ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 червня 2016 року Справа № 922/1783/15

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Львов Б.Ю. і Селіваненко В.П.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків,

на рішення господарського суду Харківської області від 09.09.2015

та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.12.2015

зі справи № 922/1783/15

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Ізюм,

до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Харків,

про визнання частково недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.09.2015 у справі № 922/1783/15, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.12.2015, позов задоволено повністю.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 04.02.2016 № 922/1783/15 первісно подану касаційну скаргу Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на зазначені судові акти повернуто скаржникові на підставі пункту 4 частини першої статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

28.04.2016 (згідно з вхідним штампом Харківського апеляційного господарського суду на касаційній скарзі) Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України повторно звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 26.04.2016 № 92-27/1-1326, в якій просить скасувати судові акти попередніх інстанцій у справі № 922/1783/15 та прийняти нове рішення про відмову в позові. До касаційної скарги Харківським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України додано клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження зазначених судових актів.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на таке.

Статтею 110 ГПК України передбачено, що касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

У відповідності до статті 105 ГПК України постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття (тобто, з 01.12.2015).

Згідно з приписами частини третьої статті 105, статей 51, 110 ГПК України останнім днем для подання касаційної скарги, в даному випадку, було 21.12.2015.

Харківським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України касаційну скаргу повторно було подано поза межами встановленого статтею 110 ГПК України двадцятиденного строку для її подання.

Статтею 53 ГПК України передбачено, що за заявою сторони, прокурора чи зі своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Отже, закон пов'язує можливість відновлення пропущеного процесуального строку з обов'язковою наявністю поважних причин такого пропуску.

Водночас, діюче процесуальне законодавство не допускає довільного, не обмеженого у часі перегляду судових рішень.

Строки, протягом яких особи, що приймають участь у справі, мають право подати касаційну скаргу, встановлені статтею 110 ГПК України. При цьому зацікавлені особи на свій розсуд вирішують, скористатися їм правом на оскарження чи ні. В межах цих строків вони повинні визначитися з волевиявленням на звернення до суду.

Норми ГПК України, встановлюючи строки для подачі скарг, тим самим визначають баланс між принципом правової визначеності, забезпечуючи стабільність правовідношень у сфері підприємницької та іншої економічної діяльності, з однієї сторони, і правом на справедливий судовий розгляд, який передбачає можливість виправлення судових помилок, з іншої.

Обґрунтовуючи клопотання про відновлення строку на касаційне оскарження, скаржник посилається на те, що строк для подачі касаційної скарги був пропущений внаслідок відсутності коштів для сплати судового збору та тривалої процедури відкриття та затвердження відповідної статті видаткової частини бюджету скаржника.

Однак, беручи до уваги, що:

- повторне звернення з касаційною скаргою здійснено скаржником у строк більше ніж через півтора місяці після оплати 10.03.2016 судового збору згідно з платіжним дорученням № 54;

- у матеріалах справи і в касаційній скарзі відсутні відомості стосовно причин об'єктивного характеру, які перешкоджали б поданню касаційної скарги одразу після сплати скаржником судового збору, -

касаційна інстанція вважає, що зазначені скаржником причини пропуску строку подання касаційної скарги не можуть бути визнані поважними в розумінні статті 53 ГПК України, а тому відповідне клопотання підлягає відхиленню.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Керуючись статтею 53, пунктом 5 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Харківському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у відновленні строку подання касаційної скарги на рішення господарського суду Харківської області від 09.09.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.12.2015 зі справи № 922/1783/15.

2. Касаційну скаргу на рішення господарського суду Харківської області від 09.09.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.12.2015 у справі № 922/1783/15 повернути Харківському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України.

Суддя В. Палій

Суддя Б. Львов

Суддя В. Селіваненко