КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2016 р. Справа№ 911/5/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Грибець В.А.;

від відповідача: Палькевич Н.С.;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі структурного підрозділу Трипільської теплової електростанції

на рішення

Господарського суду Київської області

від 14.03.2016р.

у справі № 911/5/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі структурного підрозділу Трипільської теплової електростанції

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз"

про визнання правочину недійсним

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015р. Публічне акціонерне товариство "Центренерго" в особі структурного підрозділу Трипільської теплової електростанції (далі - ПАТ "Центренерго" в особі Трипільської ТЕС) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" (далі - ПАТ "Київоблгаз") та просило суд визнати недійсним акт приймання-передачі природного газу за листопад 2014, складений на виконання договору № 2013/Т-ПР--260000 від 01.02.2013р., укладеному між ПАТ "Київоблгаз" та ПАТ "Центренерго" в особі Трипільської ТЕС.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилався на те, що на виконання договору № 2013/Т-ПР--260000 від 01.02.2013р., між позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі природного газу за листопад 2014, однак враховуючи визначений обсяг транспортованого газу за даними контрольно-вимірювальними приладами Трипільської ТЕС, даний акт підписаний позивачем із зауваженнями, оскільки виток газу виявлений в листопаді 2014р. є незначним та носить характер природних втрат та не впливає на роботу приладів обліку газу, тому відповідний акт є неправильним та підлягає перерахунку.

Відповідач у справі - ПАТ "Київоблгаз", у своєму відзиві, просив суд відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що позивачем не зазначено які саме вимоги законодавства були порушені під час оформлення акту приймання-передачі природного газу та крім того, акт приймання передачі природного газу не є правочином у розумінні ст.202 УК України.

Рішенням Господарського суду Київської області від 14.03.2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якому просив оскаржуване рішення скасувати повністю, винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2016р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі структурного підрозділу Трипільської теплової електростанції на рішення Господарського суду Київської області повернуто заявникові у зв'язку з невірною сплатою судового сбору.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.05.2014 у справі № 911/5/16 ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2016 скасовано, справу № 911/5/16 передано до Київського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2016р. справу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 07.06.2016р.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та надавши їм юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія встановила наступне.

01.02.2013 між сторонами у справі ПАТ "Київоблгаз" (далі - газорозподільне підприємство) та ПАТ "Центренерго" в особі Трипільської ТЕС (далі - замовник) укладено договір №2013/Т-ПР--260000 на розподіл природного газу (на транспортування природного газу газорозподільними мережами, далі - ГРМ) для потреб промислових споживачів.

Відповідно до п. 1.1 договору газорозподільне підприємство зобов'язується надати замовнику послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності об'єкта замовника або його споживачів згідно «Актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін».

Згідно п. 1.2 договору замовник зобов'язується сплатити газорозподільному підприємству вартість послуги з транспортування газу ГРМ у розмірі, у строки та у порядку, передбаченому умовами вказаного договору.

Планові обсяги транспортування газу ГРМ замовника визначаються в додатку «Договірні обсяги транспортування природного газу ГРМ» до вказаного договору по кожному об'єкту замовника або його споживачу.

Відповідно до п. 2.6 договору послуги з транспортування газу ГРМ підтверджуються підписаними сторонами актом наданих послуг з транспортування газу ГРМ, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у додатку «Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживаючого обладнання».

Згідно п. 2.7 договору газорозподільне підприємство до 5-го числа, наступного за звітним місяцем, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за звітний місяць, які підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою газорозподільного підприємства.

Як визначено п. 2.8 договору, замовник протягом двох днів з моменту одержання акта наданих послуг зобов'язується повернути газорозподільному підприємству один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до законодавства.

До вирішення спірних питань обсяг та сума послуг з транспортування газу ГРМ встановлюється у відповідності до даних газорозподільного підприємства.

19.11.2014р. представниками відповідача було виконано перевірку вузла обліку газу Трипільської ТЕС, в результаті якої, на з'єднанні кранів та труб, що знаходяться від точки балансового розмежування до місця встановленого комерційного вузла обліку газу Трипільської ТЕС, були виявлені незначні витоки газу, а саме утворення мильних бульбашок при їх «обмилюванні», про що відображено в акті №601336 від 25.11.2014р.

Відповідач направив на адресу Трипільської ТЕС акт приймання-передачі природного газу за листопад 2014, в якому розмір транспортування газу за вказаний місяць визначено в розмірі 33 281 073 куб.м., у той час як, за даними контрольно-вимірювальних приладів позивача, розмір транспортування природного газу у листопаді 2014 складав 32 633 864 куб.м.

Відповідно до п. 12.10 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 р. № 618 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 26 січня 2006 р. за № 67/11941, за будь-яких перевірок, у разі виявлення недоліків, що впливають на результати вимірювань об'єму газу (помилки в розрахунках об'єму протранспортованого газу, відсутність чи вихід з ладу вимірювальних перетворювачів параметрів газу і перепаду тиску, витоки газу в імпульсних лініях до перетворювачів тиску газу та перепаду тиску, виявлення факту несанкціонованого втручання в конструкцію чи в роботу вузла обліку, використання конфігурації обчислювача, яка не відповідає документації на комерційний вузол обліку газу та інше), представник сторони, яка здійснює перевірку комерційного вузла обліку газу, разом з відповідальною особою за його технічний стан, складає двосторонній акт про виявлені недоліки (форма акта довільна).

