ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2016 року Справа № 904/10988/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії

суддів: головуючого судді Величко Н.Л. (доповідач)

суддів: Чус О.В., Подобєда І.М.

секретар судового засідання: Погорєлова Ю.А.

за участю представників сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 12.02.2016 р., представник;

Інші учасники судового процесу у судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

розглянувши матеріали апеляційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 року

у справі № 904/10988/15

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд", с.Любимівка, Дніпропетровська обл.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гідромонтажспецбуд", м. Ковель

про стягнення 50 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 року у справі № 904/10988/15 (судді Петренко Н.Є., Рудовська І.А., Мілєва І.В.) позов задоволено у повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 50000,00 грн. (п'ятдесят тисяч грн. 00 коп.), витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що розмір матеріальних збитків підтверджується відповідним звітом від 25.05.12р., виплата страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням №73518 від 09.01.13р. та те, що відповідача є власником транспортного засобу, тому саме він відповідальний за завдані збитки.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення.

Не погодившись з зазначеним рішенням господарського суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд", звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги її заявник посилається на те, що на момент скоєння ДТП, між позивачем та відповідачем був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.06.11р., за яким позивач застрахував цивільно-правову відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну майновим інтересам третіх осіб лише діями тих осіб, які перебувають у трудових відносинах зі страхувальником та/або залучаються страхувальником (для виконання своїх професійних послуг) на підставі цивільно-правових договорів. На підтвердження укладення даного договору, відповідачу видано поліс АА № 4451831.

Відповідач звертає увагу на те, що ОСОБА_2, з вини якого сталася дорожньо-транспортна пригода, не перебуває у трудових відносинах з відповідачем та ніколи не перебував.

Крім того, між відповідачем та третьою особою було укладено договір оренди № 397 від 30.03.12р. про надання в орендне користування автотранспорту, в тому числі автомобіль НОМЕР_1.

Таким чином, як зазначає відповідач, в період дії договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.06.11р., автомобілем НОМЕР_1 користувався орендар, тобто третя особа. ОСОБА_2С, за яким було закріплено вказаний автомобіль та з вини якого сталася ДТП, є працівником третьої особи, що підтверджується матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що у позивача відсутнє право регресу до відповідача у розмірі 50 000,00 грн., оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася з вини працівника третьої особи, цивільно-правова відповідальність якого за шкоду, заподіяну майновим інтересам третіх осіб не є предметом договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.06.11р.

Представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

3. Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення та розглянути справу без участі представника позивача.

Третьою особою відзив на апеляційну скаргу наданий не був. Про час та місце судового засідання третя особа повідомлена належним чином, однак, своїм правом на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції не скористалася.

У судовому засіданні 13.06.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

4. Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський встановив наступні обставини:

01.06.11р. між ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд", як страхувальником, та ПАТ "Страхова група "ТАС", як страховиком, укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А 0223636, з терміном дії до 01.06.2012 р. включно (а.с.140).

Відповідно до п.5.1 договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом договору страхування є майнові інтереси, повязані з відшкодуванням Страхувальником шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Під забезпеченим транспортом в рамках цього договору розуміється будь-який транспортний засіб з переліку транспортних засобів, зазначених в додатку №1 до договору, та який експлуатується Страхувальником на законних підставах.(п.5.2 договору)

Згідно п.5.4 договору, застрахованою є цивільно-правова відповідальність Страхувальника за шкоду, заподіяну майновим інтересам третіх осіб лише діями тих осіб, які перебувають у трудових відносинах зі страхувальником та/або залучаються Страхувальником (для виконання своїх професійних послуг) на підставі цивільно-правових договорів.

Страховим випадком за цим договором є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає відповідальність Страхувальника (п.6.1 договору).

Ліміт відповідальності Страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого.(п.7.1 договору).

Строк дії договору з 2.06.2011р. по 1.06.2012р. включно.

Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до Страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду у тому числі й у випадку, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання забезпеченого транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху (п.п 15.1.4 п.15.1 договору).

Згідно додатку № 1 до договору страхування до переліку транспортних засобів, які експлуатує страхувальник включено ТЗ ГАЗ 4301 державний реєстраційний номер НОМЕР_2. На виконання п.5.3 договору страховиком зі страхувальником укладено поліс АА № 4451831, на підтвердження факту страхування цивільно-правової відповідальності Страхувальника за цим договором ТЗ "ГАЗ", д/н НОМЕР_3, (а.с. 09)

30.03.12р. між ТОВ "НВП "Промспецбуд" та ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Гідромонтажспецбуд" укладено договір оренди № 397 про надання в орендне користування автотранспорту, в тому числі автомобіль НОМЕР_1. На підставі вказаного договору оренди автомобіль НОМЕР_1 було передано відповідачем (ТОВ "НВП "Промспецбуд") в оренду третій особі (ТОВ "НВП "Гідромонтажспецбуд") в технічно справному стані, що підтверджує акт приймання-передачі техніки від 03.05.12р. (а.с. 144)

Громадянин ОСОБА_2, відповідно до наказу ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Гідромонтажспецбуд" №01 від 8.01.2008р., був прийнятий на посаду водія ТОВ "НВП "Гідромонтажспецбуд" з 8.01.2008р.

