РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2016Справа № 910/6644/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторське агентство "Фактор"

про стягнення 299 475, 85 грн.

за участю представників:

від позивача:Семенчук В.Ю. - представник за довіреністю № 3-243110/24459 від 18.12.2015 р.
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" (далі - ПАТ "Банк Фінанси та Кредит") звернулась до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторське агентство "Фактор" (далі - ТОВ "Колекторське агентство "Фактор") про стягнення заборгованості в сумі 299 475, 85 грн. за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань за договором відновлювальної кредитної лінії № 1527-14 від 20.10.2014 р. в частині своєчасної сплати кредиту та процентів за користування кредитом, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість.

У позові ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" просить суд стягнути з ТОВ "Колекторське агентство "Фактор" заборгованість за кредитним договором № 1527-14 від 20.10.2014 р., а саме:

- заборгованість за неповернутим кредитом - 227 467,59 грн.;

- заборгованість по прострочених відсотках за користування кредитом - 28 274,01 грн.;

- пеню за несвоєчасну сплату кредиту - 41 619,60 грн.

- пеню за прострочення сплати відсотків за користування кредитом - 2 114,65 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, у якому судом було відмовлено, як необгрунтованому. Позиція відповідача з приводу заявленого позову суду не відома.

Отже, суд розглядає справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.10.2014 р. між ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" (банк) та ТОВ "Колекторське агентство "Фактор" (позичальник) був укладений договір про відновлювальну кредитну лінію № 1527-14 (далі - договір), відповідно до якого банк відкриває позичальникові відновлювальну кредитну лінію на загальну суму 227 467,59 грн., а позичальник зобов'язується повернути отримані в рахунок кредитної лінії грошові кошти згідно з графіком зниження ліміту кредитної лінії (додаток № 2 до цього договору) з кінцевим строком погашення до 19.10.2015 р. і сплатити за користування кредитними коштами процентів відповідно до розділу 3 цього договору (п. 1.1 договору в редакції додаткової угоди від 22.07.2015 р.).

Згідно з п. 2.1 договору видача кредитних коштів у межах кредитної лінії здійснюється траншами в строк з 20.10.2014 р. по 18.10.2015 р. по письмових заявках позичальника, за згодою банку, шляхом перерахування їх з позичкового на поточний рахунок позичальника, якщо інше не вказано в письмовій заявці.

Пунктом 3.1 договору визначено, що позичальник сплачує банку проценти за користування кредитними коштами у валюті кредиту за процентними ставками:

- 16,0 % річних за період з дня надання кредиту до 19.10.2015 р. включно, а у разі порушення позичальником строків погашення кредиту згідно з графіком зниження ліміту кредитної лінії - 32 % річних від суми невиконаного своєчасно зобов'язання за кредитом згідно з вищезгаданим графіком, за період часу з моменту непогашення кредиту (частини кредиту) до дня фактичного погашення цієї заборгованості за кредитом;

- 32,0 % річних за період з терміну повернення кредиту, що зазначений в п. 1.1 цього договору.

Згідно з п. 3.3 договору розрахунок процентів здійснюється за період користування кредитними коштами до моменту повернення коштів на позичковий рахунок позичальника.

Нарахування і сплата процентів за користування кредитними коштами здійснюється щомісячно. Позичальник сплачує проценти в строк з 26 числа кожного місяця та не пізніше за останній робочий день кожного місяця (п. 3.4 договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань (п. 8.6 договору).

У судовому засіданні встановлено, що на виконання умов вказаного договору позивач в строки, передбачені даним договором, надав ТОВ "Колекторське агентство "Фактор" грошові кошти у сумі 495 848,20 грн., що підтверджується меморіальними ордерами № 38967 від 19.11.2014 р., № 47751 від 22.10.2014 р. та поясненнями представника позивача.

