ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2016 р. Справа № 5015/1763/12

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючий суддя Желік М.Б.

Суддів Костів Т.С.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Бізнес-центр "Підзамче" б/н від 28.03.2016 року

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.03.2016 року

у справі № 5015/1763/12

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Експансія, м. Вишневе, Києво - Святошинського району, Київської області

про банкрутство ОСОБА_2 акціонерного товариства Прикарпатпромарматура, м. Львів,

за участю представників сторін:

від заявника: не з'явився.

від боржника: не з'явився.

від ТзОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ: ОСОБА_3

Арбітражний керуючий: ОСОБА_4

Учасникам процесу розяснено їхні права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід складу суду не надходило.

У судовому засіданні 15.06.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою від 23.03.2016 року господарський суд Львівської області (суддя Чорній Л.З.) затвердив реєстр вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі та окремо вніс до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, а саме: ТзОВ Компанія з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» в розмірі 56 032 714,69 грн.; ОСОБА_5 в розмірі 656 150,00 грн.; ТзОВ «Кредитні ініціативи» в розмірі 731 500,92 грн.

07.04.2016 року Приватне акціонерне товариство «Бізнес-центр «Підзамче», не погодившись з вказаною ухвалою суду в частині визнання вимог ТОВ «Кредитні Ініціативи» та включення у реєстр вимог кредиторів вимоги ДПІ у Личаківському районі м. Львова у розмірі 227 817,46 грн. як зобовязання по сплаті єдиного соціального внеску за період з березня 2014 року по лютий 2015 року, подало апеляційну скаргу, яка мотивована наступним. Апелянт вважає, що заявником ТОВ «Кредитні Ініціативи» не доведено право вимоги за кредитним договором №1143 від 20.11.2007 року, укладеним між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_6, виконання якого забезпечені іпотекою, оскільки заявником суду не надано всіх необхідних доказів для підтвердження прав вимоги за кредитним договором. Крім цього, на думку апелянта, вимоги, які грунтуються на кредитному договорі, є погашеними, оскільки всі вимоги банку, які в майбутньому могли б бути передані новому кредитору, виникли ще до порушення провадження у справі про банкрутство. Ухвалою суду від 13.11.2013 року було затверджено реєстр вимог кредиторів, серед яких вимоги ПАТ «Промінвестбанк» чи ТОВ «Кредитні Ініціативи» відсутні. На час відкриття провадження у справі про банкрутство право вимоги за кредитним договором та договором іпотеки належало ПАТ «Промінвестбанк», однак судом ухвалою від 13.11.2013 року відмовлено у задоволенні його заяви. Підстави виникнення нових вимог у заявника відсутні.

Згідно з автоматизованим розподілом справ КП Документообіг господарських судів 11.04.2016 року справу за № 5015/1763/12 розподілено до розгляду головуючому судді - Желіку М.Б., суддям Костів Т.С., Малех І.Б.

12.04.2016 року ухвалою Львівського апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги визнано достатніми для прийняття їх до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 11.05.16 року. Судове засідання 11.05.2016 року не відбулося у звязку із перебуванням головуючого судді у відрядженні, про що 16.05.2016 року винесено ухвалу суду, якою розгляд справи призначено на 25.05.2016 року. Ухвалою суду від 25.05.2016 року строк розгляду справи продовжено на пятнадцять днів, а розгляд апеляційної скарги відкладено на 15.06.2016 року.

10.05.2016 року через канцелярію суду представником ПрАТ «Бізнес-центр «Підзамче» за довіреністю вих. №01 від 04.01.2016 року ОСОБА_7 подано заяву про часткову відмову від викладених у апеляційній скарзі вимог, а саме стосовно скасування вимоги про «визнання вимог ДПІ у Личаківському районі м. Львова у розмірі 227 817,46 грн.», просив не розглядати скаргу на вимоги ДПІ у Личаківському районі м. Львова. Відповідно до ч.1 ст. 100 ГПК України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї до винесення постанови. Колегія суддів прийшла до висновку про прийняття часткової відмови від вимог апеляційної скарги в частині, визначеній скаржником, та припинити провадження по розгляду апеляційної скарги в частині оскарження ухвали суду про визнання вимог ДПІ у Личаківському районі м. Львова.

