ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2016 р. Справа № 920/1755/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Івакіна В.О. , суддя Камишева Л.М.,

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. б/н від 18.09.2015 року

відповідача - ОСОБА_2, дов. №3 від 30.06.2015 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 1212 С/1-28) на рішення Господарського суду Сумської області від 29.03.16 у справі № 920/1755/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСумиліфт", м. Суми;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Сумистройтех", м. Суми;

про стягнення 37534,69 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 р. ТОВ "УкрСумиліфт" звернулось до господарського суду Сумської області з позовною заявою до ТОВ "Управляюча компанія "Сумистройтех" про стягнення 37534,69 грн. по договору на виконання робіт з диспетчерського обслуговування № 54 від 01.06.2015 р., в тому числі: 34287,88 грн. основного боргу за період з червня по вересень 2015 р.; 3043,91 грн. пені та 202,90 грн. 3 % річних.

Рішенням господарського суду Сумської області від 29.03.2016 р. у справі № 920/1755/15 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Левченко П.І., суддя Резніченко О.Ю., суддя Зражевський Ю.О.) у задоволенні позову відмовлено.

Позивач звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права та неповне зясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що зі змісту супровідних листів № 138 від 25.09.2015 року, № 147 від 05.10.2015 року та № 158 від 03.11.2015 року вбачається, що позивач як до подання позову у справі, так і вже під час розгляду справи регулярно систематично направляв акти виконаних робіт відповідачу, який ухилявся від їх підписання.

При цьому зазначає, що місцевий господарський суд безпідставно визнав неналежними доказами надані позивачем документи в підтвердження виконання робіт з диспетчеризації, а саме: витяг з журналу реєстрації викликів, реєстри аварійно зупинених по викликах громадян ліфтів, звіти абонемента по телефонних номерах, що використовуються для диспетчерського зв'язку з кабінами ліфтів, журнал реєстрації викликів.

Також, як вважає позивач, місцевий господарський суд безпідставно не врахував доказів перебування диспетчерських пунктів на період дії спірного договору у користуванні позивача: заяви позивача про вчинення злочинів у вигляді незаконного втручання у роботу автоматизованих систем та умисному пошкодженні майна, ухвали Ковпаківського районного суду про визнання незаконною бездіяльність органу досудового розслідування, докази наявного кримінального провадження тощо, що надані з клопотанням від 08.02.2016 р.

Також, за твердження позивача, господарський суд помилково прийняв як належні докази інформацію КП Сумижитло СМР (а.с. 138-190), договори оренди диспетчерських пунктів № УМКВ-0720 та УМКВ-0718 від 04.04.20125 р., які вважає фіктивними.

Таким чином, за висновком позивача, у місцевого господарського суду були у наявності всі належні та допустимі докази того, що саме відповідач допускав та допускає зловживання правом у вигляді ухилення від отримання нарочно та через поштову кореспонденцію актів виконаних робіт, а отже, саме відповідач не вважав за доцільне скористатись своїм правом на заперечення проти самого факту виконання робіт позивачем, якості та складу робіт тощо, а отже були всі підстави вважати, що позивач взагалі не повинен був доводити факт виконання робіт у цьому судовому процесі, і виконані спірні роботи слід вважати прийнятими відповідачем згідно до приписів спеціальних норм матеріального права щодо порядку прийняття робіт замовником.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року апеляційну скаргу позивача було прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 31.05.2016 року на 10:30 год.

Представник позивача в судовому засіданні 31.05.2016 року підтримав апеляційну скаргу.

Відповідач у письмових поясненнях по справі (вх.№5914 від09.06.2016 року) та його представник у судовому засіданні проти її доводів заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Свої заперечення обґрунтовує тим, що протягом всього строку дії договору на диспетчерське обслуговування акти виконаних робіт від ТОВ Укрсумиліфт відповідач не отримував, а тому відповідач був позбавлений можливості перевірити факт надання послуги.

Також зазначає, що на його думку, договір на виконання робіт з диспетчерського обслуговування від 01.06. 2015 року є удаваним правочином, що не породжує жодних правових наслідків.

