РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016Справа №910/8516/16
За позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія

"ІНГО Україна"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна"

про відшкодування шкоди в розмірі 25 416,59 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Храмов М.М. (довіреність № 25 від 01.01.2016)

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" (відповідач) про стягнення 25 416,59 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" на підставі договору страхування №250589879.14 від 11.04.2014, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, виплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "Volkswagen", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Україна", позивач просить стягнути з останнього страхове відшкодування, за вирахуванням франшизи, у розмірі 25416,59 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2016 порушено провадження по справі № 910/8516/16 та призначено її до розгляду на 31.05.2016.

25.05.2016 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла витребувана судом інформація.

31.05.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 відкладено розгляд справи № 910/8516/16 на 14.06.2016.

13.06.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення щодо сум, зазначених у листі вигодонабувача (ПАТ "ПУМБ").

Представник позивача в судовому засіданні 14.06.2016 надав суду пояснення по суті позовних вимог, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 14.06.2016 не з'явився, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав.

У відповідності до п.п. 3.9.1. п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач був повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалами суду від 11.05.2016, від 31.05.2016, які надіслані на юридичну адресу відповідача. Таким чином, відповідач був повідомлений про дату та час розгляду справи належним чином.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Враховуючи те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Водночас, судом, враховано, що у відповідності до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Приймаючи до уваги те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, в судовому засіданні 14.06.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки № 59126213 про дорожньо-транспортну пригоду, 06.03.2015 в м. Києві по просп. Московському, 26 А відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Volkswagen", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу "Ford", державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно із вказаною довідкою, дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок порушення ОСОБА_2 п. 13.1. Правил дорожнього руху України.

Вина ОСОБА_2, у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 06.03.2015, підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13.03.2015 (справа №756/3282/15-п).

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

На момент ДТП, на підставі договору страхування №250589879.14 від 11.04.2014, укладеного між ТОВ "ІЛТА" (страхувальник) та позивачем, майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземного транспортного засобу марки засобу "Ford", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 були застраховані в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Україна" (термін дії договору з 13.04.2014 по 12.04.2015). Вигодонабувачем за вказаним договором є ПАТ "ПУМБ".

Відповідно до Звіту №144 від 18.03.2015 про оцінку автомобіля "Ford", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, вартість матеріального збитку, завданого власнику вказаного транспортного засобу становить 28320,98 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт №КК30001233/ККН00001253, виданого ремонтною організацією ТОВ "Автогарант АВ", сума відновлювального ремонту транспортного засобу "Ford", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - 25916,59 грн.

Згідно із страховим актом №131088 від 24.07.2015 за вищевказаним страховим випадком позивачем визначено, що сума яка підлягає до виплати становить 25916,59 грн.

ТОВ "ІЛТА" згідно із платіжним дорученням №6599 від 13.07.2015 було перераховано на рахунок ремонтної організації ТОВ "Автогарант АВ" 25916,59 грн. - суму вартості ремонтних робіт.

Відповідно до листа вих. №КНО-53.8/116 від 20.07.2015 вигодонабувача за договором страхування №250589879.14 від 11.04.2014, ПАТ "ПУМБ", виплата страхового відшкодування здійснюється на рахунок ТОВ "ІЛТА".

Позивач виплатив страхове відшкодування у розмірі 25916,59 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за актом №17 взаємозаліку (узгодження) виплат страхового відшкодування і страхових платежів, складеним між позивачем та ТОВ "ІЛТА" від 24.07.2015.

Відповідно до відомостей з Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, станом на дату ДТП, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом марки "Volkswagen", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Україна" згідно із полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/0648551, термін дії з 31.05.2014 по 30.05.2015).

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50000,00 грн. та франшизу у розмірі 500,00 грн.

Враховуючи те, що цивільна відповідальність осіб, які користуються транспортним засобом "Volkswagen", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з вини водія якого трапилась ДТП, була застрахована в Приватному акціонерному товаристві "Українська транспортна страхова компанія", позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у сумі 25416,59 грн. (за вирахуванням франшизи у розмірі 500,00 грн.).

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як встановлено судом, у відповідності до умов договору страхування №250589879.14 від 11.04.2014, внаслідок настання 06.03.2015 страхового випадку (ДТП) позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 25916,59 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, що підтверджується актом №17 взаємозаліку (узгодження) виплат страхового відшкодування і страхових платежів, складеним між позивачем та ТОВ "ІЛТА" від 24.07.2015 з урахуванням додатків №1 та №2 до акту.

Відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Отже, на підставі статей 512, 514 Цивільного кодексу України, страховик стає замість потерпілої особи кредитором у зобов'язанні щодо відшкодування заподіяної шкоди у межах виплаченої суми.

Позивач, виплативши страхове відшкодування страхувальнику (шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог), отримав від останнього права кредитора до особи, відповідальної за завдану шкоду у межах фактичних витрат.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом "Volkswagen", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, водій якого вчинив дорожньо-транспортну пригоду, була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "Україна" відповідно до поліса № АІ/0648551 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то особою відповідальною за завдані в даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, є відповідач.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріальний збиток, завданий власнику вказаного транспортного засобу "Ford", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, у відповідності до Звіту №144 від 18.03.2015, становить 28320,98 грн.

Розмір страхового відшкодування визначався позивачем на підставі рахунку акту виконаних робіт №КК30001233/ККН00001253, згідно із яким, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Ford", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 становить 25916,59 грн. (в межах суми майнової шкоди завданої власнику вказаного транспортного визначеної у Звіті №144 від 18.03.2015).

Відповідачем під час розгляду справи не було надано жодних доказів в спростування розміру матеріальної шкоди та власного розрахунку не наведено.

Враховуючи вищевикладене, відповідач має відшкодувати позивачу суму матеріальної шкоди у межах фактичних затрат у розмірі 25916,59 грн.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом № АІ/0648551 встановлено, що безумовна франшиза становить 500,00 грн.

Позивачем здійснено вирахування франшизи у розмірі 500,00 грн., а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 25416,59 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Частина 1 ст. 33 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" про стягнення 25416,59 грн., у зв'язку із чим, суд задовольняє позов повністю.

Судовий збір за розгляд справи, відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" (02140, м. Київ, вулиця Ревуцького, будинок 42-Г; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (01054, м. Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, будинок 33; ) кошти у сумі 25416,59 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 17.06.2016

Суддя С.О. Турчин