ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.06.16 Справа № 904/2597/16

За позовом Українського державного підприємства "УКРХІМТРАНСАМІАК", м. Київ

до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "УКРАЇНСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ І ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ АЗОТНОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ І ПРОДУКТІВ ОРГАНІЧНОГО СИНТЕЗУ", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про розірвання договору підряду №24-03/15 від 27.05.2015 та стягнення 1 438 341,09 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №04Д від 11.01.2016; ОСОБА_2, довіреність б/н від 11.02.2016

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Українське державне підприємство «УКРХІМТРАНСАМІАК» (надалі Позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «УКРАЇНСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ АЗОТНОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ І ПРОДУКТІВ ОРГАНІЧНОГО СИНТЕЗУ» про розірвання договору підряду №24-03/15 від 27.05.2015 та стягнення 1 438 341,09 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2016 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

В судовому засіданні 28.04.2016 розгляд справи був відкладений на 17.05.2016, в судових засіданнях 17.05.2016, 30.05.2016 оголошувалась перерва до 30.05.2016, 06.06.2016 відповідно, згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем вимог діючого законодавства та умов згаданого, а саме порушення строків виконання робіт, передбачених Договором, та відмову Відповідача повернути попередню оплату. У підтвердження своїх позовних вимог Позивач надав суду договір №24-03/15 від 27.05.2015 з додатками до нього, платіжне доручення №733 від 18.06.2015, претензію вих. №19 від 12.01.2016, повідомлення вих. №185 від 18.02.2016 про розірвання договору №24-03/15 від 27.05.2015.

Позивач керуючись п.7.2. названого Договору, нормами Господарського та Цивільного кодексів України просить суд розірвати договір підряду №24-03/15 від 27.05.2015, стягнути з Відповідача 1 115 732,16 грн. - попередньої оплати, 211 035,68 грн. неустойки, 111 573,25 грн. штрафу.

Відповідач у призначене на 06.06.2015 судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належний чином (представник Відповідача ОСОБА_3 (довіреність б/н від 18.01.2016) була присутня в попередньому судовому засіданні 30.05.2016, що підтверджується протоколом судового засідання від 30.05.2016 по справі №904/2597/16).

06.06.2016 представником Відповідача через канцелярію суду подано клопотання, в якому Відповідач просить відкласти розгляд справи на більш пізню дату у звязку з поганим самопочуттям представника Відповідача, а також для надання можливості в подальшому ознайомитись з документами, що були та будуть долучені Позивачем до матеріалів справи.

Представник Позивача заперечив проти задоволення клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи.

Суд залишив без задоволення клопотання Відповідача з огляду на таке.

Відповідно до п.3.9.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у звязку з відсутністю його представника (з причин, повязаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-пятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не повязаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-35 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги, що провадження у даній справі порушено 08.04.2016, справа №904/2597/16 перебуває на розгляді суду майже два місяці, обмеження строку розгляд спору двома місяцями, проведення трьох засідань з розгляду даної справи (засідання, призначене на 06.06.2016 четверте), наявність у Відповідача достатнього часу для обґрунтування своєї правової позиції щодо заявлених вимог та надання відповідних доказів, а також з огляду на те, що Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у клопотанні (хворобливий стан представника Відповідача), неможливості заміни представника на іншого і неможливості розгляду справи без участі представника Відповідача, суд дійшов висновку, що клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Крім того, Відповідач 06.06.2016 подав через канцелярію суду клопотання про призначення експертизи, в якому просить призначити у даній справі інженерно-технічну експертизу з метою встановлення дійсного обсягу зобовязань ДП «Укрхімтрансаміак» у відповідності до Договору №24/03-15 від 27.05.2015 на нормативних актів, що визначають порядок проведення робіт, визначених договором.

Представник Позивача заперечив проти задоволення клопотання Відповідача про призначення судової експертизи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, суд не вбачає підстав для призначення судової експертизи у справі та, відповідно, задоволення клопотання Відповідача, виходячи з такого.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних обєктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для зясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (п.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» №4 від 23.03.2012).

