ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2016 р.Справа № 916/1566/13
Одеській апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Мирошниченка М.А. (головуючий) Аленіна О.Ю. і Лашина В.В.,

(склад колегії суддів сформовано на підставі автоматичного розподілу справ між суддями)

секретар судових засідань - Станкова І та Кияшко Р.О.

за участю представників:

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" - Бачинського М.В. (на підставі доручення),

ФОП ОСОБА_7 - ОСОБА_8 (на підставі доручення),

Торгівельної біржі "Київська універсальна біржа"- не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" на рішення господарського суду Одеської області від 09.03.2016 р. по справі № 916/1566/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_7, Торгівельної біржі "Київська універсальна біржа" про визнання недійсними торгів та договорів купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

13.06.2013 р. Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (далі Банк або позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еквенто" (ЕKVENTO LLP) (далі ТОВ "Еквенто", арбітражного керуючого Хайло Миколи Володимировича, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - торговельної біржі "Київська універсальна біржа" та ОСОБА_7 про:

1. визнання недійсними відкритих торгів, що відбулися 14.08.2012 з реалізації нерухомого майна, а саме:

- Будівлі №8 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 235,6 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

- Будівлі №11 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 240,00 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

- Будівлі №16 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 239,6 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

- Будівлі №36 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 238,8 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

2. визнання недійсним протоколу торгівельної біржі "Київська універсальна біржа" від 14.08.2012 про проведення відкритих торгів з продажу майна банкрута суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підпиємця ОСОБА_7 відносно:

- Будівлі №8 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 235,6 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

- Будівлі №11 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 240,00 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

- Будівлі №16 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 239,6 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

- Будівлі №36 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 238,8 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

3. визнання недійсними укладених між ОСОБА_7, в особі ліквідатора Хайло Миколи Володимировича та ТОВ "Еквенто" договорів купівлі-продажу нерухомого майна, а саме відносно:

- Будівлі №8 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 235,6 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

- Будівлі №11 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 240,00 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

- Будівлі №16 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 239,6 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

- Будівлі №36 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 238,8 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2)

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на норми чинного законодавства України та зазначив, наступне.

22.03.2007 між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (Кредитор) та гр. ОСОБА_10 (Позичальник) був укладений кредитний договір №014/0054/74/71990 від 22.03.2007 за умовами якого (Позичальник) отримав кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 279 668,00 доларів США.

З метою забезпечення виконання умов цього договору, між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (Заставодержатель) та ОСОБА_7 (Заставодавець) укладено 22.03.2007, договір про заставу цінних паперів за № 977, предметом застави якого є облігації ТОВ „Чисте Місто" Випуск № 1 у кількості 608 960 штук, загальною номінальною вартістю 608 960 грн. 00 коп., вартість яких, відповідає вартості загальної площі котеджу та надає його власнику право на отримання котеджу за адресою: АДРЕСА_2, котедж 8.

Крім того, 21.02.2007 між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (Кредитор) та гр. ОСОБА_12 (Позичальник) був укладений кредитний договір № 014/0054/74/70679 від 21.02.2007 за умовами якого (Позичальник) отримав кредит вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 279 568,00 доларів США та додаткова угода № 1 від 21.02.2007.

З метою забезпечення виконання умов цього договору, між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (Заставодержатель) та ОСОБА_7 (Заставодавець) укладено 21.02.2007 договір про заставу цінних паперів за №701, предметом застави якого є облігації ТОВ „Чисте Місто" Випуск №1 у кількості 608 960 штук, загальною номінальною вартістю 608 960 грн. 00 коп., вартість яких відповідає вартості загальною площі котеджу та надає його власнику право на отримання котеджу за адресою: АДРЕСА_2, котедж 11.

Також, 29.11.2006 між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (Кредитор) та гр. ОСОБА_13 (Позичальник) був укладений кредитний договір № 014/0054/74/67717 від 29.11.2006, за умовами якого (Позичальник) отримав кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 294 000,00 доларів США.

З метою забезпечення виконання умов цього договору, між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (Заставодержатель) та ОСОБА_7 (Заставодавець) укладено 29.11.2006 договір про заставу цінних паперів, предметом застави якого є облігації ТОВ "Чисте місто" Випуск № 1 у кількості 608 960 штук, загальною номінальною вартістю 608 960 грн. 00 коп., вартість яких відповідає вартості загальної площі котеджу та надає його власнику право на отримання котеджу за адресою: АДРЕСА_2, котедж 16.

Крім того, 03.08.2006 між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (Кредитор) та гр. ОСОБА_14 (Позичальник) був укладений кредитний договір № 014/0054/74/62051 від 03.08.2006 за умовами якого (Позичальник) отримав кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 277 600,00 доларів США, додаток № 1 до кредитного договору та додаткова угода № 2 від 01.07.2009.

З метою забезпечення виконання умов цього договору, між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (Заставодержатель) та ОСОБА_7 (Заставодавець) укладено 03.08.2006 договір про заставу цінних паперів, предметом застави якого є облігації ТОВ „Чисте місто" Випуск № 1 у кількості 610 944 штук, загальною номінальною вартістю 610 944 грн. 00 коп. вартість яких відповідає вартості загальної площі котеджу та надає його власнику право на отримання котеджу за адресою: АДРЕСА_2, котедж 37.

Позивач стверджує, що кредитні зобов'язання за вищевказаними кредитними договорами не виконуються.

Позивач зазначив, що в газеті "Голос України" № 39 (5289) від 29.02.2012 було розміщено оголошення, в якому сповіщено, що постановою господарського суду Одеської області від 14.02.2012 по справі № 21/17-5170-2011 фізичну особу підприємця ОСОБА_7, ідентифікаційний код НОМЕР_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_3, визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

З оголошення позивач дізнався, що ліквідатором призначено арбітражного керуючого Хайло Миколу Володимировича (ліцензія Державного департаменту з питань банкрутства Серії АВ №600661 від 13.02.2012).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.06.2012 були затверджені вимоги ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на суму 104 196 123, 30 грн.

