ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.06.2016 р. Справа №914/1489/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Галамай О.З.

при секретарі судового засідання Прокопів І.І.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НТД - УКРАЇНА», м. Борислав, Львівська область

до відповідача: ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2, м. Львів

про стягнення 240 330,49 грн. орендної плати та відшкодування витрат на утримання приміщень та комунальних платежів, 5 161,45 грн. пені, 13 435,84 грн. штрафу, 569,29 грн. 3% річних та 2 243,75 грн. інфляційних втрат.

В судове засідання зявились:

від позивача: ОСОБА_3 адвокат, договір про надання правової допомоги № 11/05/16 від 11.05.2016р.;

від відповідача: не зявився.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариством з обмеженою відповідальністю «НТД - УКРАЇНА» до відповідача ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення 240 330,49 грн. орендної плати та відшкодування витрат на утримання приміщень та комунальних платежів, 5 161,45 грн. пені, 13 435,84 грн. штрафу, 569,29 грн. 3% річних та 2 243,75 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 02.06.2016р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 16.06.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні 16.06.2016р. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та пояснень, наданих в судовому засіданні. Також через канцелярію суду подав клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних ухвалою суду від 02.06.2016р. документів (вх. № 25150/16 від 15.06.2016р) та заяву про забезпечення позову (вх.№ 3183/16 від 15.06.2016р.).

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позивачем в обґрунтування заяви про забезпечення позову наводяться твердження про те, що відповідач свої зобовязання за договором не виконував, орендну плату та комунальні платежі не сплачував, що стало підставою для розірвання договору оренди від 20.05.2016 р.

Стверджує, що протягом останніх декількох місяців відповідач на контакт із позивачем не йде. Враховуючи, що відповідач не сплатив досить велику суму заборгованості та уникає усіх контактів із позивачем, в останнього є всі підстави вважати, що відповідач буде ухилятись від сплати боргу, у тому числі й через виконання можливого судового рішення у цій справі. Окрім того, позивачу відомо, що відповідач повідомляв інших продавців у торговому центрі про невдалий бізнес, бажання продати усе майно та повернутись у м. Луганськ, що знаходиться на тимчасово окупованій території України. До того ж там знаходиться квартира відповідача. Тому у позивача є всі підстави припускати, що відповідач має намір відчужити усе майно, що їй належить і знаходиться на території України з подальшим переїздом на непідконтрольні Україні території, де виконати судове рішення по цій справі буде неможливо.

Ст. 67 ГПК України встановлені заходи, що можуть вживатися судом для забезпечення позову, серед яких є накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу та заборона відповідачеві вчиняти певні дії.

Пунктом 1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26.12.2011р. визначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п. 2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26.12.2011р. питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Пунктом 9 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26.12.2011р. зазначено, що виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Помилковими слід визнавати ухвали, якими боржникам забороняється користуватись їх майном, якщо через особливості цього майна користування ним не тягне знищення або зменшення його цінності. За наявності підстав для застосування такого заходу до забезпечення позову господарський суд може заборонити витрачання майна на власні потреби, відчуження його у будь-який спосіб, у тому числі здійснення тих чи інших платежів або перерахування авансом певних сум тощо.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Позивачем не долучено до заяви жодних доказів, які б свідчили про те, що відповідачем вчинялись чи вчиняються будь-які дії, спрямовані на ухилення від виконання зобовязання та внаслідок яких майно, яке є у відповідача може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

П.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26.12.2011р. визначено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Заходи про забезпечення позову застосовуються судом, виходячи із обставин справи, змісту заявлених вимог.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, остання не підтверджена належними доказами. Зокрема, заявником не подано доказів, які б свідчили про реальні наміри чи дії боржника щодо відчуження вказаного майна та які б свідчили про співвідношення та співрозмірність заявлених вимог та відповідного заходу забезпечення позову тощо.

Ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу вимог ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заявником не обґрунтовано належними та допустимими доказами підстав для вжиття заходів забезпечення позову, в зв'язку з якими існує реальна загроза невиконання даного рішення. На підставі наведеного, суд відмовляє позивачу в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідач в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, вимог ухвали суду від 02.06.2016 р. не виконав.

З огляду на викладене, у звязку з неявкою представника відповідача в судове засідання, з метою повного і обєктивного зясування всіх обставин спору, суд вважає за доцільне відкласти розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У х в а л и в :

1.В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «НТД Україна» про забезпечення позову - відмовити.

2. Відкласти розгляд справи на: 06.07.16 р. о 12:45 год.

3. Судове засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Львівської області, який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Личаківська, 128, 2 поверх, зал с.з.№4).

4. Позивача:

- оригінали документів, доданих до позовної заяви, для огляду в судовому засіданні;

- письмові докази на підтвердження правонаступництва Товариства з обмеженою відповідальністю «Етол Україна» Товариством з обмеженою відповідальністю «НТД УКРАЇНИ»;

- забезпечити в судове засідання явку уповноваженого представника.

Відповідача повторно виконати усі вимоги ухвали суду від 02.06.2016р., а саме подати (надіслати) :

- обґрунтований відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому статтею 59 ГПК України; письмові докази, які представляються суду, оформляти відповідно до вимог статті 36 ГПК України;

- провести звірку взаємних розрахунків з позивачем, акт звірки, підписаний та скріплений печатками обох сторін, надати суду;

- докази оплати боргу з представленням платіжних документів (належно завірених), в разі їх наявності;

- забезпечити в судове засідання явку уповноваженого представника.

При направленні відзиву посилання на номер справи обовязкове.

Суд вважає за необхідне попередити відповідача, що у разі повторного неприбуття в судове засідання, справу буде вирішено на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст. 75 ГПК України.

Попередити сторони про відповідальність, передбачену ст. 83 ГПК України за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторони.

Витребувані судом документи подавати через канцелярію з супровідним листом до дня слухання справи.

Суддя Галамай О. З.