24.05.2016 року арбітражним керуючим через канцелярію суду подано відгук на апеляційну скаргу, відповідно до якого вважає апеляційну скаргу безпідставною, однак, просив суду розглянути апеляційну скаргу та прийняти рішення на основі належних норм права.

У судовому засіданні 15.06.2016 року арбітражний керуючий проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін. Представник ТзОВ «Компанія з управління активами «Ізі Лайф» усно зазначив, що ухвалу суду першої інстанції вважає правомірною та законною, а апеляційну скаргу - безпідставною. Представники інших учасників процесу в судове засідання не зявилися, причин неявки не повідомили, пояснень, клопотань до суду не подавали.

Відповідно до п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Ухвалами суду про призначення апеляційної скарги до розгляду та про відкладення розгляду справи явка учасників процесу обовязковою не визнавалась, відтак, колегія суддів вирішила апеляційну скаргу розглянути за відсутності представників сторін та інших учасників процесу.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального законодавства, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено наступне.

04.05.2012 р. господарським судом Львівської області було порушено провадження у справі № 5015/1763/12 про банкрутство ВАТ „Прикарпатпромарматура".

Відповідно до ч.ч.1, 6 ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 23.02.2012 року (чинній станом на дату порушення справи про банкрутство) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують; розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності, - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

03.09.12 року прийнято до розгляду заяву кредитора ОСОБА_8 акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м.Львів» про грошові вимоги до боржника ОСОБА_2 акціонерного товариства «Прикарпатпромарматура» як до іпотекодавця - майнового поручителя позичальника про визнання кредиторських вимог на суму 704 596,50 грн. за заборгованістю згідно з договором іпотеки від 20.11.2007 року.

17.12.2012 року між ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк і ТОВ «Кредитні Ініціативи» укладено договір відступлення прав вимоги кредитний портфель (сукупність усіх прав вимоги прав вимоги за кредитами, включаючи основні права вимоги та додаткові, та права вимоги за забезпеченнями, існуючих та майбутніх, наявних та умовних). Новий кредитор зобовязується сплатити за кредитний портфель грошову винагороду (ціну продажу) на умовах, визначених законом (п.2.1). Відповідно до п. 4.1 відступлення прав вимоги первісним кредитором новому кредитору, набуття новим кредитором прав вимоги та заміна кредитора за правами вимоги на нового кредитора набувають чинності у день укладення договору, за умови належного оформлення сторонами (підписання та скріплення печатками сторін) реєстру позичальників.

17.12.2012 року між ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк і ТОВ «Кредитні Ініціативи» укладено договір про передачу прав за договорами забезпечення. Договорами забезпечення є договори іпотеки, перелік яких міститься у додатку №1 до цього договору, з усіма доповненнями, додатковими договорами та додатками до них (якщо такі є), укладені між цедентом і поручителями з метою забезпечення виконання зобовязань позичальниками за кредитними договорами.

До реєстру вимог кредиторів, поданих арбітражним керуючим станом на 26.03.2013 року, не було включено вимоги ПАТ Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку, забезпечені заставою, з підстав відсутності у банку права вимоги до боржника внаслідок відступлення прав вимоги.

07.11.2013 року у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки іпотекодержателем за договором іпотеки від 20.11.2007 року №4830 зазначено ТОВ «Кредитні Ініціативи».

