донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

21.06.2016 справа №905/1301/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3

При секретарі Поляковій А.О.
за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача:ОСОБА_4, за довіреністю не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ентрада", м.Дружківка Донецької області
на ухвалу господарського суду Донецької області
від02.06.2016р.
у справі№ 905/1301/16 (суддя Бойко І.А.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк", м. Краматорськ Донецької області
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Ентрада", м.Дружківка Донецької області
простягнення 12 114 210,88 грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Донецького обласного управління АТ "Ощадбанк", м. Краматорськ Донецької області звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ентрада", м. Дружківка Донецької області про стягнення 12 114 210,88 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.04.2016р. вказана позовна заява прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 13.04.2016р.

Справа неодноразово відкладалась, у призначених судових засіданнях були присутні представники сторін.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 02.06.2016р. повернуто зустрічну позовну заву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ентрада" на підставі п. 4 ст. 63 ГПК України у звязку з несплатою судового збору та відмовою у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження свого майнового стану.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду від 02.06.2016р. скасувати та передати справу на розгляд місцевому господарському суду.

Апеляційна скарга обґрунтована, що відповідачем до суду першої інстанції не було надано доказів сплати судового збору, але ним заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору, в якому зазначено про нездійснення ним господарської діяльності у звязку з проведення антитерористичної операції та більшість його активів знаходиться на непідконтрольній території.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 08.06.2016р. порушено апеляційне провадження у справі № 905/1301/16 та зобовязано заявника апеляційної скарги надати позовну заяву з усіма додатками до неї з відбитком штампа канцелярії господарського суду Донецької області. Зазначена ухвала в частині надання документів, заявником апеляційної скарги виконана не була.

У судове засідання 21.06.2016р. зявився представник позивача, який просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Представник відповідача у призначене судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 08.06.2016р., явка сторін не була визнана обов'язковою.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд переглядає справу за наявними в ній доказами і не звязаний доводами апеляційної скарги, судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представника відповідача (заявника апеляційної скарги).

Згідно приписів ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

В процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі (ст.101 ГПК України).

Дослідивши обставини справи, апеляційну скаргу, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Статтею 60 ГПК України передбачено, що відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні відповідача із позовною заявою (зустрічною) надано клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому йдеться посилання на скрутне матеріальне становище (нездійснення господарського діяльності через знаходження більшості активів на неконтрольованій території).

Повертаючи на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України позовну заяву відповідача, господарський суд послався на відсутність документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, та відмовив в задоволенні клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору, зазначивши також про відсутність доказів на підтвердження складного майнового стану.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до статей 42, 44 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Таким чином, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, а тому, користуючись правом самостійного залучення фінансових ресурсів, здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій та самостійно нести комерційні ризики їх несприятливості, що можуть настати в результаті діяльності товариства. Юридична особа самостійно має розрахувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій, та самостійно прийняти рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій. Настання несприятливих наслідків в господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємництво.

Отже, скаржник повинен був при здійсненні своєї господарської діяльності допускати можливість настання несприятливих фінансових наслідків такої діяльності, зокрема, звернення до суду за захистом своїх прав, та, відповідно, сплати судового збору при такому зверненні.

Судова колегія бере до уваги, що відповідно до приписів ст. 33 ГПК України, кожна із сторін повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимоги та заперечень.

З копії зустрічної позовної заяви вбачається, що до неї було додано лише оригінал квитанцій та опису вкладення про направлення копії позовної заяви позивачу. До клопотання про звільнення від сплати судового збору взагалі нічого не додавалося. Жодного документа, який підтверджує, що активи відповідача знаходяться на тимчасово окупованій території, а також, що відповідач перебуває у скрутному фінансовому стані, матеріали справи не містять.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а наведені скаржником обставини не мають характеру виключних, суд першої інстанції дійшов законного й обґрунтованого висновку про повернення позовної заяви (зустрічної) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ентрада" та відмови у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

За таких обставин, повертаючи без розгляду позовну заяву (зустрічну) Товариства з обмеженою відповідальністю "Ентрада", господарський суд Донецької області діяв в межах наданих йому повноважень, а тому ухвалу суду від 02.06.2016р. слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ентрада", м.Дружківка Донецької області на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.06.2016р. у справі № 905/1301/16 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Донецької області від 02.06.2016р. у справі №905/1301/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.І. Склярук

Судді: Н.М. Дучал

ОСОБА_3

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідача

1. у справу

1. ГСДО

1. ДАГС