донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

13.06.2016 справа №905/699/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін від позивача від відповідача ОСОБА_4, за довіреністю; не з'явився;
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мітталсервіс", м. Дружківка, Донецька область
на рішення господарського судуДонецької області
від30.03.2016 р. (підписано 30.03.2016 р.)
у справі№ 905/699/16 (суддя Левшина Г.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен ОСОБА_5", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мітталсервіс", м. Дружківка, Донецька область
простягнення 375 000,00 грн.
В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року до господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Райффайзен ОСОБА_5", м. Київ (Позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мітталсервіс", м. Дружківка, Донецька область (Відповідач) про стягнення заборгованості за простим векселем у розмірі 375 000,00 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 30.03.2016 р. у справі № 905/699/16 позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України та судом не в повному обсязі досліджено всі матеріали справи.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на порушення господарським судом приписів ст.ст. 38, 77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі.

Крім того скаржник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права через відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні представник позивача вважав рішення суду законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу без участі представника відповідача, що не скористався правом на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.06.2011 р. ТОВ "Мітталсервіс" емітовано простий вексель серії АА №2339815 на суму 375 000,00 грн. зі строком оплати за предявленням, але не раніше 30.08.2015р.

Видачею векселю серії АА №2339815 було засвідчене безумовне грошове зобов'язання відповідача сплатити грошові кошти в сумі 375 000,00 грн. держателю цього векселя.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Векселі можуть бути прості або переказні та існують виключно у документарній формі. Особливості видачі та обігу векселів, здійснення операцій з векселями, погашення вексельних зобов'язань та стягнення за векселями визначаються законом.

У відповідності з вимогами ст. 75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, який запроваджений Женевською конвенцією від 07.06.1930р. (ратифікована Україною 06.07.1999р.), простий вексель містить: назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений; безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей; зазначення строку платежу; зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж; найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж; зазначення дати і місця складання простого векселя; підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Вбачається що простий вексель серії АА №2339815 містить всі означені реквізити. Одночасно, на вказаному векселі також містяться підписи посадових осіб відповідача.

Факт отримання векселю позивачем підтверджується актом прийому-передачі векселів та оформлення заборгованості щодо платежу за векселями від 01.06.2011р., належним чином засвідчена копія якого наявна в матеріалах справи.

Позивач, 22.12.2015 р. предявив до платежу відповідачу простий вексель серії АА №2339815 на суму 375 000,00 грн., що підтверджується вимогою від 18.12.2015р. за вих. № 1713-12/15, поштовим чеком КМД УДППЗ "Укрпошта" № 1951 від 22.12.2015 р. та описом вкладення у цінний лист. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вимога отримана уповноваженим представником відповідача 06.01.2016 р.

Відповідачем доказів виконання своїх зобовязань перед позивачем за простим векселем серії АА №2339815 не надано.

Законний векселедержатель не зобовязаний доводити наявність і дійсність своїх прав за векселем, вони вважаються наявними та дійсними. Доведення протилежного обовязок особи, якій предявлено вимогу за векселем.

Згідно ст. 77 Уніфікованого закону, до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів.

Згідно ст. ст. 38, 53, 77, 78 Уніфікованого закону, векселедержатель має право предявити позовні вимоги до векселедавця в разі, якщо не було здійснено платежу за векселем.

Під правом вимоги за векселем розуміється право векселедержателя заявити позов згідно статей 47, 48 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі.

Судова колегія вважає законним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про стягнення вексельної заборгованості в сумі 375 000,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Доводи скаржника про те, що позивачем не надано доказів предявлення простого векселя до сплати у строки та згідно норм діючого законодавства, судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на порушення господарським судом при винесенні рішення норм процесуального права через відмову в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, але з урахуванням вимог ст.ст. 22, 77, 82 ГПК України будь-яких порушень вимог процесуального закону з боку господарського суду при цьому не встановлено.

Провадження у справі було порушено 23.02.2016р., розгляд справи був призначений до розгляду на 23.03.2016р., а отже відповідач мав достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи в порядку ст. 22 ГПК України, будь-яких клопотань з цього приводу (до 15.03.2016р.) матеріали справи не містять.

Отже доводи апеляційної скарги суперечать зазначеним вимогам закону та розцінюються судовою колегією, як спроба відповідача ухилитися від виконання зобовязання по оплаті простого векселя серії АА №2339815 на суму 375 000,00 грн.

За таких підстав доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Будь-яких порушень норм процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 30.03.2016 року у справі № 905/699/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мітталсервіс", м. Дружківка, Донецька область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 30.03.2016 року у справі № 905/699/16 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді К.І. Бойченко

ОСОБА_3

Надр. 5 прим

1 позивачу

2 відповідачу

3 до справи

4 ДАГС

5 ГС