Розглянувши питання, які Відповідач пропонує поставити на вирішення судового експерта, суд не вбачає належного обґрунтування в потребі у спеціальних знаннях для надання відповідей на поставлені запитання. Відповідачем не надано доказів відсутності у нього відповідних спеціалістів, яка могли б надати відповіді на поставлені питання. Також Відповідачем не обґрунтовано яким чином відповіді на запропоновані запитання можуть вплинути на результати розгляду даної справи.

До того ж, не залишається поза увагою суду той факт, що клопотання про призначення судової експертизи Відповідач заявляє після проведення трьох судових засідань та спливу майже двох місяців, як справа перебуває на розгляді суду. Зазначені обставини є підставою для висновку, що такі дії Відповідача можуть бути спрямовані на затягування розгляду судової справи і може призвести до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якого ї Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

17.05.2016 Відповідач надав відзив на позовну заяву, 30.05.2016 Відповідач надав письмові пояснення, в яких заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень Відповідач стверджує, що невиконання ним робіт, передбачених Договором, є наслідком невиконання Позивачем своїх зобовязань за Договором в частині надання проектної документації аміакопроводів, висновків результатів попередніх експертних обстежень, внаслідок чого Відповідач був позбавлений можливості скласти програму робіт з експертного обстеження, а отже й приступити до виконання робіт.

В судовому засіданні 06.06.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Позивача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2015 між Українським державним підприємством «Укрхімтрансаміак» (Позивач, Замовник) та Державним підприємством «Український державний науково-дослідний і проектний інститут азотної промисловості і продуктів органічного синтезу» (Відповідач, Виконавець) укладено Договір № 24-03/15 (надалі Договір), відповідно до умов якого Виконавець зобовязався провести експертне обстеження (технічне діагностування) магістрального аміакопроводу на переходах через автодороги та залізничні колії (21 шт. відповідно до переліку) з виконанням підготовчих і завершальних робіт по розкриттю і закриттю обєктів дослідження та ревізії обладнання.

Пунктами 1.3., 6.1. Договору Сторони встановили, що етапи та строки виконання робіт визначаються погодженим Сторонами Планом-графіком (Додаток №4 до Договору). Виконавець розпочинає роботи за цим Договором з наступного дня після перерахування Замовником авансового платежу відповідно до умов даного Договору та отримання акту-допуску до виконання робіт. При цьому акт-допуск має бути отриманий Виконавцем завчасно таким чином, щоб мати змогу приступити до виконання робіт відразу після перерахування Замовником авансового платежу.

З Додатку №4 до Договору вбачається, що Сторони досягли згоди наступних термінів виконання робіт:

- польові роботи з розробкою попередніх звітів (попередніх атків обстеження) згідно вимогам технічного завдання та передача їх Замовнику 20 тижнів від дати перерахування авансового платежу;

- камеральні роботи (розробка звітної документації згідно вимогам технічного завдання та передача її Замовнику 5 тижнів від дати завершення польових робіт.

Відповідно до п.3.1. Договору, його ціна становить 1 593 903,08 грн., яка визначена відповідно до ДСТУ Б Д.1.1-1:2013, кошторисною документацією та зазначена у протоколі погодження договірної ціни, що є невідємними частинами цього Договору.

Згідно з п.4.1. Договору, розрахунки за Договором здійснюються в національній валюті України, у безготівковій формі, шляхом перерахування Замовником на поточний рахунок Виконавця відповідних грошових сум у такому порядку:

- авансовий платіж в розмірі 70% від ціни Договору перераховується Виконавцю протягом 10 банківських днів з моменту підписання Договору та отримання відповідного оригіналу рахунку від Виконавця;

- сплата залишкової вартості робіт здійснюється протягом 5 банківських днів після підписання Сторонами відповідного ОСОБА_4 приймання-здачі виконаних робіт та отримання від Виконавця рахунку на відповідну суму оплати.

18.06.2015 Позивач здійснив попередню оплату, що становила 70% від всієї ціни договору, на загальну суму 1 115 732,16 грн., що підтверджується платіжним дорученням №733 від 18.06.2015.

Отже, виходячи з умов укладеного Договору, Плану-графіку (Додаток №4 до Договору) Відповідач був зобовязаний виконати Роботи в строк до 10.12.2015.

Проте Відповідач свої зобовязання за Договором не виконав, акти-допуски до виконання робіт не отримав, до виконання Робіт, передбачених Договору, не приступив, що і стало причиною звернення Позивача з відповідним позовом.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання.

Пунктом 7.2. Договору встановлено, що у разі затримки виконання робіт або виконання робіт не повному обсязі, заявленому Замовником, Виконавець сплачує неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який сплачується неустойка, від вартості невиконаних робіт за кожний день затримки, а за затримку понад 30 днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вказаної вартості.

Оскільки незважаючи на те, що Позивачем було перераховано попередню оплату в сумі 1 115 732,16 грн., що складає 70% вартості Робіт за Договором, а Відповідач взагалі не приступив до виконання Робіт, Позивачем заявлені до стягнення 211 035,68 грн. неустойки (за період прострочення з 11.12.2015 по 29.03.2016), та 111 573,25 грн. 7% штрафу.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Господарським судом встановлено, що зобовязання з виконання Робіт, передбачених Договором, Відповідачем не виконано.

Перевіривши здійснений Позивачем розрахунок неустойки та штрафу, суд дійшов висновку, що розрахунок штрафу здійснений вірно, а отже позовні вимоги про стягнення штрафу підлягають задоволенню повністю в сумі 111 573,25 грн. В той же час за розрахунком суду розмір неустойки за порушення строків виконання Робіт за період прострочення з 11.12.2015 по 29.03.2016 становить 210 888,69 грн. А отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково в сумі 210 888,69 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Підпунктом 5.2.1 Договору передбачено, що Замовник має право достроково розірвати цей договір у разі невиконання зобовязання Виконавцем, повідомивши його про таке розірвання.

Разом з тим, відповідно до ст. 849 Цивільного кодексу України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Згідно з ч. 1 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

На дотримання вищевказаної вимоги закону та Договору, Позивачем 19.02.2016 за вих.№185 було направлено на адресу Відповідача повідомлення про розірвання Договору №24-03/15 від 27.05.2015 а також, запропоновано повернути передоплату у розмірі 1 115 732,16 грн., з оплатою штрафних санкцій за невиконання договірних зобовязань. Факт направлення зазначеного Повідомлення підтверджується описом вкладення до цінного листа №765, фіскальним чеком №1252 від 19.02.2016.

Згідно з приписами ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк виконання боржником зобовязання не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Проте Відповідач відповіді на Повідомлення про розірвання Договору не надав, суму авансового платежу не повернув.

Оскільки, Відповідачем допущено порушення істотних умов Договору №24-03/15 (визначених ст. 180 ГК України), то вимоги Позивач про його розірвання та стягнення суми неповернутого авансу (1 115 732,16 грн.) є обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення Відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

Так, у своєму відзиві Відповідач зазначає, що Позивачем, в порушення умов Договору, не було виконано своїх зобовязань (визначених Технічним завданням, Додатком 2 до Договору) в частині видачі технічної та експлуатаційної документації, висновків попередніх обстежень, робочих проектів, актів допуску на обєкти магістрального аміакопроводу, на яких повинні проводитися роботи, тощо.

З наданих Позивачем пояснень судом встановлено, що з метою встановлення конкретних вимог до експлуатації та ремонтів обєктів аміакопроводу, які забезпечують надійність та безпеку транспортування рідкого аміаку, Розпорядженням Мінпромполітики України від 30.10.2003р. №123 затверджено галузевий стандарт України ГСТУ 3-041-2003 «Магістральні трубопроводи для транспортування рідкого аміаку (аміакопроводи). Правила технічної експлуатації» (далі ГСТУ 3-041-2003).

