РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016Справа №910/26970/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ ІНВЕСТ"

до Партнерства з обмеженою відповідальністю "ШЕРОНРІЧ ІСТЕЙТ ЛЛП" ("SHARONRICH ESTATE LLP")

про стягнення 364 690,40 дол. США (що за курсом НБУ станом на 09.10.2015 року становить 7 767 613,77 грн.)

Суддя Якименко М.М

Представники сторін:

від позивача: Кішінець О.Ю. - за довіреністю від 09.10.2015 року;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ ІНВЕСТ" звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Партнерства з обмеженою відповідальністю "ШЕРОНРІЧ ІСТЕЙТ ЛЛП" ("SHARONRICH ESTATE LLP") про стягнення 364 690, 40 дол. США (що за курсом НБУ станом на 09.10.2015 року становить 7 767 613,77 грн.).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо оплати вартості отриманого від позивача товару згідно умов Контракту №1 від 03.10.2014 року.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 364 69,40 Доларів США (що за курсом НБУ станом на 09.10.2015 року становить 7 767 613,77 грн.) - грошових коштів, 116 515,00 грн. - судового збору.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.10.2015 року порушено провадження по справи; призначено її розгляд на 18.11.2015 року; зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Спец Інвест" (01001, м. Київ, ВУЛИЦЯ СОФІЇВСЬКА, будинок 10, приміщення 4, ) надати суду нотаріально засвідчені переклади на англійську мову у 3 (трьох) примірниках копії даної ухвали, копії позовної заяви з додатками та прохання про вручення за кодоном судових або позасудових документів для вручення позивачу Партнерства з обмеженою відповідальністю "ШЕРОНРІЧ ІСТЕЙТ ЛЛП" "SHARONRICH ESTATE LLP" в порядку, передбаченому Гаазькою Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року, через Міністерство юстиції Великобританії (Postal Point 10.31, Floor 10, 102 Petty France London, SW1H 9AJ), у строк до 17.11.2015 р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.11.2015 року розгляд справи відкладено на 25.11.2015 року, зобов'язати позивача виконати вимоги ухвали про порушення провадження у справі від 19.10.2015 року.

24.11.2015 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва представник позивача на виконання ухвали про порушення провадження у справі подав три примірники нотаріально засвідчених перекладів на англійську мову.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 25.05.2015 року зупинено провадження у справі № 910/26970/15 до виконання судового доручення про вручення судових документів чи повідомлення про неможливість такого виконання, розгляд справи відкладено на 25.05.2016 року.

02.02.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача 404 690,40 доларів США.

15.04.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва надійшло повідомлення про вручення відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами (які переведені на англійську мові), згідно вимог Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року.

В судове засідання 25.05.2016 року представник відповідача не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 19.10.2015 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні 25.05.2016 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 25.05.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.10.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПЕЦ ІНВЕСТ» (далі по тексту - позивач, продавець) та Партнерством з обмеженою відповідальністю «ШЕРОНРІЧ ІСТЕЙТ ЛЛП» («SHARONRICH ESTATE LLP») (далі по тексту - Відповідач, покупець) укладено Контракт №1 (далі по тексту - Контракт).

Згідно з п. 1.1. Контракту Продавець зобов'язується передати у власність Покупця лом і відходи чорних металів ( код ТН ЗЕД - 72 04 49 90 00 ), в подальшому - «Товар» , а Покупець зобов'язується відповідно до умов цього Контракту прийняти та оплатити Товар на умовах :

- 1.1.1. «FOB морські та річкові порти України, порти Дніпропетровськ, Дніпродзержинськ, Кременчук, Миколаїв, Нікополь, Нова Каховка, Дніпряний, Херсон, Севастополь, Євпаторія, Бердянськ, Феодосія, Одеса, Маріуполь, Іллічівськ, Південний »;

- 1.1.2. « DAP - поставка Товару в місці призначення: кордон України залізничним транспортом на країни : Словаччина, Словенія, Угорщина, Молдова, Румунія, Іспанія, Італія»

Відповідно до п. 1.2 Контракту, країна походження Товару - Україна.