Ухвалою суду від 13.11.2013 року відмовлено ОСОБА_8 акціонерному товариству «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в особі філії «Відділення ПАТ Промінвестбанк в м.Львів» у включенні грошових вимог в сумі 704 596,50 грн. до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура» (виходячи з факту відступлення в повному обсязі права вимоги за кредитним договором, зобовязання позичальника за кредитним договором перед кредитором ПАТ «Промінвестбанк» припинилось. В звязку з цим право вимоги ПАТ «Промінвестбанк» за іпотечним договором до боржника як іпотекодержателя - майнового поручителя, зобовязання якого мають похідний характер від основного, припинилось як і право вимоги за основним зобовязанням. Заяви від нового кредитора, що є підставою для розгляду його вимог та включення в реєстр вимог кредиторів, ні на адресу суду, ні на адресу боржника, ні на адресу розпорядника майна не надходило).

Постановою суду від 05.02.2014 року Відкрите акціонерне товариство «Прикарпатпромарматура» (ідентифікаційний код 00218319, адреса: 79024, Львівська обл., місто Львів, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 176) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Відповідно до п.1-1 Перехідних положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі (ч.1 ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції від 04.07.2013 року (чинній станом на дату визнання боржника банкрутом).

У відповідності до п.29 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013р. №01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» зі змінами і доповненнями, внесеними інформаційними листами ВГС України від 26.12.2013р. № 01-06/1862/2013, встановлено, що розгляд грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі ст.23 Закону. За результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарський суд заново затверджує реєстр вимог кредиторів (з врахуванням визнаних конкурсних вимог) та зобовязує ліквідатора сформувати представницькі органи кредиторів (збори кредиторів та комітет кредиторів) у порядку, передбаченому ст.26 Закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» розпорядник майна боржника не пізніше ніж на десятий день з дня, наступного після закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторами.

Відповідно до ч.4 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку (ч.9 ст.45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції чинній станом на дату визнання боржника банкрутом).

24.03.2014 року ТОВ «Кредитні Ініціативи» звернулося до суду із заявою про кредиторські вимоги на суму 886 062,01 грн. Як встановлено судом в оскаржуваній ухвалі, вказана заява обґрунтована наступним.

20 листопада 2007 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (Закрите акціонерне товариство) та фізична особа громадянин України - ОСОБА_6 уклали кредитний договір № 1143.

20 листопада 2007 року Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (Закрите акціонерне товариство) та юридична особа - ВАТ «Прикарпатпромарматура» уклали договір майнової поруки №1144.

17 грудня 2012 року між ОСОБА_8 акціонерним товариством «Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» укладено договір відступлення права вимоги. Загальна сума вимог, відступлених банком новому кредитору, станом на 01.02.2014 року, складає 886 062,01 грн., в тому числі: 472 389,79 грн. за кредитом,363 705,42 грн. за відсотками, 49 966,80 грн. пеня.

Згідно з договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Львівського нотаріального округу 20 листопада 2007 року за реєстраційним № 4830, іпотекодавцем (ВАТ «Прикарпатпромарматура») в іпотеку передано корпус №2а (сушильня піску), позначений на плані літ. «Р-1», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Б. Хмельницького, 176 - загальною площею 1036,2 кв.м. на суму 1 000 000,00 грн. Факт передачі права за іпотечним договором від 20.11.2007 року засвідчуються нотаріально посвідченим договором про передачу прав за договорами забезпечення від 17.12.2012 року та Додатку 1.

Отже, відбулася заміна кредитора, а саме ТзОВ «Кредитні ініціативи» набуло статусу нового кредитора за вищевказаним договором.

23.12.2015 року заявником було подано заяву про долучення завірених копій документів до матеріалів справи, а також у прохальній частині заяви просив визнати грошові вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» до ВАТ «Прикарпатпромарматура» на загальну суму 731 500,92 грн.; включити грошові вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи» до реєстру вимог кредиторів як вимоги, забезпечені іпотекою майна боржника.

18.03.2016 року арбітражним керуючим ОСОБА_4 суду надано звіт по справі № 5015/1763/12 та реєстр вимог кредиторів станом на 16.03.2016 року, в якому, зокрема, зазначено вимоги ТОВ «Кредитні ініціативи», забезпечені заставою, в сумі 731 500,92 грн.