Крім того, звертає увагу на те, що згідно з пунктом 4.1. договору по фактично виконаним роботам підрядник, до п'ятого числа кожного місяця складає та надає замовнику для перевірки та підписання акти приймання виконаних робіт. Замовник протягом п'яти робочих днів з моменту отримання від Підрядника акту приймання виконаних робіт проводить перевірку виконаних робіт, згідно з наданим актом, та в разі відсутності зауважень, підписує акт виконаних робіт, про що повідомляє Підрядника.

Однак, як стверджує відповідач, позивач взагалі не приступав до виконання робіт з диспетчерського обслуговування, оскільки жодного разу (5 числа відповідного місяця) не надавав акти виконаних робіт у встановлений строк замовнику на перевірку.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі, письмових поясненнях по справі доводи позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи та було вірно встановлено місцевим господарським судом, 01.06.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Сумистройтех", замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю "УкрСумиліфт", підрядником, було укладено договір № 54 (далі договір), відповідно до умов пункту 1.1 якого підрядник зобовязується на власний ризик за дорученням замовника та у відповідності з вимогами цього договору виконати роботи з диспетчерського обслуговування по житловим будинкам, що обслуговуються ТОВ "УК "СИМИСТРОЙТЕХ" згідно з додатком №1 до договору, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконані роботи у відповідності до умов даного договору.

Пунктом 9.1 договору встановлено, що даний договір набирає чинності з 01.06.2015 року та діє до 31.11.2015 року, а у випадку невиконання або неякісного виконання сторонами взятих на себе зобовязань до повного їх виконання незалежно від дати припинення договору.

Згідно з пунктом 1.2. договору періодичність оплати виконаних робіт становить один місяць.

Відповідно до пункту 3.1 договору розрахункова вартість робіт по договору становить 8571,97 грн. на місяць (пункт 3.1 договору).

Пунктом 4 договору встановлено, що по фактично виконаним роботам позивач до пятого числа кожного місяця складає та надає відповідачеві для перевірки та підписання акти приймання виконаних робіт. Відповідач протягом пяти робочих днів з моменту отримання від позивача акту приймання виконаних робіт проводить перевірку виконаної роботи згідно з наданим актом та в разі відсутності зауважень, підписує акт виконаних робіт, про що повідомляє позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням з боку відповідача умов укладеного між сторонами договору щодо підписання актів прийняття виконаних робіт та оплати їх вартості у відповідності до умов договору.

Позивач зазначає, що по фактично виконаних роботах ним за період з червня по вересень 2015 року складено акти приймання виконаних робіт та направлено їх на адресу відповідача супровідними листами № 138 від 25.09.2015 року, № 147 від 05.10.2015 року та № 158 від 03.11.2015 року, але відповідач ухиляється від їх отримання та здійснення оплати вартості наданих позивачем послуг, мотивуючи це розірванням у червні місяці 2015 року договорів на обслуговування зазначених у додатку № 1 до договору № 54 від 01.06.2015 року будинків з балансоутримувачем - КП Сумижитло Сумської міської ради.

При цьому, позивач звертає увагу суду на те, що відповідач договір № 54 від 01.06.2015 року із позивачем у встановленому законом порядку не розірвав, письмових повідомлень про розірвання договорів на обслуговування будинків позивачеві не направляв.

Отже позивач із посиланням на вимоги статей 16, 526, 625, 629, 651, 654, 846, 853 Цивільного кодексу України, вважає, що оскільки відповідачем не надано позивачеві жодних зауважень щодо якості наданих ним послуг, останній повинен сплати їх вартість виконавцю (позивачу).

Таким чином, за висновком позивача, у місцевого господарського суду були у наявності всі належні та допустимі докази того, що саме відповідач допускав та допускає зловживання правом у вигляді ухилення від отримання нарочно та через поштову кореспонденцію актів виконаних робіт, а отже, саме відповідач не вважав за доцільне скористатись своїм правом на заперечення проти самого факту виконання робіт позивачем, якості та складу робіт тощо, а отже були всі підстави вважати, що позивач взагалі не повинен був доводити факт виконання робіт у цьому судовому процесі, і виконані спірні роботи слід вважати прийняті відповідачем згідно до приписів спеціальних норм матеріального права щодо порядку прийняття робіт замовником.