Вимоги ГСТУ 3-041-2003 є обовязковими для підприємств (організацій), що експлуатують, обслуговують (УДП «Укрхімтрансаміак») та виконують ремонтні роботи (ДП «УкрДІАП») на аміакопроводі, незалежно від форм власності та підпорядкування.

Поряд з цим, РОЗРОБНИКОМ - ГСТУ 3-041-2003 виступило ДП «УкрДІАП», отже, Відповідач являється законодавцем правил у галузі порядку та процедури виконання робіт на обєктах аміакопроводу, і, як ніхто інший ознайомлений з порядком передачі/отримання технічної чи будь-якої іншої документації, яка використовується при виконанні таких робіт.

За своїми технічними характеристиками магістральний аміакопровод «Тольятті-Горлівка-Одеса», у довжину складає 1018 км., та проходить територією семи областей України. Для забезпечення належної експлуатації аміакопроводу, у складі УДП «Укрхімтрансаміак» знаходяться два структурні підрозділи:

- Придніпровське управління магістрального аміакопроводу (ПУМА) яке відповідає за частину аміакопроводу у Харківській області від кордону з Росією до лівого берега р. Дніпро, Дніпропетровської області);

- Миколаївське управління магістрального аміакопроводу (МУМА) яке відповідає за частину аміакопроводу від правого берега р. Дніпро Дніпропетровської області до м.Южне Одеської області.

Відповідно до п. 8.9. ГСТУ 3-041-2003 на основі проектної та виконавчої документації управління магістрального аміакопроводу (ПУМА, МУМА) складають паспорти лінійних ділянок, підводних та мостових переходів. Роботи, що виконуються на лінійних ділянках (в. т.ч. експертні обстеження попередніх років) слід заносити до паспортів. Паспорти повинні зберігатися у виробничо-технічному відділі ПУМА та МУМА.

Отже, паспорт лінійної ділянки аміакопроводу за своєю формою являється документом, що містить всю історію робіт, обстежень, експертиз тощо які проводились на обєктах цієї ділянки аміакопроводу.

Виходячи з цього, Відповідач, як проектант аміакопроводу, та єдиний розробник (автор) правил ГСТУ 3-041-2003, сам же і повинен користуватися ним, при виконанні робіт, зокрема, за Договором №24-03/15. Тому, твердження про невиконання Позивачем положень Технічного завдання, Додатку 2 до зазначеного Договору щодо ненадання технічної документації та попередніх експертних досліджень обєктів магістрального аміакопроводу не відповідає дійсності, оскільки:

по-перше, технічна документація перелічена у Технічному завданні Договору №24-03/15 входить до змісту паспортів лінійних ділянок які знаходяться у структурному підрозділі ПУМА та МУМА;

по-друге, доступ до паспортів лінійних ділянок надається після направлення Відповідачем на адресу ПУМА або МУМА відповідного звернення та отримання акту допуску;

по-третє, ознайомлення з технічною документацією, яка міститься в паспортах, здійснюється працівниками Відповідача, які зазначені в попередньо направленому зверненні, отримали акт допуску та на територій ПУМА або МУМА.

Крім цього, неправдивість тверджень Відповідача щодо ненадання Позивачем висновків експертизи попередніх досліджень, робочих проектів, спростовується таким.

Так, в Додатку 1 до Технічного завдання, Додаток 2 до Договору, визначено перелік обєктів (далі Перелік обєктів), на яких Відповідач повинен був виконати роботи за цим договором, і, по яких, на думку Відповідача, Позивач мав би надати йому висновки експертиз попередніх досліджень які проводились на перелічених обєктах.

Поряд з цим, Відповідач не бере до уваги ту обставину, що виконавцем цих попередніх експертиз являється саме ДП «УкрДІАП», які проводились ним на виконання раніше укладених договорів, а саме:

- Рабочий проэкт «Создание системы переодического акустико-эмиссионного мониторинга и контроля напряженно-деформированного состояния магистрального аммиакопровода «Тольятти-Одесса» на переходах через автодороги и железнодорожные пути (15 ед.)»(рос.) в основу якого увійшла експертиза,зокрема, обєктів визначених у пунктах 2,4-8 Переліку обєктів від 2012 року;

- Висновок експертизи №-ВЛ-094.12 по якому проводилась експертиза переходу визначеного у п.16 Переліку обєктів;

- Висновок експертизи №-ВЛ-095.12 по якому проводилась експертиза переходу визначеного у п.17 Переліку обєктів;

- Висновок експертизи №-ВЛ-096.12 по якому проводилась експертиза переходу визначеного у п.18 Переліку обєктів;

- Висновок експертизи №-ВЛ-097.12 по якому проводилась експертиза переходу визначеного у п.19 Переліку обєктів;

- Висновок експертизи №-ВЛ-098.12 по якому проводилась експертиза переходу визначеного у п.20 Переліку обєктів;

- Висновок експертизи №-ВЛ-099.12 по якому проводилась експертиза переходу визначеного у п.21 Переліку обєктів;

Отже, не дотримання Відповідачем процедури початку проведення робіт визначеної, як умовами Договору №24-03/15 так і галузевими нормативними актами призвело до порушення та невиконання останнім умов цього Договору.

Стосовно твердження Відповідача про ненадання Позивачем акту допуску на виконання робіт, суд вважає за необхідне зазначити, що УДП «Укрхімтрансаміак» відноситься до субєктів господарювання державного сектору економіки, має стратегічне державне значення та впроваджує свою діяльність у хімічній галузі шляхом надання послуг транзиту аміаку через територію України магістральним аміакопроводом Тольятті-Горлівка-Одеса, що належить до обєктів трубопровідного транспорту і частина якого проходить територією України.

Правові, економічні та організаційні засади діяльності трубопровідного транспорту визначено в Законі України «Про трубопровідний транспорт».

У відповідності до ст. 11 Закону України «Про трубопровідний транспорт» до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, на яких збудовано наземні і надземні трубопроводи та їх споруди, а також наземні споруди підземних трубопроводів. Уздовж трубопроводів встановлюються охоронні зони.

Разом з цим, Законом України «Про правовий режим земель охоронних зон обєктів магістральних трубопроводів» визначено організаційні та правові засади встановлення та дотримання правового режиму земель охоронних зон обєктів магістральних трубопроводів з метою забезпечення їх безперебійного функціонування.

Статтею 19 зазначеного вище Закону встановлено, що будівельні, ремонтні, земляні, днопоглиблювальні роботи на земельних ділянках проводяться лише на підставі письмового погодження з підприємствами магістральних трубопроводів. Умови проведення будівельних, ремонтних, земляних та інших робіт визначаються підприємствами магістральних трубопроводів.

Отже, вищенаведені основоположні законодавчі акти які регулюють діяльність обєктів трубопровідного транспорту, до яких відноситься магістральний аміакопровод УДП «Укрхімтрансаміак», встановлюють обовязковий порядок отримання дозволу на проведення ремонтних, земляних робіт, у власника (розпорядника) такого обєкта.

Поряд з цим, пунктом 12 Правил охорони магістральних трубопроводів, затверджених постановою КМУ від 16.11.2002 №1747, встановлено, що будівельні, ремонтні, земляні роботи проводяться лише за письмовою згодою підприємств магістрального трубопровідного транспорту. Умови проведення зазначених робіт установлюються підприємствами магістрального трубопровідного транспорту.

За своєю хімічною складовою - аміак, при потраплянні його у відкритий простір, являється сильнодіючою отруйною газоподібною речовиною, ураження яким наносить значної шкоди як навколишньому середовищу, так і життю та здоровю людини, тому відповідно, інженерні споруди, технічне обладнання, устаткування та обладнання аміакопроводу тощо, яке задіяне в його транспортуванні, відноситься до обєктів підвищеної небезпеки, поводження з якими потребує окремого нормативного регулювання.

Так, наказом Державного комітету України з нагляду за охороною праці від 11.01.2005 №2 затверджено Правила охорони праці під час експлуатації магістральних трубопроводів для транспортування рідкого аміаку (аміакопроводів) (далі Правила).

Пунктом 1.1 Правил встановлено, що ці Правила поширюються на всі підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, відомчої належності та видів діяльності, які здійснюють транспортування рідкого аміаку магістральним трубопроводом (аміакопроводом), технічне обслуговування, проведення ремонтних робіт та реконструкцію його об'єктів, а також на всі інші юридичні особи, які виконують певні види робіт на об'єктах аміакопроводу (будівництво, розширення, реконструкцію тощо), у тому числі на підставі договорів підряду, субпідряду.

Як вже зазначалося вище, оскільки аміак, являється небезпечною (отруйною) газоподібною речовиною, проведення ремонтних робіт на обєктах аміакопроводу відноситься, поряд з у сим, відноситься до газонебезпечних робіт, що включають в себе роботи повязані з оглядом, чисткою, ремонтом, розгерметизацією технологічного устаткування і комунікацій, під час проведення яких не виключена можливість виділення у повітря робочої зони аміаку, тобто до тих робіт які за Договором №24-03/15 повинен був виконати Відповідач.

Підпунктом 7.3.10. п. 7.3. Правил встановлено, що Працівники підприємств, які виконують газонебезпечні роботи на об'єктах магістрального аміакопроводу на умовах договору підряду, повинні допускатися до роботи за актом-допуску, форма

якого наведена у додатку 2 цих Правил. Керуючись принципом аналогії права при застосуванні нормативних актів, та виходячи з приписів пп.7.8.2 п. 7.8 цих Правил, для отримання письмової згоди, зокрема на виконання ремонтних робіт, підприємство повинно звернутися до власника аміакопроводу не пізніше ніж за 5 діб до передбачуваного терміну початку робіт.

Більш того, 27 травня 2015 року між Позивачем та Відповідачем крім Договору №24-03/15, було укладено Договір №24-04/15 від 27.05.2015 на проведення обстеження мостових переходів ПУМА (через питний канал Дніпро-Донбас) та МУМА (через питний канал Дніпро-Кривий ріг) магістрального аміакопроводу з метою визначення технічного стану споруд. Цей договір з боку ДП «УкрДІАП» було виконано, але для виконання робіт за Договором №24-04/15 Відповідач звертався до УДП «Укрхімтрансамміак» з листом №361 від 18.06.2015 з проханням оформити Акти-допуску на своїх працівників які здійснювали виконання цих робіт.

Отже, дана обставина, спростовує доводи Відповідача, що ініціатива на оформлення Актів-допуску на обєкти магістрального аміакопроводу по виконанню ремонтних чи інших робіт, повинна виходити від Позивача.

Таким чином, вищенаведені положення нормативних актів та фактичні обставини справи повністю спростовують твердження Відповідача про неможливість його приступити до виконання робіт визначених Договором №24-03/15, у звязку з ненаданням Позивачем ОСОБА_5 до обєктів, на яких ці роботи повинні проводитися, оскільки обовязок (ініціатива) отримання такого ОСОБА_4 допуску покладено саме на виконавця таких робіт.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені Позивачем судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір №24-03/15 від 27.05.2015, укладений між Українським державним підприємством «УКРХІМТРАНСАМІАК» () та ДЕРЖАВНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «УКРАЇНСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ АЗОТНОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ І ПРОДУКТІВ ОРГАНІЧНОГО СИНТЕЗУ» ().

Стягнути з ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА «УКРАЇНСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ НАУКОВО-ДОСЛІДНИЙ ТА ПРОЕКТНИЙ ІНСТИТУТ АЗОТНОЇ ПРОМИСЛОВОСТІ І ПРОДУКТІВ ОРГАНІЧНОГО СИНТЕЗУ» (51909, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Горобця, 2, ) на користь Українського державного підприємства «УКРХІМТРАНСАМІАК» (02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15, ) 1 115 732,16 грн. попередньої оплати, 210 888,69 грн. пені, 111 573,25 грн. штрафу, 22 950,91 грн. судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 13.06.2016.

Суддя ОСОБА_4