ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2016 р. Справа № 917/543/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Барбашова С.В. , суддя Істоміна О.А.

при секретарі Кузнєцовій І.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" (вх. №1416 П/3) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.04.16 у справі № 917/543/16

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич"

про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 29.01.2016 року по справі №60/61

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлінк", м. Полтава,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич", с. Білоріцьке, Веселівський район, Запорізька область,

про стягнення 326680,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич", с.Білоріцьке звернулось до господарського суду Полтавської області з заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 29.01.2016 року у справі № 60/61 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлінк", м.Полтава до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич", с. Білоріцьке, Запорізька область про стягнення 326680,00 грн., посилаючись на незадоволення клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду господарським судом позовної заяви про визнання недійсним третейського застереження.

Позивач у третейській справі просив відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" у задоволенні заяви про скасування рішення Постійно діючого третейського суду, посилаючись на його законність.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.04.2016 року у справі №917/543/16 (суддя Ціленко В.А.) відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 29.01.2016 року по справі № 60/61.

Рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 29.01.2016 року по справі № 60/61 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлінк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" про стягнення 326680,00 грн. - залишено без змін.

Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин справи при її прийнятті, просить скасувати ухвалу господарського суду повністю та прийняти нове рішення у справі, яким заяву ТОВ «Газінвест» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" від 29.01.2016 року по справі №60/61 задовольнити.

У апеляційній скарзі зазначив, що суд першої інстанції не звернув уваги на порушення третейським судом регламенту Постійно діючого третейського суду Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" та на наявність в провадженні господарського суду Полтавської області справи №917/119/16 предметом якої є визнання недійсним третейського суду застереження, з посиланням на п.3 ч.3 ст.51 ЗУ "Про третейські суди", та п.3 ст.122-5 ГПК України, відповідно до яких рішення третейського суду може бути оскаржене якщо третейську угоду визнано судос недійсною.

Вважає, що суд першої інстанції під час вирішення спору надав оцінку та прийняв до уваги лише доводи ТОВ "Інтерлінк", чим порушив вимоги ст.42 ГПК України.

Позивач у третейській справі вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, прийнятою відповідно до норм чинного законодавства, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Сторони с судове засідання не з’явилися, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

Судова колегія, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали встановила, що рішенням від 29.01.2016 року у справі № 60/61 Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлінк", м. Полтава та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" 326680,00 грн. заборгованості.

Заявник (відповідач у третейській справі) вважає, що рішення третейського суду підлягає скасуванню, так як Постійно діючий третейський суд порушив статтю 78 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз", так як не зупинив провадження у справі до закінчення розгляду господарським судом Полтавської області позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич", с. Білоріцьке Запорізької області про визнання недійсним третейського застереження, а саме п. 8.4 договору № 29/07/002 від 29.07.2015 року, укладеного з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлінк", м. Полтава на поставку коріандра та проса врожаю 2015 року.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що відповідно до частини 2 статті 51 Закону України „Про третейські суди” рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов’язки, у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Згідно частини 3 цієї статті рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав: 1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16-19 цього Закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Статтею 1225 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Господарський суд розглядає питання про скасування рішення третейського суду лише з підстав, викладених у заяві про скасування рішення третейського суду, в якій має бути зазначено відомості про наявність передбачених Законом підстав скасування рішення третейського суду.

Наведений у частині третій статті 51 Закону України „Про третейські суди” та статті 1225 Господарського процесуального кодексу України перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Отже, незадоволення клопотання про зупинення провадження у справі не є підставою для скасування рішення третейського суду, тем більш, що підстави для зупинення провадження на час розгляду справи були відсутні.

Суд першої інстанції правомірно встановив, що із поданих сторонами третейського розгляду доказів вбачається, що на дату ухвалення рішення Постійно діючим третейським судом при Всеукраїнській громадській організації "Український правовий союз" докази в підтвердження факту, що господарським судом прийнята та розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич" про визнання недійсним третейського застереження не надані.

Відповідно до матеріалів судової справи № 917/119/16 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич", с. Білоріцьке Запорізької області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлінг", м. Полтава про визнання недійсним п. 8.4 договору № 29/07/2002 від 29.07.2015 року подано до господарського суду Полтавської області 01.02.2016 року, після ухвалення рішення третейським судом.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 24.03.2016 року у справі № 917/119/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Славутич", с. Білоріцьке Запорізької області, в задоволені позову про визнання недійсним п. 8.4. договору № 29/07/2002 від 29.07.2015 року відмовлено.

В зв’язку з чим суд першої інстанції дійшов до обгрунтованого висновку про те, що заява про скасування рішення третейського суду не підлягає задоволенню.

Таким чином, висновки викладені в ухвалі господарського суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника не можуть бути підставою для її скасування, керуючись ст.ст. 101-106,122 ГПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.04.2016 р. по справі №917/543/16 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції: Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 08.06.16

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Істоміна О.А.