ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

15.06.2016р. Справа № 905/126/16

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при помічнику судді Буховець С.А.

розглянувши матеріали за заявою: Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», Донецька область, м. Вугледар

про: відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 09.03.2016р. у справі №905/126/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гірничі машини», м. Донецьк

до відповідача: Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», Донецька область, м. Вугледар

про: стягнення заборгованості у розмірі 9819000,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 25.10.2015р.;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю №6 від 04.01.2016р.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 09.03.2016р. по справі №905/126/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гірничі машини», м. Донецьк до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1», Донецька область, м. Вугледар про стягнення заборгованості у розмірі 9819000,00 грн. основного боргу задоволені.

Стягнуто з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» (85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. Магістральна, 4; код ЕДРПОУ 34032208) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Гірничі машини» (83047, м. Донецьк, вул. Елеваторна, 1; код ЕДРПОУ 30202875) заборгованість у розмірі 9819000,00 грн. основного боргу, судовий збір у розмірі 147285,00 грн.

07.06.2016р. на адресу суду від відповідача по справі надійшла заява про відстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 09.03.2016р. у справі №905/126/16 строком на 12 (дванадцять) місяців.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 08.06.2016р. заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 15.06.2016р.

Представник відповідача (заявника) у судовому засіданні підтримав заяву у повному обсязі та просить суд задовольнити її.

Представник позивача (стягувача) заперечує проти задоволення заяви про відстрочення виконання рішення. Через канцелярію суду надав заперечення від 14.06.2016р. на заяву про відстрочення виконання рішення, в яких просить відмовити у задоволенні заяви про надання відстрочки виконання рішення строком на 12 (дванадцять) місяців.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимоги Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про надання відстрочки виконання рішення підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

В обґрунтування заяви відповідач посилається на важке фінансове становище підприємства, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави, наявність надзвичайних подій. Крім того, відповідач зазначає, що отримання відстрочки надасть боржнику можливість здійснення погашення заборгованості без негативного впливу на експлуатаційну діяльність та фінансовий стан підприємства.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Умовами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання, про що приймається ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Підпунктом 7.1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.12р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» закріплено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Відповідно до п.7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.12р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Для застосування передбачених цією нормою заходів, суду необхідно встановити чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.

При вирішенні заяв про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК України і ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

В даному випадку посилання відповідача на важкий фінансовий стан є винятковою обставиною в розумінні ст. 121 ГПК України, за наявності якої можливе надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду. Вказані обставини, про стан заборгованості підтверджено відповідачем документально.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне заяву Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про відстрочення виконання рішення задовольнити частково, строком на 6 (шість) місяців, починаючи за 15.06.2016 до 15.12.2016р.

Керуючись положеннями ст.ст. 32, 33, 34, 43, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Заяву Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про відстрочку виконання судового рішення по справі №905/126/16 задовольнити частково.

Відстрочити виконання судового рішення від 09.03.2016р. строком на 6 (шість) місяців до 15.12.2016р.

Відповідно до вимог передбачених ст. 115 ГПК України, ухвали господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т. 050-144-78-99

надруковано 3 примірника:

1 ГСДО,

1 позивачу

1 відповідачу