Позивач також вказує, що листом від 26.07.2012 (вх. № 13876 від 15.08.2012) арбітражний керуючий Хайло Микола Володимирович повідомив ПАТ "Райффайзен банк Аваль", що 14.08.2012 о 9-00 годині в приміщенні Київської універсальної біржі за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 57, 5 поверх, відбудуться аукціонні торги з продажу майна банкрута фізичної особи-підприємця ОСОБА_7, зокрема:

- Лот 19 Будівля №8 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 235,6 м2 розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

- Лот 20 Будівля №11 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 240,00 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

- Лот 21 Будівля №16 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 239,6 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

- Лот 27 Будівля №36 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 15с 5 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2).

Переможцем відкритих торгів за лотами 19, 20, 21, 27 визнано ТОВ "Еквенто" (ЕKVENTO LLP).

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" вказує, що одним із кредиторів фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 АТ "ОТП Банк" було подано апеляційну, а згодом і касаційну скаргу на постанову господарського суду Одеської області від 14.02.2012 по справі № 21/17-5170-2011, якою фізичну особу підприємця ОСОБА_7 було визнано банкрутом.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.12.2012 постанову господарського суду Одеської області від 14.02.2012 про визнання банкрутом суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_7 скасовано, а провадження у справі припинено.

У зв'язку із викладеним, позивач стверджує, що процедура банкрутства суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_7 була порушена необґрунтовано, визнання боржника банкрутом було незаконним, а відкриті торги, в результаті яких було реалізовано заставне нерухоме майно були проведені в ході незаконної процедури банкрутства, провадження якої було припинено Постановою Вищого господарського суду України від 25.12.2012, порушують законні права та інтереси ПАТ Райффайзен Банк Аваль" як кредитора та заставодержателя.

Позивач також зазначив, що в порушення вимог абз. 3 п. 7 ст. 48 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" арбітражним керуючим Хайло М.В. кошти отримані від продажу заставного майна на депозитний рахунок нотаріальної контори або приватного нотаріуса внесені не були, що, на думку позивача, підтверджує незаконність дій ліквідатора в процесі банкрутства ФОП ОСОБА_7

Таким чином, позивач наполягає на тому, що оскільки судовий акт, яким порушено справу про банкрутство суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_7 - постанову Господарського суду Одеської області від 14.02.2012 по справі № 21/17-5170-2011 - скасовано, а справу про банкрутство припинено, то всі дії, які здійснювалися ліквідатором в ході процедури банкрутства є незаконними, у тому числі проведені аукціонні торги з продажу майна, яке знаходилось у заставі ПАТ „Райффайзен Банк Аваль". (т. 1 а.с. 2-8)

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.06.2013 р. (суддя Погребна К.Ф.) за вказаним позовом порушено провадження у справі № 916/1566/13 та зупинено провадження по даній справі до 12.12.2013 р. (т. 1 а.с.1)

23.07.2013 р. позивач до суду першої інстанції подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд: накласти арешт на нерухоме майно:

- Будівлю №8 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 235,6 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

- Будівлю №11 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 240,00 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

- Будівлю №16 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 239,6 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

- Будівлю №36 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 238,8 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2). ( т. 1 а.с. 118)

12.12.2013р. представником ОСОБА_7 до суду першої інстанції подано клопотання про зупинення провадження у справі, до вирішення по суті пов'язаної з нею справи № 520/1896/13-ц, що розглядається Київським районним судом м. Одеса. (т. 1 а.с. 160-161).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.02.2014 р. провадження у справі зупинено до вирішення по суті пов'язаної з нею справи № 520/1896/13-ц, що розглядається Київським районним судом м. Одеса. (т. 1 а.с.231-232)

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.01.2015 р. (суддя Погребна К.Ф.) провадження у справі № 916/1566/13 поновлено. (т. 1 а.с.249)

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.01.2015 р. прийнято до колегіального розгляду у складі колегії суддів: головуючий суддя - Погребна К.Ф., судді Гуляк Г.І. та Волков Р.В. (т. 2 а.с. 5)

12.02.2015 р. представником ОСОБА_7 подано до місцевого господарського суду відзив на позовну заяву, в якому він просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування своєї позиції він послався на приписи чинного законодавства України та зазначив, що спірне майно було реалізовано у примусовому порядку на підставі Постанови господарського суду від 14.02.2012 р., яка була чинна на час вчинення правочину, тобто аукціон був проведений на законних підставах в порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". 25.12.2012 р., а скасування постанови господарського суду від 14.02.2012 р. відбулось, після проведення аукціону з продажу майна банкрута, що свідчить про те, що аукціон з продажу майна було проведено у процесі проведення ліквідаційної процедури. (т. 2 а.с. 17-21)

02.03.2015 р. представником позивача подано клопотання про зупинення провадження у справі. (т. 2 а.с. 101)

02.03.2015 провадження у справі було зупинено відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України у зв'язку зі зверненням господарського суду до компетентного органу іноземної держави для повідомлення ТОВ "Еквенто" про дату, час та місце судового засідання. (т. 2 а.с. 104-105)

20.08.2015 у зв'язку з припиненнями повноважень судді Погребної К.Ф. та перебуванням на лікарняному судді Гуляк Г.І. здійснено повторний автоматичний розподіл судової справи.

02.09.2015 р. представником позивача до місцевого господарського суду подано клопотання про зміну процесуального статусу Торговельної біржі "Київська універсальна біржа" та ОСОБА_7 з третьої особи на відповідача. (т. 2 а.с. 149-150)

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.09.2015 р. поновлено провадження у справі № 915/1566/13 та прийнято до колегіального розгляду у складі колегії суддів: головуючий суддя - Панченко О.Л. (головуючий), Волкова Р.В. та Щавинської Ю.М. (т. 2 а.с. 152-153)

06.10.2015 у зв'язку з перебуванням головуючого судді Панченко О.Л. на лікарняному здійснено повторний автоматичний розподіл справи і змінено головуючого на суддю Петренко Н.Д.

