РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2016Справа №910/5205/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Український

страховий стандарт";

до Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 38 525,38 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Андрієнко Ю.А., представник, довіреність № 78/16 від 14.12.2015 р.;

Від відповідача: Борщ І. М., представник, довіреність № 12-206 від 15.12.2015 р.;

Від третьої особи: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 38 525,38 грн. грошових коштів, а також 1 378,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2016 року порушено провадження у справі № 910/5205/16, розгляд справи призначено на 12.04.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2016 року слухання справи відкладено до 26.04.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2016 року залучено Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, слухання справи відкладено до 24.05.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2016 року відкладено розгляд справи до 02.06.2016 р.

У судовому засіданні 02.06.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву.

Третя особа свого повноваженого представника у судове засідання не направила, пояснень по суті справи не надала.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» та Чернігівською дирекцією УДППЗ «Укрпошта» 31.12.2013 року було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується полісом № АС/9045267 від 31.12.2013 року.

На автодорозі Н-07 Київ-Суми-Юнаківка 22.03.2014 р. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля УПП 2206, державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 25.04.2014 р. визнано винним ОСОБА_4 в порушенні Правил дорожнього руху України і здійсненні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

Таким чином, у встановленому чинним законодавством України порядку вина ОСОБА_4 у виникненні ДТП встановлена та доведена.

07.07.2014 року до ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» з письмовою заявою про виплату страхового відшкодування, звернулась ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» з Претензією про відшкодування збитків в порядку регресу, заподіяних в результаті дорожньо- транспортної пригоди.

24.03.2014 року було проведено огляд автомобіля марки «Шкода», державний номер НОМЕР_2, та складено Акт огляду транспортного засобу № НОМЕР_1 від 24.03.2014 року.

Відповідно до рахунку-фактури № САСТ-347577 від 27.03.2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Шкода», державний номер НОМЕР_2, становить 42 228,64 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно із статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Шкода», державний номер НОМЕР_2, на момент скоєння ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна" відповідно до договору добровільного страхування наземних транспортних засовів № 06/0671020/9069/13 від 21.12.2013 р.

Відповідно до платіжного доручення № 517 від 24.02.2015 р. позивачем було сплачено на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" страхове відшкодування в порядку регресу в розмірі 34 097,79 грн.

12.01.2016 року відповідно до платіжного доручення № 22805 здійснено доплату до страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 4 427,59 грн. відповідно до Рішення Господарського суду м. Києва у справі № 910/27964/15 від 21.12.2015 року.

Позивач зазначає, що в порушення вимоги, встановленої пунктом 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідач не повідомив страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 31.12.2013 року, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з страхувальника в порядку регресу виплаченого страхового відшкодування.

Пунктом 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідачем під час розгляду справи не заперечувався факт неповідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 31.12.2013 року, у встановлений Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» термін. Також відповідачем документально не було підтверджено існування поважних причин, з яких водій транспортного засобу не мав змоги виконати зазначений обов'язок.

Відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За приписами підпункту "ґ" пункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Тобто зазначена правова норма передбачає у випадку неповідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди наявність у нього права на пред'явлення регресного позову до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а не відсутність такого права.

За приписами пункту 5 частини 1 статті 989 Цивільного кодексу України страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання страхового випадку у строк, встановлений договором.

Наведеними правовими нормами встановлено обов'язок страховика повідомити письмово страхувальника про настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню повністю у розмірі 38 525,38грн.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи відповідача про те, що у договорі добровільного страхування наземних транспортних засовів № 06/0671020/9069/13 від 21.12.2013 р. відсутні відомості про застрахований автомобіль марки «Шкода», державний номер НОМЕР_2, спростовуються матеріалами справи, а саме додатковою угодою № 1 від 30.12.2013 р. до договору.

Таким чином, відповідачем не наведено обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з покладенням судового збору, в порядку статті 49 ГПК України, на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22, ) на користь Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія "Український страховий стандарт" (04073, м. Київ, пров. Балтійський, 20, ) 38 525 (тридцять вісім тисяч п'ятсот двадцять п'ять) грн. 38 коп. завданої шкоди та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 08.06.2016 р.