Акт, підписаний представниками сторін, може бути підставою для проведення перерахунків об'ємів прийнятого - переданого газу. Перерахунки здійснюються в порядку, передбаченому у пункті 5.13 цих Правил або умов договору, у випадках виявлення недоліків, які не передбачені цими Правилами.

У разі виникнення спірних питань під час підписання акта, представник сторони, яка перевіряється, підписує акт з викладенням окремої думки.

У разі відмови представника сторони договору, яка перевіряється, від підписування, акт підписується тільки представником сторони, яка здійснює перевірку комерційного вузла обліку газу, в односторонньому порядку. В акті робиться відмітка про відмову іншої сторони договору від підписування.

Акт приймання-передачі природного газу за листопад 2014р. позивачем підписано з зауваженнями щодо отриманого обсягу природного газу, а саме, позивачем зазначено, що ним за період з 01.11.2014 по 30.11.2014 отримано природний газ в розмірі 32 633 864 куб.м.

За твердженням позивача, вказаний акт приймання-передачі природного газу за листопад 2014 року є правочином у розумінні ст. 202 ЦК України і підлягає визнанню недійсним, як вчинений з недодержанням вимог, які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України та ст. 215 ЦК України.

Частина 1 ст. 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, шляхом визнання правочину недійсним.

Акт приймання-передачі природного газу за листопад 2014р. є документом, який складений на виконання умов укладеного між сторонами договору на розподіл природного газу (на транспортування природного газу газорозподільними мережами) для потреб промислових споживачів та фіксує кількість переданого та прийнятого природного газу.

При цьому, кожна із сторін зазначила свої показники обсягу газу, що передавався у листопаді 2014 року.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується із висновками Господарського суду Київської області та роз'яснує наступнє.

Предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Предметом позову не можуть бути обставини, які виступають доказами у справі, зокрема, підписання актів приймання-передачі, оскільки такі акти підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять до підстав позову. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення. Заявлена позивачем вимога про визнання недійсним акти приймання-передачі природного газу за листопад 2014р., складений на виконання договору №2013/Т-ПР--260000 від 01.02.2013р., не призводить до поновлення порушеного права позивача та, у разі його задоволення, не може бути виконаний у примусовому порядку.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що у разі виникнення між сторонами спору, позивач не позбавлений права в установленому чинним законодавством порядку вимагати від відповідача виконання обов'язків у натурі - оплатити надані позивачем послуги. Під час розгляду такого спору, суд, враховуючи, обставини, що входять в предмет доказування у такій справі, зобов'язаний буде встановити чи має місце факт перерахунку обсягу отриманого газу, враховуючи спірний розрахунок, згідно зазначеного акту приймання -передачі.

Тобто, у акті приймання-передачі природного газу за листопад 2014 р. сторонами зафіксовано показники, які є спірними, а відтак вказаний акт не є правочином в розумінні ст. 202 ЦК України, оскільки його дія не спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а лише фіксує показники обсягу газу, що передавався за умовами договору на розподіл природного газу (на транспортування природного газу газорозподільними мережами) для потреб промислових споживачів.

Отже, саме укладений між сторонами договір на розподіл природного газу (на транспортування природного газу газорозподільними мережами) для потреб промислових споживачів є правочином, а відповідно акт приймання-передачі складено на виконання такого договору.

Акти приймання-передачі не породжують жодних прав та обов'язків, тобто відсутні істотні умови, оскільки в ньому не зафіксовано, які права і обов'язки виникають між сторонами. Відповідний акт засвідчує факт отримання послуги, який відбувся на підставі первісного договору. Таким чином, безпосередньо первісний договір є правовстановлюючим документом, а укладання актів приймання-передачі є виконанням встановлених договором зобов'язань. З огляду на це, акт приймання-передачі є не правовстановлюючим, а правопідтвержуючим документом.

Тому посилання апелянта на те, що спірний акт є правочином, в розумінні ст. 202 ЦК України, оскільки породжує права і обов'язки по виконанню основного договору, а саме для для позивача - права вимагати сплати відповідних коштів за протранспортований газ, а для відповідача - обов'язок по сплаті за надані послуги, є хибним.

За таких обставин справи, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, фактичні обставини справи судом першої інстанції встановлені повно та об'єктивно, доказам по справі надана належна юридична оцінка, відтак, підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення Господарського суду Київської області немає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта (позивача).

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.-

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Центренерго" в особі структурного підрозділу Трипільської теплової електростанції у справі № 911/5/16 на рішення Господарського суду Київської області від 14.03.2016р. залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Київської області від 14.03.2016 р. у справі №911/5/16 залишити без змін.

Матеріали справи №911/5/16 повернути Господарському суду Київської області.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх