ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.05.16р. Справа № 904/2162/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "НВК "Рема", м. Дніпропетровськ

про внесення змін до договору поставки від 31.12.2014р. № 14-16/722-КП

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № ББУ/ПУ 253/Т/15 від 18.12.15р.;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 29/01 від 29.01.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить внести зміни до п.5.4 договору поставки від 31.12.2014р. № 14-16/722-КП, укладеного між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "НВК "Рема" в частині строків оплати за отриману продукцію та викласти в наступній редакції з 01.04.2016р.: "Розрахунки за поставлену постачальником продукцію по Договору здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника до 30.06.2016р. на підставі отриманого покупцем рахунку й при умові надання постачальником належним чином оформленої податкової накладеної, а також документів, передбачених розділом 4 Договору".

Позовні вимоги обґрунтовує посиланням на норми ст. 651 Цивільного кодексу України та зазначає про істотну зміну обставин, якими сторони керувались при укладанні спірного договору, що унеможливлює подальше виконання його умов позивачем без внесення відповідних змін.

Відповідач позовні вимоги не визнав. У відзиві на позов зазначив, що позивач не довів належними та допустимими доказами, що з моме нту замовлення та поставки товару відповідачем на користь позивача на підставі спірного договору згідно специфікацій лютого-квітня 2015р., відбулась істотна зміна обставин, яка передбачалась сторонами при укладенні Договору, та сторони вважали, що вона не настане та таку обставину позивач не міг усунути при всій своїй обачності або таке виконання договору призвела б до порушення співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору, та що за ризик погіршення фінансового стану позивача, відповідно до звичаїв чи ділового обороту, несе відповідач, який поставив позивачу товар з відстроченням платежу, але позивач, в наслідок істотної зміни обставин, збільшивши свій прибуток за перше півріччя 2015р. у порів нянні з першим півріччям 2014р. на 3 139 185 грн., тобто в 8,5 рази, не знайшов 160 000 грн. для оплати поставленої відповідачем продукції. Просив в позові відмовити.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалася перерва з 24.05.2016р. по 31.05.2016р.

В порядку ст.85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.12.2014р. між Публічним акціонерним товариством „ДТЕК Павлоградвугілля (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „НВК Рема (постачальник) укладено договір поставки № 14-16/722-КП (надалі - Договір), відповідно до п. п. 1.1, 1.2 якого в порядку та на умовах, передбаченим Договором, постачальник зобов'язується поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (далі - продукція), в асортименті, кількості, в строки, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими сторонами в даному Договорі та Специфікаціях, які є невід'ємною частиною Договору; покупець зобовязується прийняти та оплатити поставлену у його власність продукцію відповідно до умов даного Договору.

За умовами п. 8.1 Договору він набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Сторони дійшли згоди, що у разі належного виконання обома сторонами своїх зобовязань, строк дії Договору встановлюється до 31.12.2015р. включно. У разі невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобовязань по даному Договору, строк дії Договору продовжується до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Згідно з п. 5.4 Договору розрахунки за поставлену постачальником продукцію здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 (п'яти) робочих днів з 60-го календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку й при умові наданняпостачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 Договору, якщо інший більш тривалий строк відстрочки не обумовлений у відповідній Специфікації. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця. Остаточні взаєморозрахунки між покупцем і постачальником здійснюються на підставі даних якості, кількості, асортименту та комплектності продукції, визначених відповідно до розділу 2 цього Договору.

На виконання умов Договору та Специфікацій від 18.02.2015р, від 27.04.2015р. відповідач поставив на адресу позивача товар на загальну суму 160 507 грн. 20 коп., що підтверджується видатковими накладними від 18.03.2015р. № РН-0000813, від 13.05.2015р. № РН-0000944, № РН-0000952, але оплату отриманого товару позивач до цього часу не здійснив.

Як зазначає позивач, ПАТ „ДТЕК Павлоградвугілля не мало можливості своєчасно розрахуватись із ТОВ „НВК Рема за поставлену продукцію через істотну зміну обставин, наслідками наявності якої стало допущення покупцем порушення умов Договору в частині своєчасних розрахунків, у звязку із чим позивач змушений звернутися до суду із позовом про внесення змін до спірного Договору в частині строків оплати за отриману продукцію.

Так, в обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до листа Служби безпеки України від 13.06.2014р. № 33/2117, 07.04.2014р. на підставі ст. ст. 10, 11 Закону України "Про боротьбу з тероризмом", прийнято рішення щодо проведення антитерористичної операції (надалі - АТО) в Донецькій, Луганській і Харківській областях. Указом Президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України". В зв'язку із загостренням соціальної та економічної ситуації на сході України, проведенням АТО позивач не мав можливості вчасно проводити розрахунки з постачальниками, а одночасне стягнення з підприємства 160 507 грн. 20 коп. дестабілізує роботу підприємства.

Разом з тим, як зазначає позивач, заборгованість Державного бюджету перед ПАТ „ДТЕК Павлоградвугілля за 2014 рік з компенсації виплат середнього заробітку, яке підприємство сплачувало працівникам, призваним на строкову військову службу тощо, складає 31 049 925 грн. 23 коп. Також, заборгованість ГП "Енергоринок" перед ТЕС ДТЕК складає 6,5 млрд. грн, що в свою чергу призвело до виникнення заборгованості ТЕС перед вугледобувними підприємствами ДТЕК в розмірі 4,3 млрд. грн.