07.10.2015 колегією суддів господарського суду Одеської області справу № 916/1566/13 прийнято до провадження у складі: головуючий суддя Петренко Н.Д., судді Волков Р.В. та Щавинська Ю.М. (т. 2 а.с. 165-166)

02.11.2015 р. представником ОСОБА_7 подано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд у задоволенні позову відмовити. Обґрунтовуючи свою позицію він послався на те, що на момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна на аукціоні державна реєстрація іпотеки нерухомості була скасована ухвалою господарського суду Одеської області від 21.06.2012 р. та запис з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомості майна вилучені. Цей факт відображений у п. 2.2 спірних договорів купівлі-продажу майна. Тобто спірне майно не було предметом іпотеки. Також у відзиві ОСОБА_7 зазначив, що було здійснено оплату майна, оплата вартості майна та надходження коштів на рахунок нотаріуса підтверджується платіжними дорученнями. (т. 2 а.с. 184-187)

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.11.2015 р. на підставі п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України припинено провадження у справі № 916/1566/13, щодо відповідача ТОВ "Еквенто", у зв'язку з припиненням 13.01.2015 року цього товариства, що підтверджується витягом від реєстратора юридичних осіб та відсутністю відомостей щодо наявності факту правонаступництва. (т. 2 а.с. 233-234)

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.11.2015 р. виключено зі складу учасників судового процесу третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_7 та замінено неналежного відповідача - арбітражного керуючого Хайло Миколу Володимировича на належного відповідача - фізичну особу-підприємця ОСОБА_7. (т. 2 а.с. 235-237)

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.12.2015 змінено процесуальний статус сторони по справі - торгівельної біржі "Київська універсальна біржа" з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на відповідача. (т. 3 а.с. 44-45)

29.02.2016 р. позивач до суду першої інстанції подав письмові пояснення до позовної заяви в яких зазначив, що підставою виникнення права власності у ОСОБА_7 стали не договори щодо майнових прав на об'єкти нерухомості - на об'єкти капітального будівництва у вигляді котеджів № 8, 16, 37, 38 що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (адреса будівельного майданчику АДРЕСА_2), а саме: договори купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення та договори резервування приміщення, а на підставі договорів про дольову участь у будівництві об'єкта нерухомості, додаткових угод 10.09.2009 року та актів приймання-передачі від 25.09.2009 року, предметом яких не є майнові права ОСОБА_7 на отримання котеджів шляхом погашення облігацій. Юридично у ОСОБА_7 право власності на спірну нерухомість не виникло. (т. 3 а.с. 191-194, 220-223)

29.02.2016 р. представником ФОП ОСОБА_7 до суду подані письмові пояснення до відзиву, в яких з посиланням на приписи норм чинного законодавства України зазначено, що якщо на момент вчинення правочину Постанова господарського суду про визнання банкрутом, на підставі якої був проведений аукціон з продажу майна, була чинною, то це свідоцтво про те, що аукціон був проведений на законних підставах та правочин є дійсним. Факт скасування постанови про визнання банкрутом, яка на час скасування була вже виконана, не є належною правовою підставою для визнання недійсним торгів.

Крім того, ФОП ОСОБА_7 зазначив, що ПАТ "Райффайзен банк Аваль" не є учасником спірного договору, в зв'язку з чим обраний спосіб захисту порушеного права (визнання договорів недійсними) не призведе до захисту порушеного права, навіть якщо судом буде встановлено факт такого порушення, оскільки застосування наслідків недійсності угоди не поширюється на права банку. Заява про визнання недійсним договору купівлі-продажу, згідно з яким заявник не є стороною в договорі, не є способом захисту порушеного права. (т. 3 а.с. 224-229)

09.03.2016 представник позивача надав суду заяву про відмову від частини позовних вимог, в якій просив позовні вимоги в частині визнання недійсним протоколу торгівельної біржі "Київська універсальна біржа" від 14.08.2012 про проведення відкритих торгів з продажу майна банкрута залишити без розгляду та припинити провадження у справі.

Однак суд вказане клопотання залишив без задоволення, оскільки дійшов висновку, що з тексту заяви не зрозуміло, про що саме просив позивач і у разі задоволення клопотання настають різні процесуальні наслідки (т. 3 а.с. 235)

Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.03.2016 (повний текст якого складено та підписано колегією суддів, у складі: головуючий суддя Петренко Н.Д., судді Волков Р.В. та Щавинська Ю.М. 14.03.2016 р.) у задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи рішення місцевий господарський суд зазначив, що на момент укладення спірних договорів, постанова господарського суду Одеської області від 14.02.2012 по справі № 21/17-5170-2011 була чинною, а ухвалою господарського суду Одеської області від 21.06.2012 по справі № 21/17-5170-2011 клопотання ліквідатора про скасування обтяжень майна банкрута задоволено, а саме скасовано обтяження рухомого майна банкрута - фізичної особи-підприємця ФОП ОСОБА_7. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає свою чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно не є чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено законом. Реалізація майна, що є предметом застави, яка проведена в межах ліквідаційної процедури з припиненням обтяжень, припиняє заставу (Постанова Верховного Суду України від 03.03.2013 по справі № 6-7цс/13).

Суд також зазначив, що згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 9 відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. У зв'язку з цим судам необхідно правильно визначати момент вчинення правочину (статті 205 - 210, 640 ЦК тощо).