Країна призначення « Товару » : США, Туреччина, Словаччина, Греція, Південна Корея, Тайвань, Малайзія, Єгипет, Сінгапур, Японія, Китай, Словенія, Угорщина, Молдова, Румунія, Іспанія, Італія » (п. 1.3. Контракту).

Згідно з п. 5.1. Контракту (зі змінами внесеними Додатковою угодою №1 від 05.01.2015р.), товар поставляється на умовах: «FOB морські та річкові порти України, порти Дніпропетровськ, Дніпродзержинськ, Кременчук, Миколаїв, Нікополь, Нова Каховка, Дніпряний, Херсон, Севастополь, Євпаторія, Феодосія, Одеса, Бердянськ, Маріуполь, Іллічівськ, Південний».

Відповідно до п. 5.1.1. Контракту, Покупець здійснює оплату за поставлений Товар в доларах США або в Українській гривні. При оплаті в Українській гривні курс перерахунку встановлюється в додаткових угодах до контракту. Оплата здійснюється шляхом банківського переказу, на рахунок Продавця в такий спосіб :

- 95% оплачується Покупцем Продавцю після оформлення Коносамента протягом одного банківського дня, вага суднової партії Товару підтверджується Міжнародною Нейтральною Контрольною (сюрвейерською) організацією в порту відправлення, в відповідності з умовами цього Контракту.

Оплата здійснюється на підставі наступних поданих документів Продавцем:

1 ) рахунок на суднову партію Товару в трьох примірниках;

2 ) копія сертифіката походження , завіреного Торгово-промисловою палатою України;

3 ) коносамент на відвантажений Товару в судно;

- Остаточний розрахунок за поставлений Товар повинен бути проведений не пізніше 90 календарних днів з моменту оформлення вантажної митної декларації. У разі якщо вага при вивантаженні відрізняється не більше ніж на 0,5 % від ваги заявленого в коносаменті, то для остаточного розрахунку приймається ваги вказаний в коносаменті.

На виконання умов Контракту позивачем відвантажено відповідачу товар в розмір 404 690,40 доларів США, а саме згідно:

- Вантажної митної декларації (далі по тексту - ВМД) №ЕК 10 ДР 112040000/2015/001294 від 17.06.2015 року, здійснено поставку відповідачу брухту та відходів чорних металів, масою 1979,53 тон загальною вартістю 395 906,00 доларів США;

- Вантажної митної декларації №ЕК 10 ДР 700120003/2015/002856 від 03.07.2015 року, здійснено поставку відповідачу брухту та відходів чорних металів, масою 193,92 тони загальною вартістю 38 784,40 доларів США;

- Вантажної митної декларації №ЕК 10 ДР 112040000/2015/002796 від 04.11.2015 року, здійснено поставку відповідачу брухту та відходів чорних металів, масою 200,00 тони загальною вартістю 40 000,00 доларів США.

Остаточний строк розрахунків за поставлений Товар за ВМД №ЕК 10 ДР 112040000/2015/001294 від 17.06.2015 року закінчується 15.09.2015 року, а за ВМД №ЕК 10 ДР 700120003/2015/002856 від 03.07.2015 року - 01.10.2015 року.

Відповідно до п. 3. Додаткової угоди №3/1 від 13.07.2015 року до Контракту, сторони дійшли згоди, що оплата за товар згідно ТД №112040000/2015/001294 від 17.06.2015р. в сумі 395 906 дол. США, здійснюється в національній валюті України - гривні. При цьому сума погашення заборгованості у валюті гривня становить 8 316 092,23 грн., що є еквівалентом 395 906 доларів США в перерахунку за курсом НБУ

Листом від 10.09.2015 року за вих. №17 позивач направив відповідачу претензію з вимогою погасити заборгованість за відвантажений товар (за ВМД №ЕК 10 ДР 112040000/2015/001294 від 17.06.2015 року) в розмірі 395 906,00 доларів США.

17.09.2015 року на рахунок позивача на виконання умов Контракту перераховано 70 000,00 доларів США.

