ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2016 р. Справа № 926/712/16

За позовом обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго «Словянськтепломережа», м. Словянськ Донецької області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Вижниця Чернівецької області

про стягнення заборгованості 37193,88 грн.

Суддя О.В. Гончарук

Представники:

від позивача не зявився;

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго «Словянськтепломережа» звернулось до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 37193,88 грн., з яких 26628,75 грн. основної заборгованості, 2858,99 грн. пені, 1060,17 грн. трьох процентів річних та 6645,97 грн. інфляційних, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем договору №103 на поставку теплової енергії від 01.08.2005.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 18.04.2016 порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 24.05.2016, а також задоволено клопотання позивача (вх.№1544) про проведення судових засідань у справі №926/712/16 в режимі відеоконференції, доручивши проведення відеоконференції Словянському міськрайонному суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 24.05.2016 відкладено розгляд справи на 07.06.2016.

Ухвалою від 07.06.2016 відкладено розгляд справи на 15.06.2016, оскільки відповідач у судове засідання не зявився, а представник позивача через Словянський міськрайонний суд Донецької області на відеозвязок з господарським судом Чернівецької області, не вийшов.

На день розгляду справи, 15.06.2016, відповідач у судове засідання повторно, не зявився, що не перешкоджає розгляду справи без його участі, оскільки відповідача належним чином повідомлено про час та місце судового розгляду, за адресою згідно з даними ЄДР.

Неявка представника позивача також не перешкоджає розгляду справи у даному судовому засіданні.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна вимога, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд установив.

01 серпня 2005 року між обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» в особі виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Словянськтепломережа» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 підписано договір №103 на постачання теплової енергії (далі - Договір).

За умовами вказаного Договору постачальник взяв на себе зобовязання постачати споживачу теплову енергію для всіх обєктів загальною площею 45,6 кв.м, а споживач зобовязався оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором. Тариф, діючий на момент укладення договору: 3,2 грн. - за 1 кв.м опалювальної площі без ПДВ. В залежності від тарифів на енергоносії (газ, електроенергію, воду) тариф може змінюватися в більшу чи меншу сторону без узгодження зі споживачем.

Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.08.2006 (п.10.1 Договору).

Згідно з п. 10.4 Договору даний Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії, про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, ані позивачем, ані відповідачем доказів припинення дії Договору не надано.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відповідні заяви сторін про припинення дії Договору, суд приходить до висновку, що строк дії Договору неодноразово було продовжено на наступний термін та у заявлений до стягнення період Договір був чинним.

Відповідно до п. 5.1 Договору облік теплової енергії проводиться за приладами обліку або розрахунковим способом.

Статтею 25 Закону України «Про теплопостачання» на теплопостачальні, теплотранспортні і теплогенеруючі організації покладено обовязок забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

На виконання умов Договору позивачем в опалювальний період з лютого 2011 року по березень 2016 року подано теплову енергію до об'єктів відповідача, що підтверджується актами підключення житлового будинку до системи централізованого опалення від 15.10.2011, 15.10.2012, 03.10.2013, 24.10.2014 та 16.10.2015, копії яких міститься в матеріалах справи.

В матеріалах справи відсутні докази незгоди відповідача щодо виконання позивачем прийнятих на себе зобов'язань за Договором.

З урахуванням викладеного, господарський суд приходить до висновку, що свої зобов'язання з подачі об'єкту споживача теплової енергії позивач виконав належним чином.

Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» визначено, що основними обов'язками споживача є, у тому числі, додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Відповідно до п. 6.1 Договору розрахунок за теплову енергію, що споживається проводиться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Згідно з п. 6.2. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

У відповідності з п. 6.3. Договору споживач за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації 100% вартості зазначеної в Договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця.