Враховуючи вищевикладене, місцевий суд погодився з правовою позицією представника відповідача ФОП ОСОБА_7, що реалізація майна, під час проведення відкритих торгів в межах процедури ліквідації ФОП ОСОБА_7, відповідала порядку, визначеному Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а тому вимоги про визнання недійсними відкритих торгів та протоколу цих торгів не підлягають задоволенню. (т. 3 а.с. 243-250)

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням позивач звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у який просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог викладених в апеляційній скарзі скаржник зазначив, що місцевим господарським судом не вірно було застосовано положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Оспорюванні договори, на думку скаржника були укладені з порушенням вимог ст. 12 Закону України «Про іпотеку», ст. 17 Закону України «Про заставу» (які полягали в укладенні таких договорів без згоди іпотекодержателя та заставодержателя) та не відповідають вимогам ст. 203 Цивільного кодексу України, що в свою чергу є підставою для визнання їх недійсними.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суд від 31.03.2016 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегії суддів: Мирошниченка М.А. (головуючий), ОСОБА_17. і Лашина В.В. та призначено до розгляду на 10.05.2016 р. о 10:00 год., про що сторони, згідно приписів ст. 98 ГПК України були належним чином повідомлені.

У зв'язку з нез'явлення в судове засідання 10.05.2016р. всіх учасників процесу ухвалою Одеського апеляційного господарського суд від 10.05.2016 р. розгляд справи було відкладено на 26.05.2016р. об 11:00, про що всі учасники процесу, згідно приписів ст. 98 ГПК України, були належним чином повідомлені.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суд від 23.05.2016 р., у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії ОСОБА_17, апеляційну скаргу, згідно повторного автоматичного перерозподілу справ між суддями, прийнято до провадження у зміненому складі колегії суддів: Мирошниченка М.А. (головуючий), Аленіна О.Ю. і Лашина В.В. та призначено до розгляду на раніше визначену дату - 26.05.2016 р. об 11:00.

У письмовому відзиві на скаргу відповідач ФОП ОСОБА_7 просив суд залишити її без задоволення, а рішення місцевого суду - без змін.

Фіксація судового процесу здійснювалась за допомогою технічних засобів.

Представник Торгівельної біржі «Київська універсальна біржа», в судове засідання 26.05.2016р. не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи.

Враховуючи вказані обставини, а також думку інших учасників процесу суд прийняв рішення почати розгляд справи за відсутністю представника Торгівельної біржі «Київська універсальна біржа».

Представник скаржника (позивача) в усних поясненнях наданих суду в судовому засіданні 26.05.2016р. підтримав скаргу і просив суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Представник ФОП ОСОБА_7 в усних поясненнях наданих суду в судовому засіданні 26.05.2016р. просив суд, рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно приписів ст. 77 ГПК України, для надання можливості Торгівельної біржі «Київська універсальна біржа» прийняти участь у розгляді справи та надати пояснення, розгляд справи було відкладено на 09.06.2016р. о 10:00, про що всі учасники процесу згідно приписів ст.98 ГПК України були повідомлені належним чином.

Представник Торгівельної біржі «Київська універсальна біржа» в судове засідання 09.06.2016р. не з'явився і суд прийняв рішення про продовження розгляду справи за його відсутністю.

Представники скаржника (позивача) та ФОП ОСОБА_7 в судовому засіданні 09.06.2016р. підтримали свої позиції висловлені в усних поясненнях наданих суду в судовому засіданні 26.05.2016 р..

Згідно ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 09.06.2016р. оголошувались лише вступна та резолютивна частини судової постанови.

Переглянувши відповідно до приписів ст.101 ГПК України справу повторно, в повному обсягу, заслухавши усні пояснення представників сторін, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, відзиві на неї, дослідивши обставини справи та наявні у ній докази, а також перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

З наявного в матеріалах справи Статуту позивача, вбачається, що позивач - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" є правонаступником ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" за всіма правами та обов'язками. (т. 1 а.с. 102-106)

Як свідчать матеріали справи та встановлено місцевим судом, 03.08.2006р. між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (Кредитор) та гр. ОСОБА_14 (Позичальник) був укладений кредитний договір № 014/0054/74/62051 за умовами якого, з урахуванням додатку № 1 та додаткової угоди № 2 від 01.07.2009 до договору, Позичальник отримав кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 277 600,00 доларів США для придбання котеджу № 36 за адресою: АДРЕСА_2, (т. 1 а.с.76-80).

З метою забезпечення виконання цього договору, між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (Заставодержатель) та ОСОБА_7 (Заставодавець) укладено 03.08.2006р. договір про заставу цінних паперів №2809, предметом застави якого є облігації ТОВ „Чисте місто" Випуск № 1 у кількості 610944 штук, загальною номінальною вартістю 610 944 грн. 00 коп., вартість яких відповідає вартості загальної площі котеджу та надає його власнику право на отримання котеджу за адресою: АДРЕСА_2, котедж 37 (т. 1 а.с. 81-82)

Право власності ОСОБА_7 на зазначені цінні папери та його право на отримання у власність вищезазначеного котеджу 37 підтверджується наявними у матеріалах справи договором купівлі продажу цінних паперів в процесі розміщення №7/99 від 07.07.2006р. та договором резервування приміщення №8Р/99 від 07.07.2006р. укладеними між ОСОБА_7 та ТОВ «Чисте місто». (т. 1 а.с.83-88)

З матеріалів справи вбачається, що 09.07.2009р. між Райффайзен Банк Аваль" (Заставодержатель) та ОСОБА_7 (Заставодавець) укладено договір про внесення змін до договору про заставу цінних паперів №2809, згідно якого, визначено що предметом застави є облігації ТОВ „Чисте місто" Випуск № 1 у кількості 610944 штук, загальною номінальною вартістю 610 944 грн. 00 коп., вартість яких відповідає вартості загальної площі котеджу та надає його власнику право на отримання котеджу за адресою: АДРЕСА_2, котедж 36. (т. 1 а.с. 220)

Тобто з урахуванням цих змін у заставу за договором про заставу цінних паперів №2809, було передано цінні папери що надають право їх власнику (ОСОБА_7.) право на отримання у власність котеджу 36 за адресою: АДРЕСА_2, замість раніше визначеного котеджу 37 за цією ж адресою.

