ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2016 р.Справа № 916/281/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.

Суддів Діброви Г.І., Ліпчанської Н.В.;

при секретарі судового засідання Саломатовій К.А.;

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, за довіреністю № 6789 від 24.12.2015 року;

від відповідача - Гончаренко О.В., ордер № 003486 від 25.05.2016 року;

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Одеса

на ухвалу господарського суду Одеської області від 20.04.2016 року

про припинення провадження

у справі № 916/281/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Одеса

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Камбіо", м. Одеса

про поновлення порушених авторських прав шляхом припинення дій, що порушують авторське право в спосіб, встановлений законом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 20.04.2016 року господарським судом Одеської області було припинено провадження у справі № 916/281/16 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Одеса (Далі - ФОП ОСОБА_3) до Товариства з обмеженою відповідальністю „Камбіо", м. Одеса (Далі - ТОВ „Камбіо") про поновлення порушених авторських прав шляхом припинення дій, що порушують авторське право в спосіб, встановлений законом.

Мотивуючи дану ухвалу, місцевий господарський суд зазначив, що оскільки позивачем не доведено суду використання майнових авторських прав на Збірник творів ужиткового мистецтва „Ландшафтний дизайн" у своїй підприємницькій діяльності, тому даний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, і відповідно до п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України припинив провадження у справі.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, ФОП ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду та направити справу на новий розгляд.

Скаржник вважає ухвалу такою, що винесена з порушенням норм матеріального права та з неповним з'ясуванням обставин справи.

Апелянт зазначає, що виникнення авторського права на твір не потребує державної реєстрації а тому виключні майнові авторські права виникли не з дати державної реєстрації договору 16.09.2015 року, а з дати підписання його сторонами 12.10.2013 року.

В судовому засіданні, яке відкладалося представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду без змін.

В судовому засідання 08.06.2016 року представники сторін надали додаткові пояснення по справі.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

08.02.2016 року ФОП ОСОБА_3 звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до ТОВ „Камбіо" про визнання та поновлення своїх виключних майнових прав на твір, заборону дій, що порушують авторське право шляхом вилучення чи конфіскації всіх контрафактних примірників творів, щодо яких встановлено, що вони були виготовлені або розповсюджені з порушенням авторського права, а також матеріалів і обладнання, що використовуються для їх відтворення.

В процесі розгляду справи позивач надавав суду першої інстанції заяви про уточнення позовних вимог, згідно з якими просив суд поновити порушені права шляхом припинення дій, що порушують авторські права в спосіб, встановлений законом та конкретизував твори, на які порушені авторські права позивача, а саме зазначив наступні: вазони для квітів „Таис", „Полигимния", Тефида", Тура", „Руна", Талия", „Орион", Терра", „Еллада", „Дакота", „Эпсилон, „Аркадия".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ФОП ОСОБА_3 вказав, що ним здійснюється підприємницька діяльність в торгівлі виробами ландшафтного дизайну, він має торгівельний павільйон, однак ним встановлено, що ТОВ „Камбіо" здійснював публічну демонстрацію і публічний показ творів, що є похідними від творів, які містяться в збірках творів ужиткового мистецтва „Ландшафтний дизайн", „Ландшафтний дизайн - 2009", виключні майнові авторські права на які належать позивачу відповідно до договорів про передачу авторських прав на твір (державна реєстрація - Рішення: реєстраційний № 2761 від 16.09.15 року, рішення: реєстраційний № 2762 від 16.09.15 року). На думку позивача, зазначені твори є збіркою, яка містить частини, що можуть використовуватися самостійно, і які розглядаються як твір і охороняються відповідно до закону.

До творів, примірники яких відтворює відповідач, позивач вказав: „Орион", „Терра", „Эллада", „Дакота", „Эпсилон", „Аркадия".

Власник авторського права на твір не надавав дозволу на їх використання відповідачем, у зв'язку з чим зазначені дії відповідача є порушенням майнових авторських прав на твір, що і стало причиною звернення до місцевого господарського суду з позовом.

В процесі розгляду справи місцевий господарський суд припинив провадження по справі, з чим не погодився позивач, тому звернувся з апеляційною скарго.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

31.03.2009 року Державним департаментом інтелектуальної власності було зареєстровано за ТОВ компанія „Инбуд" авторські майнові права та видано свідоцтво про реєстрацію авторського права на твір № 28181- Збірка творів ужиткового мистецтва „Ландшафтний дизайн".