Згідно умов Договору, позивачем була поставлена відповідачу теплова енергія та виставлені такі рахунки: № 103 за лютий 2011р. на суму 1154,40 грн. (сплачено 29.03.2011 частково, залишок - 0,40 грн.), № 103 за березень 2011р. на суму 1099,80 грн. (сплачено 17.05.2011 повністю), № 103 за квітень 2011р. на суму 444,60 грн. (сплачено 17.05.2011р. повністю), №103 за жовтень 2011 р. на суму 535,06 грн. (сплачено 07.02.2012 повністю), № 103 за листопад 2011р. на суму 1598,86 грн. (сплачено 07.02.2012 повністю), № 103 за грудень 2011 р. на суму 2144,99 грн., 103 за січень 2012 на суму 1855,02 грн., № 103 за лютий 2012 на суму 1028,04 грн., № 103 за березень 2012р. на суму 1172,16 грн., № 103 за квітень 2012 р. на суму 223,46 грн., № 103 за жовтень 2012р. на суму 187,69 грн., № 103 за листопад 2012 р. на суму 632,54 грн., № 103 за грудень 2012р. на суму 857,74 грн., №103 за січень 2013р. на суму 1694,95 грн. (сплачено 30.04.2013р. повністю), №103 за лютий 2013 р. на суму 1561,14 грн. (сплачено 18.07.2013 р. повністю) №103 за березень 2013 р. на суму 1308,88 грн. (сплачено 14.06.2013р. повністю), №103 за квітень 2013 р. на суму 336,52 грн., рахунок № 103 за жовтень 2013 р. на суму 650,99 грн., на підставі акту виконаних послуг за жовтень 2013р., № 103 за листопад 2013р. на суму 1139,88 грн., на підставі акту виконаних послуг за листопад 2013р. (сплачено 30.122013р. повністю), № 103 за грудень 2013р. на суму 1529,42 грн., на підставі акту виконаних послуг за грудень 2013 р. (сплачено 04.02.2014р. повністю), №103 за січень 2014р. на суму 1495,54 грн. на підставі акту виконаних послуг за січень 2014р. (сплачено 11.03.2014р. повністю), № 103 від 04.03.2014р. за лютий 2014р. на суму 1376,15 грн., на підставі акту виконаних послуг за лютий 2014р. (сплачено 29.04.2014 р. повністю), №103 від 04.04.2014 за березень 2014 на суму 1154,88 грн., на підставі акту виконаних послуг за березень 2014р., № 103 від 29.04.2014р. за квітень 2014р. на суму 208,38 грн., на підставі акту виконаних послуг за квітень 2014р., №103 від 04.11. 2014р. за жовтень 2014). на суму 215,22 грн., на підставі акту виконаних послуг за жовтень 2014р., № 103 від 02.12.2014 р. за листопад 2014р. на суму 1366,12 грн., на підставі акту виконаних послуг за листопад 2014р. (сплачено 28.01.2015р. повністю), № 103 від 15.12.2014р. за грудень 2014р. на суму 2143,62 грн., на підставі акту виконаних послуг за грудень 2014 р., № 103 від 14.01.2015 р. за січень 2015 р. на суму 2375,63 грн., на підставі акту виконаних послуг за січень 2015р., №103 від 10.02.2015р. за лютий 2015р. на суму 2185,99 грн., та підставі акту виконаних послуг за лютий 2015р., № 103 від 01.04.2015р. за березень 2015р. на суму 2527,25 грн., на підставі акту виконаних послуг за березень 2015р., № 103 від 22.04.2015р. за квітень 2015р. на суму 492,47 грн., на підставі акту виконаних послуг за квітень 2015р., № 103 від 04.11.2015р. за жовтень 2015р. на суму 618,94 грн., на підставі акту виконаних послуг за жовтень 2015р., № 103 від 02.12.2015р. за листопад 2015р. на суму 1788,71 грн. на підставі акту виконаних послуг за листопад 2015р., № 103 від 31.12.2015р. за грудень 2015р. на суму 2399,98 грн., на підставі акту виконаних послуг за грудень 2015р., № 103 за січень 2016р. на суму 2659,73 грн. на підставі акту виконаних послуг за січень 2016,. № 103 за лютий 2016 р. на суму 2364,65 грн. на підставі акту виконаних послуг за лютий 2016р., № 103 за березень 2016р. на суму 1984,45 грн., на підставі акту виконаних послуг за березень 2016 р.

Такими чином, позивачем поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 26628,75 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Нормами ч. 2 ст. 714 Цивільного кодексу України встановлено, що до договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм ч. 6 та ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач свої зобовязання за Договором належним чином не виконав, за поставлену теплову енергію за період з листопада 2011 року по лютий 2016 року не розрахувався, у звязку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 26628,75 грн.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач обставин, викладених позивачем, належними засобами доказування не спростував, доказів на спростування факту порушення ним договірних зобовязань щодо повної і своєчасної оплати теплової енергії, отриманої за договором №103 від 01.08.2005, суду не надав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлену за договором №103 від 01.08.2005 теплову енергію у розмірі 26628,75 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Пунктом 7.2.3 Договору передбачено, що споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію та сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Зокрема, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

За таких обставин, позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню у розмірі 2858,99 грн.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1060,17 грн. та інфляційні втрати у сумі 6645,97 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат є правомірними.

Враховуючи викладене, позовні вимоги, в цілому, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати стягуються з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Вижниця Чернівецької області, вул. Українська, 4, код НОМЕР_1) на користь обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (84307, Донецька обл., м. Краматорськ, пров. Земляний, 2, код 03337119) в особі виробничої одиниці обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» «Слов`янськтепломережа» (84112, Донецька область, м. Словянськ, вул. Шовковична, 5, код 26221744) 26628,75 грн. основного боргу, 2858,99 грн. пені, 1060,17 грн. річних, 6645,97 грн. інфляційних та 1378 грн. судового збору.

3. З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

Суддя О.В. Гончарук