29.11.2006р. між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (Кредитор) та гр. ОСОБА_13 (Позичальник) був укладений кредитний договір № 014/0054/74/67717, за умовами якого Позичальник отримав кредит у вигляді не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 294 000,00 доларів США. для придбання котеджу № 16 за адресою: АДРЕСА_2, (а.с.54-58,т.1)

З метою забезпечення виконання умов цього договору, між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (Заставодержатель) та ОСОБА_7 (Заставодавець) укладено 29.11.2006 р. договір про заставу цінних паперів №4226, предметом застави якого є облігації ТОВ „Чисте місто" Випуск № 1 у кількості 608960 штук, загальною номінальною вартістю 608960 грн. 00 коп., вартість яких відповідає вартості загальної площі котеджу та надає його власнику право на отримання котеджу за адресою: АДРЕСА_2, котедж 16. (т. 1 а.с. 65-66)

Право власності ОСОБА_7 на зазначені цінні папери та його право на отримання у власність вищезазначеного котеджу 16 підтверджується наявними у матеріалах справи договором купівлі продажу цінних паперів в процесі розміщення №10/99 від 10.10.2006р. та договором резервування приміщення №10Р/99 від 10.10.2006р. укладеними між ОСОБА_7 та ТОВ «Чисте місто» (а.с.67-72.т.1).

21.02.2007р. між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (Кредитор) та гр. ОСОБА_12 (Позичальник) був укладений кредитний договір № 014/0054/74/70679 за умовами якого Позичальник отримав кредит вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 279 568,00 доларів США для придбання котеджу № 11 за адресою: АДРЕСА_2, (а.с.17-21.т.1)

З метою забезпечення виконання умов цього договору, між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (Заставодержатель) та ОСОБА_7 (Заставодавець) укладено 21.02.2007р. договір про заставу цінних паперів за №701, предметом застави якого є облігації ТОВ „Чисте Місто" Випуск №1 у кількості 608960 штук, загальною номінальною вартістю 608960 грн. 00 коп., вартість яких відповідає вартості загальною площі котеджу та надає його власнику право на отримання котеджу за адресою: АДРЕСА_2, котедж 11. (т. 1 а.с. 17-23)

Право власності ОСОБА_7 на зазначені цінні папери та його право на отримання у власність вищезазначеного котеджу 11 підтверджується наявними у матеріалах справи договором купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення №26/99 від 12.01.2007р. та договором резервування приміщення №26Р/99 від 12.01.2007р. укладеними між ОСОБА_7 та ТОВ «Чисте місто». (а.с. 24-28т.1)

22.03.2007р. між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (Кредитор) та гр. ОСОБА_10 (Позичальник) був укладений кредитний договір №014/0054/74/71990 в за умовами якого (Позичальник) отримав кредит у вигляді невідновлюваної кредитної лінії з лімітом 279 668,00 доларів США. для придбання котеджу № 8 за адресою: АДРЕСА_2. (т. 1 а.с.33-37)

З метою забезпечення виконання умов цього договору, між ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (Заставодержатель) та ОСОБА_7 (Заставодавець) укладено 22.03.2007р., договір про заставу цінних паперів за № 977, предметом застави якого є облігації ТОВ „Чисте Місто" Випуск № 1 у кількості 608960 штук, загальною номінальною вартістю 608960 грн. 00 коп., вартість яких, відповідає вартості загальної площі котеджу та надає його власнику право на отримання котеджу за адресою: АДРЕСА_2, котедж 8. (т. 1, а.с. 41-42)

Право власності ОСОБА_7 на зазначені цінні папери та його право на отримання у власність вищезазначеного котеджу 8 підтверджується наявними у матеріалах справи договором купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення №33/99 від 18.01.2007р. та договором резервування приміщення №33Р/99 від 18.01.2007р. укладеними між ОСОБА_7 та ТОВ «Чисте місто». (т. 1 а.с.43-48)

З умов вищенаведених договорів застави, з урахуванням змін до договору №2809, вбачається, що ОСОБА_7 передавав в заставу ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" (позивача) у забезпечення виконання третіми особами умов вищенаведених кредитних договорів цінні папери - цільові облігації ТОВ "Чисте місто", що надають власнику таких облігацій (ОСОБА_7.) право на отримання нерухомого майна в процесі погашення цільових облігацій, а саме котеджів № № 8,11,16 і 36 за адресою: АДРЕСА_2, тобто передав в заставу - рухоме майно.

А з умов вказаних вище договорів купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення та договорів резервування приміщення вбачається, що кількість та вартість цінних паперів придбаних ОСОБА_7 у ТОВ «Чисте місто» відповідає вартості загальної площі котеджів № № 8, 11, 16 і 37 та надає власнику цих паперів (ОСОБА_7.) право на отримання визначених у цих договорах котеджів, тобто № № 8, 11, 16 і 37 у власність.

Докази того між, що між ОСОБА_7 та ТОВ «Чисте місто» укладався договір купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення та договір резервування приміщення згідно яких у ОСОБА_7 виникло право власності на цінні папери та право на отримання у власність котеджу 36 за адресою: АДРЕСА_2 в матеріалах справи відсутні.

Однак із наявних у матеріалах справі копій оспорюваних позивачем договорів купівлі продажу від 16.08.2012 року (а.с.37-52, т.2) вбачається, що спірні котеджі (№ № 8, 11, 16 і 36) на час укладання цих договорів належали ОСОБА_7 на праві власності на підставі наступних документів:

Котедж 36-на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 09.09.2010року на підставі договору про дольову участь у в будівництві об'єкта нерухомості №7Д/99 від 07.07.2006 р., додаткової угоди від 10.09.2009 року та акту приймання передачі від 25.09.2009 р.;

Котедж 16-на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 09.09.2010року на підставі договору про дольову участь у в будівництві об'єкта нерухомості №10Д/99 від 10.10.2006р., додаткової угоди від 10.09.2009 року та акту приймання передачі від 25.09.2009р.