Місцевий господарський суд, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позивач не надавав відповідачеві для перевірки та підписання акти приймання виконаних робіт до пятого числа кожного місяця як це передбачено умовами укладеного між сторонами договору, що в свою чергу позбавило відповідача можливості перевірити факт надання відповідних послуг з диспетчерcького обслуговування будинків згідно додатку № 1 до договору № 54 від 01.06.2015 року. Також доказів отримання відповідачем листа № 138 від 25.09.2015 року та листа № 158 від 03.11.2015 року позивачем надано не було.

Також господарський суд вказував на те, що позивачем не надано суду доказів наявності у нього обєднаних диспетчерських служб, які закріплені за мікрорайонами або групами будинків та контрольованих параметрів інженерного обладнання. Позивачем також не надано суду договору суборенди на приміщення ОДС, укладеного у відповідності до вимог законодавства між ним та Комунальним підприємством Сумижитло Сумської міської ради.

Таким чином, за висновком господарського суду першої інстанції, відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується із висновком господарського суду першої інстанції щодо відсутності достатніх правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Як встановлено частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Пунктом 4 договору визначено, що по фактично виконаним роботам позивач до пятого числа кожного місяця складає та надає відповідачеві для перевірки та підписання акти приймання виконаних робіт. Відповідач протягом пяти робочих днів з моменту отримання від позивача акту приймання виконаних робіт проводить перевірку виконаної роботи згідно з наданим актом та в разі відсутності зауважень, підписує акт виконаних робіт, про що повідомляє позивача.

Виходячи зі змісту вказаних норм та умов договору, необхідною передумовою виникнення у замовника обовязку із оплати підрядних робіт є надсилання йому підрядником пятого числа кожного місяця акту виконаних робіт за попередній місяць із наступною перевіркою таких робіт замовником у пятиденний термін та відсутність зауважень з боку замовника щодо виконаних робіт.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути заборгованість з оплати підрядних робіт за період з червня по вересень 2015 р. При цьому, протягом спірного періоду акти виконаних робіт позивачем відповідачеві в порядку пункту 4 договору до пятого числа кожного наступного місяця не надсилалися , останнім не отримувались та не підписувались, що суперечить умовам розділу 4 « порядок приймання виконаних робіт» та розділу 5 «порядок оплати виконаних робіт» укладеного між сторонами договору.

Всі акти приймання виконаних робіт за спірний період надсилалися відповідачеві лише, починаючи із вересня 2015 року, супровідними листами № 138 від 25.09.2015 року, № 147 від 05.10.2015 року та № 158 від 03.11.2015 року, що позбавило можливості останнього тривалий час (з червня по вересень 2015 року) перевірити факт надання та якість відповідних послуг з диспетчерcького обслуговування будинків згідно додатку № 1 до договору № 54 від 01.06.2015 року та висловити протягом пяти робочих відповідні зауваження у разі їх наявності в порядку пункту 4 договору та статті 853 Цивільного кодексу України.

Таким чином, позивачем не було дотримано умов, необхідних для виникнення у відповідача обовязку із оплати підрядних робіт, а тому господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позову.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на ухилення відповідача від підписання актів виконаних робіт, надісланих супровідними листами № 138 від 25.09.2015 року, № 147 від 05.10.2015 року та № 158 від 03.11.2015 року, безпідставність визнання судом першої інстанції неналежними доказами документів щодо виконання позивачем робіт з диспетчеризації, неврахування судом доказів перебування диспетчерських пунктів на період дії спірного договору у користуванні позивача колегія суддів вважає безпідставними, оскільки ці посилання не спростовують факту невиконання позивачем вимог частини 4 статті 882 Цивільного кодексу України та пункту 4 договору, дотримання яких є необхідною передумовою для виникнення у відповідача обовязку із оплати підрядних робіт.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, повністю дослідив обставини, які мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому підстави для скасування або зміни вказаного рішення відсутні.

Керуючись статтями 33, 43, 49, 99, 101, пунктом статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Сумської області від 29.03.16 у справі № 920/1755/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 14.06.2015 року.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Камишева Л.М.