РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016Справа №910/7802/16

За позовом Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна лікарня № 2»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Асістанський центр «Ел.Ай.Сі.Асістанс»

Про стягнення 36 643,09 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

Від позивача: Василенко О.О. представник за довіреністю № 511-6 від 13.05.16.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальний заклад Київської обласної ради «Київська обласна лікарня № 2» (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Асістанський центр «Ел.Ай.Сі.Асістанс» (далі - відповідач) про стягнення 36 643,09 грн. заборгованості за Договором № 1071 від 28.06.08. про надання медичних послуг.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.16. порушено провадження у справі № 910/7802/16 та призначено її до розгляду на 17.05.16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.05.16 на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено на 14.06.16.

В судовому засіданні 14.06.16. позивачем підтримано свої позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 14.06.16. не з'явився, вимоги попередніх ухвал суду не виконав, письмового відзиву на позов та контррозрахунку ціни позову не надав, заяв чи клопотань не подав і не надіслав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 910/7802/16.

В судовому засіданні 14.06.16. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.06.08. між позивачем (далі - Виконавець) та відповідачем (далі - Замовник) було укладено Договір № 1071 про надання медичних послуг (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1) Виконавець зобов'язався за завданням (далі - направлення) замовника надавати медичні послуги особам (далі - пацієнти, а Замовник зобов'язався оплатити послуги відповідно до умов Договору.

Строк дії Договору сторонами погоджено п. 9.1 з дня його підписання і діє протягом одного року. У випадку якщо жодна зі сторін не повідомить про свій намір припинити його дію за тридцять календарних днів до дати його припинення, Договір продовжує діяти протягом кожного наступного року.

Доказів припинення Договору матеріали справи не містять.

Згідно з п. 4.1 Договору, сторони домовились, що вартість медичних послуг визначається на підставі Переліку медичних послуг, які надаються в Київській обласній лікарні № 2, затвердженим Виконавцем на дату надання медичних послуг. Виконавець має право змінювати вартість послуг, шляхом затвердження нових доповнень до Переліку медичних послуг у випадку індексації споживчих цін, зміни вартості медичних матеріалів, хімічних реактивів, препаратів, зміни мінімального розміру заробітної плати та ін.

Відповідно до п. 4.3 Договору, Виконавець надає замовнику один раз до 5-10 числа місяця, що є наступним за звітним, разом з рахунком два екземпляри актів виконаних робіт з переліком медичних послуг, наданих за оплачуваний місяць.

З матеріалів справи вбачається:

- супровідним листом № 11-1 позивачем відповідачу було вручено рахунок № 301 від 31.12.15. на суму 9 855,59 грн. по Договору, який отримано відповідачем 12.01.16.

- супровідним листом № 1086-11 позивачем відповідачу було вручено рахунок № 269 від 30.11.15. на суму 14 819,23 грн. по Договору, який отримано відповідачем 07.12.15.

- супровідним листом № 996-10 позивачем відповідачу було вручено рахунок № 242 від 30.10.15. на суму 11 934,33 грн. по Договору, який отримано відповідачем 10.11.15.

По вказаному рахунку між сторонами підписано та скріплено печатками сторін акт виконаних робіт за період з 01.10.15. по 31.10.15. на суму 11 934,33 грн.

Акти виконаних робіт по рахунку № 301 від 31.12.15. та по рахунку № 269 від 30.11.15. зі сторони відповідача не підписані, проте, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, відповідачем також не було надано позивачу і мотивовану відмову від підписання Актів, отже, суд дійшов висновку, що Замовник надані послуг прийняв, претензії в нього до наданих послуг відсутні.

Таким чином, позивачем було надано послуг відповідачу за Договором за рахунками № 301, № 269, № 242 на загальну суму 36 609,15 грн.

Замовник оплачує послуги Виконавця щомісячно, на підставі виставленого Виконавцем рахунку, протягом десяти банківських днів з дати отримання рахунку (п. 4.2 Договору в редакції додаткової угоди № 2 від 01.11.13.).

З огляду на дати отримання відповідачем рахунків № 301, № 269, № 242, строк їх оплати за Договором є таким, що настав.

Спір у справі виник в зв'язку з несплатою відповідачем позивачу грошових коштів в розмірі 36 609,15 грн. за Договором за послуги надані за період з 01.10.15. по 31.12.15.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач своїм правом на подачу письмового відзиву на позов не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд відзначає наступне.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України встановлено, що в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

За своєю правовою природою Договір є договором про надання послуг.

Згідно з ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач прийняв без зауважень послуги по Договору за період з 01.10.15. по 31.12.15. на підставі рахунків № 301, № 269, № 242 на суму 36 609,15 грн., однак не сплатив їх вартості., а строк оплати з урахуванням приписів п. 4.2 Договору є таким, що настав, грошові кошти в розмірі 36 609,15 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 33,94 грн. пені.

Замовник несе відповідальність за несвоєчасну оплату послуг Виконавця в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення термінів оплати.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно з ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Судом встановлено факт прострочення виконання грошового зобов'язання, здійснено перерахунок пені з урахуванням того, що позивач нараховує пеню за прострочення відповідачем оплати послуг за жовтень та листопад 2015 року та з урахуванням того, що прострочення на суму послуг в розмірі 11 934,33 грн. настало з 25.11.15., а на суму послуг в розмірі 14 819,23 грн. настало з 22.12.15., та встановлено, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 33,94 грн.

Відповідачем розрахунку пені не оспорено.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Асістанський центр «Ел.Ай.Сі.Асістанс» (01023, м. Київ, вул. Л.Первомайського, б. 11; ідентифікаційний код 31568089) на користь Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна лікарня № 2» (04053, м. Київ, провулок Нестеровський, 13/19; ідентифікаційний код 01993718) 36 609 (тридцять шість тисяч шістсот дев'ять) грн. 15 коп. - основного боргу, 33 (тридцять три) грн. 94 коп. - пені, 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.06.16.

Суддя Т.М. Ващенко