ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство

"15" червня 2016 р.Справа № 922/1511/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків,
про визнання банкрутом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків , код ЄДРПОУ НОМЕР_1
за участю :

заявника - ОСОБА_1,

арбітражного керуючого - Князєва В.В.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 19.05.2016 р. прийнято заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про порушення справи про його банкрутство до розгляду, призначено підготовче засідання по справі на 02.06.2016 р., зобов'язано заявника надати додаткові документи.

Судом здійснено запит на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого та отримано довідку про неможливість автоматизованого відбору кандидатури арбітражного керуючого.

Від арбітражного керуючого Князєва В.В., якого визначено в автоматичному режимі для участі в даній справі, надійшла відповідна заява на участь у справі в якості ліквідатора.

Підготовче засідання було відкладено на 15.06.2016р. о 10:00 год.

В судовому засіданні 15.06.2016 р. боржник просив суд порушити провадження у справі у зв'язку з тим, що він має кредиторську заборгованість, яку не може погасити за недостатністю активів.

Розглянувши заяву боржника, дослідивши надані документи, суд встановив наступне.

Боржник, фізична особа - підприємець ОСОБА_1, звернувся до суду із заявою про порушення справи про банкрутство в порядку ст. ст. 90-92 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В обґрунтування поданої заяви ФОП ОСОБА_1 послався на наявність заборгованості, яка повністю ним визнається перед наступними кредиторами:

- ФО П ОСОБА_3 - основний борг складає 60000,00 грн.;

- ФО П ОСОБА_4 - основний борг складає 385000,00 грн.

Боржник послався на те, що на його адресу ФО П ОСОБА_3 направлено претензію, в якій останній просив сплатити заборгованість, яка виникла на підставі укладеного між сторонами договору № 01/07 від 01.07.2013р., в розмірі 60000,00 грн. основної заборгованості.

Крім того на адресу ФО П ОСОБА_1 було направлено вимогу ФО П ОСОБА_4 щодо повернення суми позики в розмірі 350000,00 грн. та відсотків у розмірі 35000,00 грн., позика була отримана на підставі договору № Л-11/02/14 від 11.02.2014р.

Боржником до матеріалів справи додано :

- копію договору № 01/07 від 01.07.2013р. про надання інформаційних (консультаційних) послуг, укладеного між ФО П ОСОБА_3 та ФО П ОСОБА_1;

- копії актів виконаних робіт по договору № 01/07 від 01.07.2013р. про надання інформаційних (консультаційних) послуг за липень - грудень 2013 р.;

- копію претензії від 28.04.2016р.;

- копію договору № Л-11/02/14 від 11.02.2014р. процентної позики, укладеного між ФО П ОСОБА_4 та ФО П ОСОБА_1;

- копію вимоги від 01.04.2015 р.

Таким чином, вказані документи свідчать наявність заборгованості ФОП ОСОБА_1, пов'язаної з підприємницької діяльністю останнього, строк сплати якої настав, перед ФО П ОСОБА_3 у сумі основного боргу 60000,00 грн., перед ФО П ОСОБА_4 у сумі основного боргу 385000,00 грн.

Розділом VII Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено особливості банкрутства окремих категорій суб'єктів підприємницької діяльності. Відносини, пов'язані з банкрутством суб'єктів підприємницької діяльності, визначених у цьому розділі, регулюються Законом з урахуванням особливостей, передбачених цим розділом (ст. 84 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Статтею 90 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов'язаних з визнанням банкрутом фізичної особи за боргами, які виникли у неї у зв'язку зі здійсненням підприємницької діяльності. Підставою для визнання фізичної особи банкрутом є його нездатність задовольнити вимоги кредиторів за грошовими зобов'язаннями та/або виконати обов'язок із сплати обов'язкових платежів. Заява про порушення справи про банкрутство фізичної особи може бути подана в господарський суд фізичною особою, який є боржником, або його кредиторами.

За визначенням ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", боржник - юридична особа - суб'єкт підприємницької діяльності або фізична особа за зобов'язаннями, які виникли у фізичної особи у зв'язку зі здійсненням нею підприємницької діяльності, неспроможний виконати протягом трьох місяців свої грошові зобов'язання після настання встановленого строку їх виконання, які підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, та постановою про відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", право на звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство мають боржник, кредитор. Справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Суд звертає увагу на те, що порушення справи про банкрутство за заявою боржника здійснюється за наявності однієї з таких умов: неплатоспроможності; загрози неплатоспроможності; неможливості боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі під час ліквідації боржника не у зв'язку з процедурою банкрутства.

