РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2016Справа №910/4767/16

За позовом Малого приватного підприємства фірма "Атлас"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплектінвест"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Сандулович О.Ю. - за довіреністю від 04.01.2016 року;

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 16 травня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У березні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Малого приватного підприємства фірма "Атлас" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплектінвест" (відповідач) про стягнення 14 400 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням умов Договору поставки за рахунком № 1639 від 21.08.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі №910/4767/16. Розгляд справи призначено на 11.04.2016 року.

11.04.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

В судове засідання, призначене на 11.04.2016 року, представники сторін не з'явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 16.05.2016 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплектінвест» (постачальник) виставлено Малому приватному підприємству фірма "Атлас" (покупець) виставлено рахунок № 1639 від 21.08.2015 року про поставку арматури 12 А500С L=12 на загальну суму 40 000,00 грн.

Покупцем було здійснено попередню оплату в розмірі 14 400,00 грн. за рахунком № 1639 від 21.08.2015 року, що підтверджується платіжним дорученням № 590 від 21.08.2015 року.

29.08.2015 року та 14.01.2016 року позивач звертався до відповідача із претензіями, у яких просив повернути суму попередньої оплати в розмірі 14 400,00 грн.

Позивач стверджує, що відповідачем допущено неналежне виконання умов Договору поставки за рахунком № 1639 від 21.08.2015 року щодо здійснення поставки товару, у зв'язку із чим просить повернути суму попередньої оплати в розмірі 14 400,00 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Статтею ст. 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (частина 2 статті 640 Цивільного кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено договір поставки.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Як встановлено судом, позивачем здійснено попередню оплату в розмірі 14 400,00 грн. за рахунком № 1639 від 21.08.2015 року, що підтверджується платіжним дорученням № 590 від 21.08.2015 року.

29.08.2015 року та 14.01.2016 року позивач звертався до відповідача із претензіями, у яких просив повернути суму попередньої оплати в розмірі 14 400,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи викладене, з урахуванням того, що відповідачем поставки товару не здійснено та суму попередньої оплати позивачу не повернуто, у відповідача на підставі ст. 693 Цивільного кодексу України виникло зобов'язання, повернути позивачу 14 400,00 грн. попередньої оплати.

Судові витрати, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплектінвест» (03194, м. Київ, бульвар Кольцова, будинок 17, приміщення 5, ідентифікаційний код 39764855) на користь Малого приватного підприємства фірма «Атлас» (58003, м. Чернівці, вулиця Руська, 173, ідентифікаційний код 21420433), грошові кошти: 14 400,00 грн. (чотирнадцять тисяч чотириста гривень) попередньої оплати та 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) судового збору. Видати наказ.

3. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/4767/16.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 20.05.2016 року.

Суддя Ю.В. Цюкало