Проте, відповідач неналежним чином виконав покладені на нього зобов'язання, а саме - в обумовлені строки, визначені кредитним договором, погашення кредитної заборгованості здійснив частково - на суму 268 380,61 грн. та не сплатив банку процентів за користування кредитними коштами у передбаченому сторонами розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язаннями є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами згідно ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Також судом встановлено, що постановою Національного Банку України від 17.09.2015 р. № 612 ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" віднесено до категорії неплатоспроможних банків.

17.09.2015 р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 171 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у позивача. Тимчасову адміністрацію в банку запроваджено строком на 3 місяці з 18.09.2015 р. по 17.12.2015 р.

У подальшому Постановою Правління Національного банку України від 17.12.2015 р. № 898 було відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", в зв'язку з чим виконавчою дирекцією Фонду було прийнято рішення від 18.12.2015 р. № 230 про початок здійснення процедури ліквідації відповідача, та призначено уповноважену особу фонду на ліквідацію.

Згідно зі ст. 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" уповноважена особа Фонду з дня початку процедури ліквідації банку вживає у встановленому законодавством порядку заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та пошуку, виявлення, повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб.

У зв'язку з простроченням відповідачем зобов'язання за кредитним договором, 20.10.2015 р. та 02.11.2015 р. позивач звернувся до ТОВ "Колекторське агентство "Фактор" з вимогами № 3-204210/20163 та № 3-204210/21092/1 про повернення кредиту у сумі 227 467,59 грн. та сплати процентів, нарахованих відповідно до умов договору. Вказані вимоги були залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Отже, судом встановлено, що позичальник у строки, передбачені договором, не повернув останньому кредит у сумі 227 467,59 грн. та не сплатив відсотки за ним, з огляду на що суд приходить до висновку, що заявлена заборгованість підлягає стягненню з нього у судовому порядку.

Провівши перерахунок заявленої до стягнення суми кредиту та процентів за його користування, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню:

- заборгованість за неповернутим кредитом - 227 467,59 грн.;

- заборгованість по прострочених відсотках за користування кредитом - 28 274,01 грн.

Таким чином, позовні вимоги ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" в цій частині підлягають задоволенню.

Також позивач просив стягнути з відповідача:

- пеню за несвоєчасну сплату кредиту - 41 619,60 грн.;

- пеню за прострочення сплати відсотків за користування кредитом - 2 114,65 грн.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 7.1 кредитного договору за прострочення повернення кредитних коштів та/або сплати процентів та/або комісійної винагороди позичальник сплачує банку пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за кожен день прострочення.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перерахувавши заявлену позивачем суму штрафних санкцій відповідно до подвійної облікової ставки Національного банку України та вимог ст. 232 ГК України, суд вважає що стягненню з відповідача, підлягає:

- пеня за прострочення сплати основної кредитної заборгованості - 41 619,60 грн.;

- пеня за прострочення сплати відсотків за користування кредитом - 2 114,65 грн.,

тобто у сумах заявлених позивачем.

З урахуванням викладеного та на підставі встановлених обставин у справі суд задовольняє позов ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" у повному обсязі.

Згідно зі статтею 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 32-35, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колекторське агентство "Фактор" про стягнення 299 475, 85 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства обмеженою відповідальністю "Колекторське агентство "Фактор" (04112, м. Київ, вул. Тимофія Шамрила, 4-А; ідентифікаційний код 36282034) на користь Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Фінанси та Кредит" (04050, м. Київ, вул. Артема, 60; ідентифікаційний код 09807856) заборгованість за неповернутим кредитом у сумі 227 467 (двісті двадцять сім тисяч чотириста шістдесят сім) 59 грн., заборгованість по прострочених відсотках за користування кредитом у сумі 28 274 (двадцять вісім тисяч двісті сімдесят чотири) 01 грн., пеню за несвоєчасну сплату кредиту у сумі 41 619 (сорок одна тисяча шістсот дев'ятнадцять) грн. 60 коп., пеню за прострочення сплати відсотків за користування кредитом у сумі 2 114 (дві тисячі сто чотирнадцять) грн. 65 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 492 (чотири тисячі чотириста дев'яносто дві) грн. 13 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 6 червня 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 13 червня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.