Котедж 11-на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 28.10.2010року на підставі договору про дольову участь у в будівництві об'єкта нерухомості №26Д/99 від 12.01.2007р., додаткової угоди від 10.09.2009 року та акту приймання передачі від 25.09.2009р.

Котедж 8 - на підставі Свідоцтва про право власності, виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 09.11.2009 року на підставі договору про дольову участь в будівництві об'єкта нерухомості №33Д/99 від 18.01.2007р., додаткової угоди від 10.09.2009 року та акту приймання передачі від 25.09.2009р.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні вищевказані договори про дольову участь у в будівництві об'єкта нерухомості та акти приймання-передачі, що унеможливлює встановити суду ідентичність цих договорів з договорами резервування приміщення.

Представник ФОП ОСОБА_7 в усних поясненнях суду апеляційної інстанції зазначив, що його довіритель вважає та визнає, що придбав у власність вищевказані об'єкти нерухомості (котеджі) на підставі договорів купівлі-продажу цінних паперів та договорів резервування приміщення, однак у зв'язку зі змінами в законодавстві це придбання було оформлено договорами про дольову участь у в будівництві об'єкта нерухомості.

Аналіз реквізитів вищевказаних договорів про дольову участь у в будівництві об'єкта нерухомості, в тому числі їх назви, на підставі яких за ОСОБА_7 зареєстровано право власності на котеджі № № 8, 11, 16 і 36 у співвідношенні з реквізитами укладених між ОСОБА_7 та ТОВ «Чисте місто» договорів купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення та договорами резервування приміщення надає можливість суду апеляційної інстанції зробити висновок, що дати укладання між ОСОБА_7 та ТОВ «Чисте місто» договорів купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення та договорів резервування приміщення співпадають з датами укладання між ОСОБА_7 та ТОВ «Чисте місто» договорів про дольову участь в будівництві об'єкта нерухомості та в цих договорах зазначені такі ж самі об'єкти, однак назви цих договорів та складові частина їх номерів, а саме літери в номерах договорів, не співпадають.

Враховуючи викладене і позицію представника відповідача ФОП ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції, а також відсутність між сторонами будь-якого спору щодо набуття ФОП ОСОБА_7 у власність в порядку погашення цільових облігацій ТОВ «Чисте місто» вищевказаних котеджів, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що відбулась трансформація цінних паперів (цільових облігацій) у спірну нерухомість.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції доходить висновку, що право власності у ОСОБА_7 на котеджі № № 8, 11, 16 і 36 виникло на підставі вищенаведених договорів купівлі-продажу цінних паперів в процесі розміщення і договорів резервування приміщення.

Водночас докази того, що у зв'язку з трансформацією цінних паперів (цільових облігацій) у спірну нерухомість, відбулась трансформація застави цінних паперів в заставу (іпотеку) спірної нерухомості в матеріалах справи відсутні.

Тобто відсутні докази того, що після вказаної трансформації цінних паперів (цільових облігацій, що були предметом застави) у спірну нерухомість між сторонами замість раніше укладених договорів застави цінних паперів (цільових облігацій) було укладено договори іпотеки спірної нерухомості.

Слід зазначити, що представник позивача в усних поясненнях наданих суду апеляційної інстанції, визнав факт не укладання договорів застави (іпотеки) спірної нерухомості,тобто вищевказаних котеджів, аукціон (торги) з продажу яких та договори купівлі-продажу яких він просив визнати недійсним.

Згідно приписів ЦК України та Законів України «Про заставу» і «Про іпотеку» застава (іпотека) нерухомого майна може виникнути лише на підставі укладення відповідних договорів застави (іпотеки).

Цими законодавчими актами не передбачена можливість автоматичної трансформації застави цінних паперів в заставу (іпотеку) спірної нерухомості без укладання відповідних договорів.

Слід зазначити, що така автоматична трансформація також не передбачена укладеними сторонами Договорами застави цінних паперів.

Враховуючи вказані обставини суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позивач не був заставодержателем (Іпотекодержателем) вищезазначених спірних котеджів, аукціон (торги) з продажу яких та договори купівлі-продажу яких він просив визнати недійсним.

За таких обставин доводи скаржника, що оспорюванні ним правочини (аукціон (торги) та договори купівлі-продажу) було укладено у порушення приписів Законів України «Про заставу» і «Про іпотеку» є хибними і не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

З наявних у матеріалах справи судових рішень, які набрали законної сили вбачається, що вказаними судовими рішенням з вищезазначених позивальників за вищенаведеними кредитними договорами № 014/0054/74/62051, № 014/0054/74/67717, № 014/0054/74/70679 та №014/0054/74/71990 та ОСОБА_7 який виступав, як вбачається з цих судових рішень, поручителем по ним, стягнуто солідарно на користь ВАТ „Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за цими кредитними договорами. (т.1 а.с.29-30,49-52,73-74 , 89-90)

Слід зазначити, що з матеріалів справи вбачається, що на підставі вищевказаних судових рішень органами державної виконавчої служби були відкриті виконавчі провадження по примусовому стягненню з вказаних у рішеннях боржників грошових коштів, однак в подальшому постановами виконавчої служби виконавчі документи за якими були відкриті ці виконавчі провадження були повернуті стягувачеві (позивачу) (а.с.76-188, 199-208, т.3).

Матеріали справи свідчать, що постановою господарського суду Одеської області від 14.02.2012 по справі № 21/17-5170-2011 фізичну особу підприємця ОСОБА_7, ідентифікаційний код НОМЕР_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого Хайло Миколу Володимировича.

