визначені реквізити позовної заяви (дата, номер), яка оплачується судовим збором, а також не зазначена сторона до якої заявлені позовні вимоги.

Разом з тим, відповідно до п. 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Проте, у наданому разом з позовною заявою платіжному дорученні № 34 від 18.05.2016 відсутні докази зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, що суперечить вимогам Закону України "Про судовий збір".

За таких обставин, у суду відсутні підстави вважати, що заявником додані передбачені п. 3 ст. 57 ГПК України документи, а неподання доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі п. 4 ст. 63 ГПК України.

Крім того, суд зазначає про недотримання заявником вимог ст. 56 ГПК України, згідно з якою позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з п. 2 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, передбачених п.п.2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України. Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

З доданого до позовної заяви опису вкладення від 14.06.2016 вбачається, що ПАТ "Український інвестиційний банк" була направлена "позовна заява", проте в описі жодним чином не ідентифіковано, яка саме позовна заява була направлена ПАТ "Український інвестиційний банк", тобто не визначені реквізити позовної заяви (дата, номер). Отже, із наданого позивачем опису вкладень суд позбавлений можливості встановити, який саме позов (копія позову) був направлений ПАТ "Український інвестиційний банк".

Крім того, із фіскального чеку № 2007 від 14.06.2016, який є розрахунковим документом, що підтверджує факт відправлення, вбачається, що цінний лист з описом був відправлений ТОВ "Український інвестиційний банк", а не ПАТ "Український інвестиційний банк".

Також, суд звертає увагу заявнику, що згідно з п.п. 59, 61 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. При цьому, працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Проте, опис вкладення від 14.06.2016 доданий заявником до позовної заяви не містить номеру поштового відправлення.

Вказане позбавляє суд можливості перевірити факт дотримання заявником вимог ст. 56 ГПК України та достовірно встановити як сам факт направлення відповідачу копії позовної заяви поданої до суду та доданих до неї документів, так і факт направлення відповідачу копії саме позовної заяви поданої до суду, а не іншої.

За таких обставин, суд вважає, що заявником при подачі позову порушено положення п. 2 ст. 57 ГПК України, що є підставою у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України для повернення позовної заяви без розгляду.

За таких обставин, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику без розгляду.

Проте, суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути заявникові без розгляду.

Суддя О.М. Дупляк