23.03.2016 року судом ухвалено окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, а саме ТОВ «Кредитні Ініціативи» в сумі 731 500,92 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що з встановлених обставин та положень закону випливає, що розпорядник майна зобовязаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності згідно з даними бухгалтерського обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав. До матеріалів справи заявником долучено Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки згідно з яким іпотекодержателем визначено ТзОВ «Кредитні ініціативи» (). Відповідно до ч.ч.1,5 ст. 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права на обєкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про обєкти та субєктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому цим Законом. Відповідно, такі вимоги підлягають включенню в окремий реєстр вимог кредиторів.

Також обгрунтованою є позиція суду першої інстанції про безпідставність заперечень щодо припинення дії договору майнової поруки №1144 в силу ч.4 ст. 559 ЦК України, оскільки, як вказано в п.4.1.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 року № 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» при застосуванні статті 559 ЦК України слід враховувати, що ця норма не поширюється на правовідносини майнової поруки (застави), яка є окремим видом забезпечення виконання зобов'язання.

Судом першої інстанції правильно зазначено, що наявність рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором користь первісного кредитора ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» - не перешкоджає та не обмежує ТзОВ «Кредитні Ініціативи», звернувшись із заявою чи без такого звернення, в задоволенні кредиторських вимог за рахунок реалізації в майбутньому предмета іпотеки. Відтак грошові вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» повинні включатися окремо до реєстру вимог кредиторів ВАТ «Прикарпатпромарматура» як вимоги, що забезпечені заставою майна боржника.

Безпідставними є наведені в апеляційній скарзі заперечення скаржника щодо недоведеності заявником свого права вимоги за кредитним договором, виконання якого забезпечені іпотекою (відсутність доказів зарахування на банківський рахунок первісного кредитора новим кредитором ціни продажу майнових вимог до боржників; відсутність оригіналів документів; невиконання визначеного договором відступлення права вимоги обовязку новим кредитором щодо подачі клопотання до суду про процесуальне правонаступництво; долучення ним постанови про відкриття виконавчого провадження та стягнення коштів з позичальника), оскільки в предмет спору у даній справі не входить встановлення недійсності, виконання/невиконання договорів відступлення прав вимоги, докази оскарження чи недійсності договорів відступлення прав вимоги від 17.12.2012 року сторонами не подавалось, а статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Більше того, у договорі відступлення прав вимоги сторони визначили, що момент переходу прав до нового кредитора повязується із підписанням реєстру позичальників, а не зі сплатою ціни відступлення прав вимоги.

У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі (ч.ч. 1,2 ст. 101 ГПК України).

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції зазначеним вище вимогам відповідає, судом першої інстанції повно, всебічно та в сукупності досліджено обставини справи та зроблено правильні висновки.

Враховуючи наведене, у відповідності до ст. 103 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів вважає ухвалу від 23.03.2016 року правомірною, законною та обґрунтованою, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Бізнес-центр "Підзамче" б/н від 28.03.2016 року є безпідставною та задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст. 49 ГПК України сплачений скаржником судовий збір за розгляд апеляційної скарги залишається за скаржником.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст. ст. 99, 100, 101, 103, ст. 105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Прийняти відмову Приватного акціонерного товариства «Бізнес-центр «Підзамче» від частини вимог, викладених в апеляційній скарзі від 28.03.2016 року, а саме щодо скасування «визнання вимог Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області у розмірі 227 817,46 грн.».

2. Припинити провадження по розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Бізнес-центр "Підзамче" б/н від 28.03.2016 року в частині вимог про скасування «визнання вимог Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області у розмірі 227 817,46 грн.».

3. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Бізнес-центр "Підзамче" б/н від 28.03.2016 року залишити без задоволення.

4. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.03.2016 року у справі № 5015/1763/12 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 21.06.2016 року.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Костів Т.С.

суддя Малех І.Б.