Вказаною постановою суду припинено нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших фінансових (економічних) санкцій за всіма зобов'язаннями ФОП ОСОБА_7, крім зобов'язань, не пов'язаних із здійсненням такою особою підприємницької діяльності. Припинено стягнення з ФОП ОСОБА_7 за всіма виконавчими документами, за винятком виконавчих документів за вимогами про стягнення аліментів, а також за вимогами про відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян. Скасовано арешт, накладений на майно ФОП ОСОБА_7, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такої фізичної особи -підприємця. Зазначено, що накладання нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 не допускається за винятком майна, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України не може бути звернуте стягнення та майна, що перебуває у заставі з підстав, не пов'язаних із здійсненням такою особою підприємницької діяльності. (т. 1 а.с. 92-94)

Повідомлення про прийняття судом цієї постанови було розміщено в газеті "Голос України" №39 (5289) від 29 лютого 2012. (т. 1 а.с. 91)

Матеріали справи свідчать, що на час визнання постановою господарського суду Одеської області від 14.02.2012 по справі № 21/17-5170-2011 фізичної особи підприємця ОСОБА_7 банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури ПАТ "Райффайзен банк Аваль" був заставодержателем лише вищевказаних цінних паперів, що належали ОСОБА_7, тобто рухомого майна і не був заставодержателем належного ОСОБА_7 нерухомого майна, в яке трансформувались вищезазначені цінні папери.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 14.06.2012 у справі № 21/17-5170-2011 постанову господарського суду Одеської області від 14.02.2012 по справі № 21/17-5170-2011 залишено без змін, а апеляційну скаргу ПАТ „ОТП Банк" - без задоволення.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.06.2012 були затверджені вимоги ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на суму 104 196 123,30 грн.

Листом від 26.07.2012 арбітражний керуючий Хайло Микола Володимирович повідомив ПАТ "Райффайзен банк Аваль", що 14.08.2012 о 9-00 годині в приміщенні Київської універсальної біржі за адресою: м. Київ, Залізничне шосе, 57, 5 поверх, відбудуться аукціонні торги з продажу майна банкрута фізичної особи-підприємця ОСОБА_7, зокрема:

- Лот 19 Будівля №8 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 235,6 м2 розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

- Лот 20 Будівля №11 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 240,00 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

- Лот 21 Будівля №16 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 239,6 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2);

- Лот 27 Будівля №36 пансіонату сімейного відпочинку, загальною площею 238,8 м2, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (будівельна адреса: АДРЕСА_2). (т. 1 а.с. 95)

За результатами проведеного аукціону переможцем відкритих торгів за лотами 19, 20, 21, 27 визнано ТОВ "Еквенто" (ЕKVENTO LLP), яке за нотаріально посвідченими договорами купівлі-продажу набуло право власності на спірне нерухоме майно. (т. 2 а.с. 37-52)

З наявного у матеріалах справи листа від 21.09.2012 р. №0-16-1144/6609 вбачається, що позивач повідомив арбітражного керуючого Хайло М.В. про те, що про проведення аукціону він дізнався лише 15.08.2012 р., а також просив повідомити арбітражного керуючого про те, чи відбулись торги з продажу майна банкрута ФОП ОСОБА_7 14.08.2012 р., а якщо відбулись, то яке майно було реалізовано та з яких підстав аукціонні торги з продажу майна банкрута відбулись у Києві?

Крім того, позивач (банк) повідомив арбітражного керуючого про те, що усе майно згідно його листа від 26.07.2012 р. (лот. 5, 11, 12, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 26, 27, 28, 29, 30) яке було виставлено на аукціон знаходиться в іпотеці банку.. (т. 1 а.с. 96)

З матеріалів справи вбачається, що постановою Вищого господарського суду України від 25.12.2012 постанову господарського суду Одеської області від 14.02.2012 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 14.06.2012 про визнання банкрутом суб'єкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_7 скасовано, а провадження у справі припинено.

Відповідно до п. 4.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Встановлення Вищим господарським судом України відсутності правових підстав для порушення справи про банкрутство має своїми наслідками і висновки про неправомірність інших механізмів процедур у справі про банкрутство, зокрема ліквідаційної процедури, складовою частиною якої є проведення аукціону з реалізації майна боржника.

Торги (аукціон) з продажу майна, що належить ФОП ОСОБА_7, які відбулись 14.08.2012, були проведені саме в межах ліквідаційної процедури у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_7, для відкриття якої, як встановлено вищенаведеною постановою Вищого господарського суду України від 25.12.2012 не було правових підстав, що свідчить про не легітимність такої процедури від самого її початку.

З цього можливо зробити висновок, що скасований судовий акт, а саме постанова суду якою ФОП ОСОБА_7 було визнано банкрутом, не породжує правових наслідків з моменту його ухвалення.

Слід зазначити, що дана позиція суду апеляційної інстанції співпадає з правовою позицією Верховного суду України викладеної у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 13.05.2015 у справі № 6-53цс15, де зазначено, що «…Якщо судовий акт скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення.»

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що правова позиція суду першої інстанції, щодо того, що торги не можливо визнати недійсними, оскільки вони відбулись відповідно до вимог чинного законодавства, зокрема Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в період коли постанова суду про визнання ФОП ОСОБА_7 банкрутом була чинною, є хибною.

При цьому, в даному випадку проведення 14.08.2012 торгів з продажу майна, що належить ОСОБА_7 в процедурі ліквідації у справі про банкрутство ОСОБА_7 у відповідності до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", на переконання суду апеляційної інстанції, не впливає на оцінку доказів у справі, оскільки, враховуючи безпідставність порушення справи про банкрутство ОСОБА_7 положення вказаного закону не підлягають застосуванню при вирішенні цієї справи.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами скаржника викладеними в апеляційні скарзі, щодо того, що місцевим господарським судом при вирішенні спору по суті не вірно було застосовано положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Водночас згідно приписів ст.215 ЦК України, на яку посилався позивач у позові, підставою для визнання правочину, в тому числі договору, недійсним є недодержання стороною (сторонами) в момент вчинення правочину вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього кодексу. Стаття 203 ЦК України регламентує вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину. Вказані вище частини цієї статті встановлюють, що:

- зміст правочину не може суперечити цьому кодексу іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства (ч.1);

- особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2);

- волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати їх внутрішній волі (ч.3);

- правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5);

- правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.6).