Відповідно до частини 2 ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", яка містить вимоги до заяви про порушення справи про банкрутство, до заяви додаються: рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; частина 3 цієї статті визначає, що до заяви боржника також надаються інші документи, які підтверджують неплатоспроможність боржника.

Отже, діючий Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" прямо пов'язує ознаку безспірності грошових вимог кредиторів до боржника із наявністю судового рішення, що набрало законної сили, і постанови про відкриття виконавчого провадження.

При цьому необхідно звернути увагу на те, що наявність загрози неплатоспроможності боржника, тобто коли оплата вимог одного або декількох вимог кредиторів призведе до неможливості виконання зобов'язань в повному обсязі перед іншими кредиторами (ч. 5 ст. 11 Закону про банкрутство), може мати місце лише у випадку конкуренції грошових вимог кредиторів у виконавчому провадженні. Отже, про загрозу неплатоспроможності боржника, яка є підставою для ініціювання ним справи про банкрутство, свідчить неможливість задоволення грошових вимог кредиторів виключно у виконавчому провадженні.

Відтак, на момент подачі заяви про порушення провадження у справі про банкрутство боржником повинні бути надані документи, які підтверджують наявність ознак неплатоспроможності або її загрози (рішення суду про стягнення заборгованості (грошових вимог), судові накази, постанови про відкриття виконавчого провадження тощо).

У судовому засіданні встановлено, що кредитори боржника не звертались до суду з позовами про стягнення заборгованості, яка визнана ФО П ОСОБА_1, виконавчі провадження щодо примусового стягнення такої заборгованості відсутні.

Таким чином, до заяви боржника ФОП ОСОБА_1 не додані документи на підтвердження загрози його неплатоспроможності, як цього вимагає частина 3 статті 11 Закону про банкрутство.

Відповідно до ч. 6, 7 ст.16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону), за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про: порушення провадження у справі про банкрутство; відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство. Суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо: заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника; вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що ненадання боржником належних доказів на підтвердження загрози його неплатоспроможності, є підставою для відмови в порушенні провадження у справі про банкрутство.

Аналогічна позиція викладена в постанові Вищого господарського суд України від 31.05.2016р. у справі № 922/6487/15.

Крім того, суд звертає увагу на те, що заява про порушення провадження у справі про банкрутство подається боржником лише за наявності майна, достатнього для покриття судових витрат (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"). У визначенні таких витрат слід враховувати необхідність виплати винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за дванадцять місяців його роботи, відшкодування витрат на публікацію оголошень у справі та судового збору, сплаченого кредиторами. У разі відсутності майна, достатнього для покриття судових витрат, господарський суд повинен повернути заяву боржника про порушення провадження у справі про банкрутство у зв'язку з тим, що заява не відповідає вимогам, зазначеним у Законі.

У судовому засіданні боржник повідомив про те, що у нього відсутнє майно та грошові кошти для покриття судових витрат, що також є підставою для відмови в порушенні провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи те, що суд відмовляє в порушенні справи про банкрутство ФО П ОСОБА_1, суд залишає без розгляду заяву арбітражного керуючого Князєва В.В. щодо призначення його ліквідатором у справі.

Керуючись ч. 7 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ФО П ОСОБА_1 у порушенні провадження у справі про банкрутство.

2. Залишити без розгляду заяву арбітражного керуючого Князєва В.В. щодо призначення його ліквідатором у справі.

3. Скасувати арешт, накладений ухвалою господарського суду Харківської області від 19 травня 2016р. у справі № 922/1511/16 на все майно, що належить ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання: 61009, АДРЕСА_1).

4. Дану ухвалу направити боржнику, державному реєстратору, Червонозаводському ВДВС міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, державному органу з питань банкрутства, арбітражному керуючому Князєву Віктору Володимировичу.

Відмова у порушенні провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню до суду із заявою про порушення справи про банкрутство за наявності підстав, встановлених Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Суддя Яризько В.О.