Листом від 30.09.2015 року за вих. №18 позивач направив відповідачу претензію з вимогою погасити заборгованість за відвантажений товар (за ВМД №ЕК 10 ДР 112040000/2015/001294 від 17.06.2015 року, та ВМД №ЕК 10 ДР 700120003/2015/002856 від 03.07.2015 року) в розмірі 364 960,40 доларів США (за мінусом оплаченої суми в розмірі 70 000,00 доларів США).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що внаслідок порушення відповідачем зобов'язання щодо оплати вартості отриманого товару, відповідно до умов Договору, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 404 690,40 доларів США (що за курсом НБУ становить 8 785 533,77 грн.).

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 9.2. Контракту (з в рахуванням змін внесених Додатковою угодою №6 від 18.09.2015 року), якщо Сторони не можуть дійти згоди, то дані розбіжності повинні бути врегульовані в Господарському суді міста Києва, розташованому за адресою: 01030, місто Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44 «В» і відповідно до матеріального і процесуального права України.

Частиною 1 статті 8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" встановлено, що суд, до якого подано позов у питанні, що є предметом арбітражної угоди, повинен, якщо будь-яка із сторін попросить про це не пізніше подання своєї першої заяви щодо суті спору, припинити провадження у справі і направити сторони до арбітражу, якщо не визнає, що ця арбітражна угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана.

За таких обставин, згідно ст. 8 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж", ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, ст. 124 Конституції України даний спір підлягає вирішенню Господарським судом міста Києва.

Стосовно матеріального права, за яким слід розглядати даний спір суд зазначає наступне.

Контракт укладено за участі резидента (позивача) та нерезидента (відповідача) України, а тому визначаючи матеріальне право необхідно керуватися Законом України "Про міжнародне приватне право" та умовами Контракту.

Умова Контракту визначено матеріальне право, яке повинно застосовуватися до відносин, що виникли між сторонами.

Відповідно до частин 1, 5 ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права або зміна раніше обраного права можуть бути здійснені учасниками правовідносин у будь-який час, зокрема, при вчиненні правочину, на різних стадіях його виконання тощо. Вибір права або зміна раніше обраного права, які зроблені після вчинення правочину, мають зворотну дію і є дійсними з моменту вчинення правочину, але не можуть: бути підставою для визнання правочину недійсним у зв'язку з недодержанням його форми; обмежити чи порушити права, які набули треті особи до моменту вибору права або зміни раніше обраного права.

За таких обставин, враховуючи п. 9.2. Контракту та приписи Закону України "Про міжнародне приватне право", даний спір підлягає вирішенню за матеріальним правом України.

Контракт є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (692 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджується поставка позивачем відповідачу товару на загальну суму 404 690,40 доларів США.

Відповідно до ст. 53 Конвенції Організації Об'єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980 р. покупець зобов'язаний сплатити вартість товару і прийняти поставку товару згідно з вимогами договору та цієї Конвенції.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач взяті на себе зобов'язання виконав належним чином, поставив відповідачу товар за відповідну плату згідно умов Договору, а відповідач в порушення умов Договору не сплатив на користь позивача вартість отриманого товару, та має перед позивачем заборгованість в розмірі 404 690,40 доларів США.

Згідно ч. 1 ст. 96 ЦК юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 404 690,40 доларів США (що за курсом НБУ складає 8 785 533,77 грн.)., нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Партнерства з обмеженою відповідальністю "ШЕРОНРІЧ ІСТЕЙТ ЛЛП" ("SHARONRICH ESTATE LLP" (Birmingham, United Kingdom); Registered Address: Cornwall buildings, 45 newhall street, suite 317, Birmingham, United Kingdom) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦ ІНВЕСТ" (01001, м. Київ, ВУЛИЦЯ СОФІЇВСЬКА, будинок 10, приміщення 4; ) 404 690 (чотириста чотири тисячі шістсот дев'яносто) доларів США 40 (сорок) центів (що за курсом НБУ становить 8 785 533 (вісім мільйонів сімсот вісімдесят п'ять тисяч п'ятсот тридцять три) грн. 77 коп.) - грошових коштів, 131 783 (сто тридцять одну тисячу сімсот вісімдесят три) грн. 80 коп. - судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 10.06.2016 року.