ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2016 р. Справа № 922/1021/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н. В. , суддя Потапенко В.І.

при секретарі Бєлкіні О.М.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 довіреність № 522/06-161 від 11.01.2016 р.

відповідача - ОСОБА_2 за довіреністю № 15 від 25.01.2016 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (вх. № 1598Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 04.04.2016 р. у справі № 922/1021/16

за товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-будівельне підприємство "Азовінтекс" (м. Маріуполь, Донецька обл.)
доРегіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області (м. Харків)
про зобов'язання укласти договір

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2016 р. ТОВ "Проектно-будівельне підприємство "Азовінтекс" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просило суд зобов'язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області укласти з ТОВ "ПБП "Азовінтекс" договір про внесення змін до договору про покладання зобов'язань, посвідченого 25.04.2008 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 2490, про подовження визначеного в пункті 1.1. договору про покладання зобов'язань, посвідченого 25.04.2008 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №2490, строку завершення будівництва і введення в експлуатацію об'єкта незавершеного будівництва "9-ти поверховий 96 квартирний житловий будинок із вбудовано-прибудованою стоматологічною поліклінікою", розташованого за адресою: м. Маріуполь, Приморський район-52, на строк який дорівнює 4 роки, та відлік якого починається з дати підписання цього договору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.04.2016 року у справі № 922/1021/16 (суддя Сальнікова Г.І.) передано позовну заяву (вх. №1021/16 від 30.03.2016 року) та додані до неї документи за підсудністю до господарського суду Донецької області.

Відповідач подав на зазначену ухвалу до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким справу передати до господарського суду Харківської області для вирішення питання щодо порушення провадження, посилаючись на те, що дана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, та ігноруванням судом необхідності з'ясування в повній мірі обставин, що мають значення для справи, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкових та хибних висновків щодо суті спірних відносин і, здійснюючи передачу матеріалів позовного провадження ТОВ «ПБП «Азовінтекс» до господарського суду Донецької області, безпідставно виходив з того, що "...спір стосується об'єкта незавершеного будівництва...". Крім того, просив здійснити перерозподіл судових витрат.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.06.2016 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 13.06.2016 р.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Передаючи позовну заяву та додані до неї документи за підсудністю до господарського суду Донецької області, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що між сторонами виник спір, що стосується об'єкту незавершеного будівництва, а саме, 9-ти поверхового 96 квартирного житлового будинку із вбудовано-прибудованою стоматологічною поліклінікою, який знаходиться за адресою: м. Маріуполь, Приморський район-52, який в свою чергу, розташований на земельній ділянці та неподільно пов'язаній з зазначеним об'єктом незавершеного будівництва за той же адресою, в звязку з цим передав справу за підсудністю до господарського суду Донецької області.

З даним висновком суду першої інстанції не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Предметом судового спору є матеріально-правова вимога, яка звернена позивачем до відповідача через суд.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що предметом даного спору є спонукання відповідача до вчинення певних дій, а саме: зобов'язання Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області укласти з ТОВ «Проектно-будівельне підприємство «Азовінтекс» договір про внесення змін до Договору про покладання зобов'язань від 25.04.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим номером 2490 (далі Договір про покладання зобов'язань), строку завершення будівництва і введення в експлуатацію об'єкта незавершеного будівництва - 9-ти поверховий 96 квартирний житловий будинок із вбудовано-прибудованою стоматологічною поліклінікою", розташованого за адресою: м. Маріуполь, Приморський район - 52, на строк, який дорівнює 4 (чотири) роки, та відлік якого починається з дати підписання цього договору.

Зазначена вимога не включає в себе вимоги щодо права власності на майно або про витребування майна з чужого незаконного володіння чи про усунення перешкод у користуванні майном, а тому не відноситься до спорів, для яких ч. 3 статті 16 Господарського процесуального кодексу України встановлена виключна підсудність за місцезнаходженням майна.

Аналогічно позовна вимога жодним чином не стосується правового статусу земельної ділянки, на який знаходиться будівля.

Таким чином, на думку колегії суддів суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо природи спірних правовідносин і необхідності застосування ч.3, 8 ст. 16 ГПК України.

В пункті 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розяснено, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Натомість даний спір за своїм характером підпадає під територіальну підсудність, яка визначена ч. 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, про визнання договорів недійсними розглядаються судом за місцезнаходженням сторони, зобовязаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, а саме: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

Відповідно до підпункту 20.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" зазначено: спори, пов'язані з укладанням, зміною умов, розірванням чи визнанням недійсними договорів, підлягають вирішенню господарським судом за місцем знаходження однієї з сторін, до якої звернувся заявник.

Місцезнаходження юридичної особи - це адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені.

Місцезнаходження юридичної особи визначається засновниками в установчих документах та вказується в реквізитах реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи, яка подається реєструючому органу під час державної реєстрації.

Як зазначається у п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань"); порядок доступу судів загальної юрисдикції до відомостей названого реєстру визначено відповідним Положенням, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2013 № 1556/5 (з подальшими змінами).

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", відомості про місцезнаходження юридичної особи є складовою частиною Єдиного державного реєстру.

Таким чином, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Як свідчать матеріали справи, регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області зареєстроване за юридичною адресою: 61024, місто Харків, вулиця Гуданова, будинок 18, про що свідчить Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, видана на ім'я регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області.

Отже, в даному випадку в спірних правовідносинах між Регіональним відділенням та ТОВ "ПБП "Азовінтекс" щодо продовження строку завершення будівництва і введення в експлуатацію об'єкта незавершеного будівництва - 9-ти поверховий 96 квартирний житловий будинок із вбудовано-прибудованою стоматологічною поліклінікою", розташованого за адресою: м. Маріуполь, Приморський район - 52, особою, яка відповідно до позовних вимог ТОВ "ПБП "Азовінтекс" зобов'язана вчинити певні дії, зокрема укласти договір, - визначено саме регіональне відділення, місцезнаходженням якого є місто Харків, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Враховуючи викладені вище обставини, а також приписи чинного процесуального законодавства України, справа за позовом ТОВ "ПБП "Азовінтекс" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області про зобов'язання укласти договір, підлягає розгляду у господарському суді Харківської області.

Опираючись на вищевикладене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, як така, що прийняте з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 15, 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області на ухвалу господарського суду Харківської області від 04.04.2016 р. у справі № 922/1021/16 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 04.04.2016 р. у справі № 922/1021/16 скасувати.

Направити справу № 922/1021/16 до господарського суду Харківської області.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Потапенко В.І.