ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2016 р.Справа № 916/1176/16
Господарський суд Одеської області у складі:

судді Волкова Р.В.,

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Хлібодарської селищної ради (Одеська область, Біляївський р-н, смт.Хлібодарське),

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (Одеська область, м. Біляївка),

про стягнення 563,00 грн. заборгованості за договором підряду,

За участю:

Від позивача: Данилова О.І. (за довіреністю);

Від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Хлібодарська селищна рада, звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача, фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1) про стягнення 563,00 грн. - завищення вартості виконаних робіт за договором підряду№16 від 29.10.2010 р

В обґрунтування своїх вимог посилається на укладання з відповідачем договору підряду № 16, акти прийому виконаних підрядних робіт, повне виконання сторонами умов договору, акт ДФІ в Одеській області від 14.02.2012 р., розрахунки завищення вартості виконаних робіт та ін.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, відзивів на позов не представив, тому справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального Кодексу України.

13.06.2016 р. у судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.16.

29.10.2010 р. між Хлібодарською селищною радою (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Учасник) сторонами був підписаний договір підряду № 16 (Договір), відповідно до якого учасник зобов'язується у 2010 р. виконати роботи по будівництву вуличного освітлення в АДРЕСА_1, а Замовник прийняти і оплатити ці роботи (п.1.1 Договору).

Учасник повинен виконати передбачені Договором роботи, якість яких відповідає акту виконаних робіт (п.2 Договору).

Згідно п.3.1 Договору ціна становить 22126,80 грн. з ПДВ.

Згідно п.4.1 Договору розрахунок за виконані роботи проводиться шляхом оплати Позивачем після підписання сторонами акта виконаних робіт, або поетапної оплати виконаних робіт: до начала виробничих робіт Замовник зобов'язується перерахувати на р/р Учасника суму у розмірі 30% від кошторисної вартості на придбання матеріалів згідно рахунку.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2010р.

Згідно Акту прийому виконаних підрядних робіт № 1/16 за жовтень 2010 р. Відповідачем було виконано роботи належним чином та належної якості на суму 22126,80 грн., а Позивачем сплачено всю суму в повному обсязі без претензій.

На підставі п.2.4 Плану контрольно-ревізійної роботи контрольно-ревізійного відділу в Біляївському районі КРУ в Одеській області на ІV квартал 2011 року та на підставі направлень від 09.11.2011 р.№ 1435 та від 28.11.2011 р. № 1554 виданих начальником КРУ в Одеській області фахівцями відділу інспектування органів державної влади КРУ в Одеській області (з 29.12.2011 р. Державної фінансової інспекції в Одеській області) проведена ревізія Хлібодарського селищного бюджету Біляївського району Одеської області за період з 01.12.2009 р. по завершальний звітний період 2011р.

В ході ревізії перевірено видатки на капітальне будівництво, реконструкцію та ремонт та зроблено висновок про завищення вартості виконаних робіт.

На підставі отриманого Акта, на адресу відповідача було направлено лист з вимогою сплатити на користь позивача надмірно сплачені кошти у сумі 563,00 грн. (завищення вартості робіт) з посиланнями на Акт КРУ.

Залишення вказаного листа-вимоги без уваги, відповіді та задоволення спричинило звернення до господарського суду Одеської області з позовом в рамках провадження у даній справі.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

П.1 ст.202 Цивільного Кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк...

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із ст.ст.837,843 Цивільного Кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. У договорі підряду визначається ціна роботи.

Статтею 853 ЦК України встановлено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до наявного в матеріалах справи акту приймання виконаних робіт №1/16 за жовтень 2010 р. були виконані роботи на загальну суму22126,80 грн., вказана сума сторонами погоджена та сплачена позивачем в повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що зауважень від позивача на адресу відповідача про завищення вартості виконаних робіт не надходило.

Відповідач вважає, що Акт ревізії не є належним доказом порушення відповідачем зобов'язань за Договором та у спричинення збитків позивачу, оскільки Акт ревізії не є ані первинним документом, ані експертизою в розумінні ч.4 ст.853 ЦК України.

Згідно ч.4 ст.853 ЦК України у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза.

Така експертиза не проводилась, позивач до відповідача з вимогою про призначення експертизи не звертався.

Суд вважає, що результат ревізії не є підставою для стягнення з відповідача сум збитків. Так, Акт ревізії лише фіксує можливі фінансові порушення. В той час же час, позивачем не надано докази відшкодування позивачем до Державного бюджету України сум завищеної вартості виконаних позивачем робі, що могло б бути підставою для стягнення даних коштів з відповідача в порядку ст.22 ЦК України.

Крім того, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків та інших способів відшкодування майнової шкоди, у тому числі стягнення збитків, заявлених позивачем, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками, вини.

При цьому, стягнення збитків за порушення договірних зобов'язань здійснюється в порядку ст.623 ЦК України, при застосуванні норм якої враховується і те, що згідно норм ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Між тим, з матеріалів справи не вбачається факту понесення реальних збитків та фактів невиконання або неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань.

Згідно з ч.2 ст.321 ГК України вартість робіт за договором підряду (компенсація витрат підрядника й належне йому винагорода) може визначатися складанням приблизного або твердого кошторису. Кошторис вважається твердим, якщо договором не передбачене іншу.

У Договорі, укладеному між сторонами, передбачена тверда (фіксована) договірна ціна.

Враховуючи викладене, виявлені ДФІ в Одеській області порушення не можуть змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов'язання, визначені Договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість вимог позивача та про відсутність підстав для задоволення позову з вказаних позивачем підстав.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.ст.44,49 Господарського процесуального Кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 525, 526, 530, 610, 623, 626, 627, 629, 837, 843, 853 Цивільного Кодексу України, ст.321 Господарського Кодексу України, ст. ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Хлібодарської селищної ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 563,00 грн. заборгованості за договором підряду - відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 13.06.2016р.

Повний текст рішення складено 21 червня 2016 р.

Суддя Р.В. Волков