12.10.2013 року між ТОВ „Инстрой" та ОСОБА_3 був укладений авторський договір про передачу виключних майнових авторських прав на твір.

Згідно з п.1.1 Договору „ТВІР" Збірка творів ужиткового мистецтва „Ландшафтний дизайн", свідоцтво про державну реєстрацію авторського права на твір № 28181, дата реєстрації 31.03.2009 року.

Рішенням про реєстрацію договору, який стосується права автора на твір, Державна служба інтелектуальної власності України зареєструвала авторський договір від 12.10.2013 року про передачу (відчуження) майнових прав, відповідно до якого майнові права на твір Збірка творів ужиткового мистецтва „Ландшафтний дизайн" передаються від ТОВ „Инстрой" ОСОБА_3, як фізичній особі.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.50 Цивільного кодексу України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Обмеження права фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності встановлюються Конституцією України та законом. Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою. Якщо особа розпочала підприємницьку діяльність без державної реєстрації, уклавши відповідні договори, вона не має права оспорювати ці договори на тій підставі, що вона не є підприємцем.

Положення ч.ч.1, 2 ст.3 Господарського кодексу України передбачають, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб'єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Згідно з ч.1 ст.128 Господарського кодексу України громадянин визнається суб'єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст.1 цього Кодексу.

ФОП ОСОБА_3 зауважує, що використання творів пов'язане з підприємницькою діяльністю, а саме з торгівельною діяльністю шляхом продажу примірників творів та в якості підтвердження зазначеного надав видаткові накладні № РН-000012 від 12.11.2014 року, № РН-000010 від 12.11.2014 року; рахунки-фактури № СФ-000012 від 12.11.14 року, № СФ-000010 від 12.11.2014 року, та банківські виписки від 14.11.2014 року і від 25.12.2014 року.

Проте, реєстрація за ОСОБА_3 майнових авторських прав на твір - Збірка творів ужиткового мистецтва „Ландшафтний дизайн" відбулась згідно рішення Державної служби інтелектуальної власності України від 16.09.2015 року за реєстраційним № 2761, а отже станом на дату продажу ФОП ОСОБА_3, а саме 12.11.2014 року ОСМД „Отрада" вазонів „Тура", „Зевс", „Афина", „Эрато", „Кувшин" була відсутня реєстрація майнових прав на Збірку творів ужиткового мистецтва.

В пункті 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04.06.2010 року № 5 „Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав" зазначено, при визначенні судової юрисдикції судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 1 Закону N 3792-XII

автором вважається фізична особа, яка своєю творчою працею

створила твір.

У зв'язку з цим усі спори щодо визнання авторства на твір

належать розгляду в порядку цивільного судочинства, в тому числі в

разі набуття юридичною особою права суб'єкта права інтелектуальної

власності на твір, який створений у зв'язку з виконанням трудового

договору (частина друга статті 429 Цивільного кодексу України) або який

створено за замовленням (частина друга статті 430 Цивільного кодексу України).

При визначенні судової юрисдикції інших категорій справ щодо захисту авторського права і (або) суміжних прав судам слід виходити з положень статей 3 та 15 Цивільного процесуального кодексу України, статей 1 та 12 Господарського процесуального кодексу України. Зокрема, в порядку цивільного судочинства підлягає вирішенню спір за участю фізичної особи суб'єкта підприємницької діяльності, якщо цей спір виник не у зв'язку зі здійсненням нею

господарської діяльності.

За таких обставин колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не доведено суду використання майнових авторських прав на Збірник творів ужиткового мистецтва „Ландшафтний дизайн" у своїй підприємницькій діяльності, а отже даний спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства,

Згідно з п.1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Судовою колегію не приймаються до уваги посилання позивача на порушення судом першої інстанції при винесенні ухвали норм матеріального права, оскільки при розгляді апеляційних скарг на ухвали суду, суд апеляційної інстанції перевіряє лише відповідність ухвали нормам процесуального права.

З огляду на вищевикладене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, ухвала відповідає приписам процесуального права, а також фактичним обставинам справи, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування ухвали, оскільки спростовуються вищевикладеним.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Одеса слід залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Одеської області від 20.04.2016 року у даній справі - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49, 80, 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Одеса на ухвалу господарського суду Одеської області від 20.04.2016 року по справі № 916/281/16 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Одеської області від 20.04.2016 року по справі № 916/281/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

Н.В. Ліпчанська