Крім цього позивач зауважив, що ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" є підприємством паливно-енергетичного комплексу та суб'єктом Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" від 23.06.2005р. № 2711-IV, метою якого є сприяння поліпшенню фінансового становища підприємств паливно-енергетичного комплексу, запобіганню їх банкрутства та підвищенню рівня інвестиційної привабливості шляхом урегулювання процедурних питань та впровадження механізмів погашення заборгованості, надання суб'єктам господарської діяльності права їх застосування, визначення порядку взаємодії органів державної влади та органів місцевого самоврядування, розпорядників бюджетних коштів із суб'єктами господарської діяльності щодо застосування механізмів погашення заборгованості.

В зв'язку з істотною зміною обставин, подальше виконання договору без відповідних змін порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

На думку позивача, прийняття державою відповідних законодавчих (Закон України від 02.09.2014р. № 1669-УІІ "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції") та інших правових актів щодо початку проведення АТО та встановлення його режиму, підтверджує істотність суспільно-політичного та економічного характеру тих подій, які ПАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" вважає істотною зміною обставин відносно спірного Договору.

Таким чином, позивач вважає, що сталася істотна зміна обставин, що унеможливлює виконання Договору на умовах, які досягнуто сторонами при його укладенні, в зв'язку з чим наявні підстави для внесення змін до Договору в частині зміни строків оплати за отриману продукцію, що і стало підставою звернення ПАТ „ДТЕК Павлоградвугілля до суду з даним позовом.

Доказів визнання недійсними, зміни або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникли між сторонами по справі на підставі Договору поставки товару, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення передбачені й ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України.

Згідно ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Так, під час укладення договору сторонами були визначені строки та порядок оплати поставленого товару, який позивач просить змінити, шляхом доповнення пункту 5.4 Договору та викладення його в наступній редакції:

"Розрахунки за поставлену постачальником продукцію по Договору здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника до 30.06.2016р. на підставі отриманого покупцем рахунку й при умові надання постачальником належним чином оформленої податкової накладеної, а також документів, передбачених розділом 4 Договору".

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно з вимогами ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

При цьому, згідно з положеннями ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

При наявності істотної зміни обставин, що істотно порушила баланс інтересів сторін, сторони спочатку здійснюють спроби щодо зміни або розірвання договору за взаємною згодою, як зазначено у ч. 1 ст. 651 ЦК України.

Разом з цим, при наявності суттєвої зміни обставин, зміна договору за рішенням суду допускається лише у виключних випадках. Для цього, крім наявності чотирьох умов передбачених ч. 2 ст. 652 ЦК України, необхідна наявність, ще однієї з двох умов: розірвання договору суперечить громадським інтересам, або потягне для сторін збитки, що значно перевищують витрати необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Так, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Закон пов'язує можливість зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України при істотній зміні обставин.

Відповідно, при зверненні з вимогами про зміну умов договору, на підставі ст. 652 ЦК України на позивача покладається, у відповідності до статті 33 ГК України, обов'язок довести ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог.

Наведеної правової позиції дотримується й Верховний Суд України у постанові від 27.02.2012р. № 3-9гс12.

При цьому, як встановлено судом, позивачем не доведено належними доказами наявності усіх чотирьох умов, необхідних для зміни договору, у зв'язку із істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору,

Крім того, слід зазначити, що за змістом ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, відповідно погіршення становища товариства внаслідок необхідності виконання договірних зобов'язань, різке погіршення умов ведення господарської діяльності, проведення АТО, ворожа агресія не є підставою вважати, що зміна обставин, про яку зазначає позивач, зумовлена причинами, які останнім не могли бути усунуті після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від нього вимагалися.

Таким чином, зміна економічної ситуації є комерційним ризиком сторін договору, а тому ці обставини не можуть вважатися підставами для зміни або розірвання договору.

До того ж, укладення спірного Договору та узгодження його умов між сторонами в існуючий редакції відбувалося в той період, коли вже існували обставини, на які посилається позивач у позовній заяві.

Разом з тим, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, як це передбачено ст. 617 ЦК України.

Отже, беручи на себе певні зобов'язання при укладенні спірного Договору, сторони повинні були чітко усвідомлювати, що в країні існує нестабільна економічна ситуація, існують збройні конфлікти та проводиться антитерористична операція, крім того збільшується кількість неплатоспроможних суб'єктів ринкових відносин. А, відтак, наявність усіх обов'язкових умов для зміни Договору, передбачених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України, відсутня.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем, у відповідності до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, не було надано суду доказів наявності істотної зміни обставин, та в силу приписів вищевикладених норм, не доведено істотної зміни обставин, наявність яких є підставою для внесення до договору змін, про які просить позивач, як і не було надано доказів того, що в момент укладення договору позивач був впевнений у тому, що така зміна обставин не настане.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 188 Господарського кодексу України, у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Як встановлено судом, на час розгляду справи матеріали справи не містять та сторонами не надано належних доказів на підтвердження звернення позивача у визначеному законом порядку до відповідача з пропозицією про внесення змін до спірного договору в частині строків та порядку оплати поставленого товару.

За встановлених обставин, позовні вимоги ПАТ „ДТЕК Павлоградвугілля щодо внесення змін до Договору не обґрунтовані, не підтверджені належними доказами, у звязку із чим, господарський суд не вбачає підстав для їх задоволення.

Згідно зі ст.. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 43-45, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя ОСОБА_3

Повне рішення складено 06.06.16р.