З урахуванням викладеного, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб'єктного складу; дефекти волі - невідповідність волі та волевиявлення.

Пунктом 2.1. Постанови №11 від 29.05.2013 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків.

Як встановлено судом з вищенаведених обставин ФОП ОСОБА_7, як власник спірних котеджів, не виявляв вільного волевиявлення на проведення аукціону (торгів) та укладання спірних договорів купівлі продажу (відчуження) належних йому на праві власності котеджів, тобто ці правочини були здійсненні поза його волею та його волевиявлення (дефект волі) в процесі ліквідаційної процедури в межах справи про банкрутство, порушення якої і відповідно ліквідаційна процедура та здійснені в її процесі (межах) дії, як встановлено вище, були незаконними.

Отже, при вчиненні цих правочинів було порушено вимоги ч. 3 ст. 203 ЦК України, додержання яких є необхідними та обов'язковими для чинності правочину.

Враховуючи викладене та вищезазначені встановлені обставини суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність передбачених ст. 215 ЦК України правових підстав для визнання недійсними відкритих торгів з реалізації майна, що відбулися 14.08.2012 згідно протоколу Торгівельної біржі "Київська універсальна біржа" від 14.08.2012 про проведення відкритих торгів з продажу майна банкрута ОСОБА_7 а саме зазначених позивачем лотів 19, 20, 21 та 27 відносно котеджів № № 8, 11, 16 і 36. та укладених на його виконання договорів купівлі продажу вказаних котеджів.

Водночас, суд звертає увагу, що згідно приписів ст. 1 ГПК України з позовами до господарського суду можуть звертатись особи з метою захисту своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

За змістом п. 2.5.2 Постанови №11 від 29.05.2013 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" необхідно з урахуванням приписів ст. 215 Цивільного кодексу України та ст. 207 Господарського кодексу України розмежовувати види недійсності правочинів, а саме: нікчемні правочини, недійсність яких встановлена законом (наприклад, ч. 1 ст. 220, ч. 2 ст. 228 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 207 Господарського кодексу України), і оспорювані, які можуть бути визнані недійсними лише в судовому порядку за позовом однієї з сторін, іншої заінтересованої особи, прокурора.

Такої саме позиції дотримується Вищий господарський суд України і у п.18 Інформаційного листа №01-8/211 від 07.04.2008 "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України", де зазначено, що вимога про визнання недійсним правочину та застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Цивільний кодекс України не дає визначення поняття "заінтересована особа". Тому коло заінтересованих осіб має з'ясовуватись в кожному конкретному випадку в залежності від обставин справи та правових норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, для задоволення судом заявлених позивачем по цієї справі позовних вимог, крім встановлення наявності порушення законодавства при здійсненні та укладанні оспорюваних правочинів, а саме торгів та договорів купівлі продажу, обов'язковою умовою є встановлення судом факту порушення цими правочинами прав і охоронюваних законом інтересів саме позивача який заявляє ці вимоги.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що оспорювані ним договори купівлі продажу були укладені з порушенням вимог ст. 12 Закону України «Про іпотеку», ст. 17 Закону України «Про заставу» (які полягали в укладенні таких договорів без згоди іпотекодержателя та заставодержателя) та не відповідають вимогам ст. 203 Цивільного кодексу України, що в свою чергу є підставою для визнання їх недійсними.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, що має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов'язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Статтями 5 та 9 Закону України «Про заставу» передбачено, що застава цінних паперів може здійснюватись шляхом передачі їх заставодержателю у володіння.

Частиною 2 статті 17 Закону України «Про заставу» встановлено, що заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя.

Частиною 1 статті 11 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки

Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним (частина 3 статті 12 Закону України «Про іпотеку»).

З аналізу наведених норм вбачається, що дійсно, відчуження майна, яке передано в заставу та/або іпотеку, і на яке у зв'язку з цим накладено обтяження, можливе лише за згодою іпотекодержателя та/або заставодержателя.

Проте як зазначалось вище позивач у порушення приписів ст. 33 ГПК України не надав суду належних доказів того, що в забезпечення виконання третіми особами кредитних договорів ОСОБА_7 передавав позивачу в заставу або в іпотеку об'єкти нерухомості - котеджі № № 8, 11, 16 і 36, що належали йому на праві власності і такі докази в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, оскільки позивач не є Заставодержателем або Іпотекодержателем цих котеджів, а також кредитором ОСОБА_7 у розумінні Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (оскільки провадження справи про банкрутство ОСОБА_7 припинено), а також враховуючі що виконавчі документи йому (позивачу) повернуті, його (позивача) права та охоронювані законом інтереси оспорюваними ним по цієї справі торгами (аукціоном) та договорами купівлі продажу щодо відчуження вказаних об'єктів нерухомості (котеджів), на переконання суду апеляційної інстанції, не порушуються, а тому заявлені ним позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З викладеного вбачається, що місцевий суд хоча і зазначив у рішенні інші (помилкові) підстави відмови у задоволенні позову в кінцевому результатів дійшов обґрунтованого висновку щодо такої відмови.

Наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, як зазначалось вище, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять факт порушення оспорюваними правочинами прав та охоронюваних законом інтересів скаржника (позивача), а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового про задоволення позову.

Враховуючи викладене та керуючись ст.33,43, 99, 101-105 ГПК України Одеський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 09.03.2016 р. по справі № 916/1566/13 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" - без задоволення.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у двадцятиденний строк у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий: М.А. Мирошниченко

Судді О.Ю. Аленін

В.В. Лашин