Згідно наказу ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Гідромонтажспецбуд" № 16-А від 2.04.2012р. автомобіль НОМЕР_4 було закріплено за працівником цього підприємства ОСОБА_2 (а.с.18-19)

11.05.12р. близько 12:30 у м. Дніпропетровськ на перехресті пр. Петровського та пр. Калініна відбулася ДТП за участю транспортних засобів «Лексус», д/н НОМЕР_5, яким керував ОСОБА_3, "Богдан", д/н 047-63АА, яким керував ОСОБА_4, та "ГАЗ", д/н НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_2, внаслідок чого було пошкоджено автомобіль НОМЕР_6 , що був застрахований у АТ «СК «АХА Страхування» згідно договору добровільного страхування №517-а/11 дп від 28.03.11р.

Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду №90040700 від 15.15.2012р., ДПТ сталася внаслідок порушення ОСОБА_2 правил дорожнього руху, а саме: управління несправним транспортним засобом. (а.с. 11-12)

Згідно до постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.06.12р. по справі № 401/5937/12 (3/401/2294/12), вказана ДТП сталася з вини водія транспортного засобу "ГАЗ", д/н НОМЕР_3 ОСОБА_2.

Як встановлено вищезазначеною постановою, ОСОБА_2 перед виїздом не перевірив та не забезпечив технічно справного стану свого ТЗ та під час руху не контролював його справність, в результаті чого у нього відмовили гальма і він став пересікати перехрестя на червоний сигнал світлофору, в результаті чого допустив зіткнення та чим порушив вимоги п.п.1.3,1.5,2.3р.б ПДД України. Внаслідок порушення передбаченого ст. 124 КпАП України його притягнено до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 400,00 грн. (а.с. 13-14).

12.10 2012р. вих..№ 6852/26 ув ПАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» подана заява Страховій групі «ТАС» про виплату страхового відшкодування, в якій з посиланням на ст.27 ЗУ «Про страхування»,ст.ст.993, 1166, 1188, 1191 ЦК України повідомив, що до нього у порядку регресу перейшло право на отримання від СГ «ТАС» компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Lexus GX 470 (р.н.АЕ 0508 СІ, власник ОСОБА_5) внаслідок ДТП, яка мала місце 11.05.2012р. близько 12.30год. у м. Дніпропетровську на перехресті пр.. Петровського та пр.. Калініна у сумі 176457 грн.50 коп.

Позивачем, на підставі Страхового акту № 29661 В/05/2012 від 12.11.12р. та зібраних документів, було прийнято рішення про страхову виплату та виплачено Страхувальнику потерпілої особи страхове відшкодування у розмірі 50 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 73518 від 09.01.13р. (а.с. 24)

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України, ст. 38.1.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , ст.1172 ЦК України ,правовий висновок ВСУ у справі № 6-108цс13, ПАТ "Страхова група "ТАС" зазначає про те, що до нього у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування, виплаченого потерпілій особі, перейшло право подати регресний позов до страхувальника як особи, яка відповідальна за відшкодування заподіяних збитків.

5. Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Приймаючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач є не тільки страхувальником, а й власником транспортного засобу, тому саме він відповідальний за завдані збитки, пославшись на те, що саме такі правові позиції висловлені у постановах Верховного суду України від 7.10.14р. у справі № 3-135гс14 та Вищого господарського суду від 10.06.14р. у справі № 914/3831/13.

Однак цей висновок суд першої інстанції зроблено без всебічного та повного дослідження всіх обставин справи у порушення ст.43 ГПК України.

Застосовуючи правові позиції судів касаційної інстанції, судом першої інстанції не враховано, що правова позиція ВГСУ у справі № 914/3831/13 висловлена щодо обставин здійснення ДТП працівником підприємства, яке є власником транспортного засобу.

У справі, яка розглядається, ДТП здійснено водієм, який знаходиться у трудових відносинах не з власником транспортного засобу, а з орендарем ТЗ.

Крім того, ст.107 - 111-12 ГПК України не встановлюють обовязковість для судів першої або апеляційної інстанції правових висновків, висловлених у постановах касаційної інстанції, щодо застосування норм права у справах, в яких беруть участь інші особи ніж ті, що входять до складу учасників процесу у конкретній справі.

Правова позиція ВСУ у справі № 3-135гс стосується права страховика на предявлення регресного позову до страхувальника, який несвоєчасно повідомив страховика про настання страхового випадку відповідно умов визначених п.п.33.1.2. п.33.1 ст.33, п.п.38.1.1п.38.1 ст.38 Закону №1961, та що відповідач є не тільки страхувальником, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, а й власником технічного засобу, яким під час ДТП керував його працівник.

Як вбачається з позовної заяви у даній справі, підставою для виникнення права у страховика до страхувальника на регресний позов визначено те, що:

- причиною ДТП є невідповідність технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху;

- шкода заподіяна працівником підприємства;

- правовою підставою зазначено ст.38.1.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1172 ЦК України.

Як встановлено апеляційною інстанцією, причиною ДТП визнано невідповідність технічного стану ТЗ існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

На момент ДТП (11.05.12р.) транспортний засіб ГАЗ-4301 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 знаходився у володінні та користуванні ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Гідромонтажспецбуд" на підставі договору оренди № 397 від 30.03.2012р. та під керуванням водія ОСОБА_2, який знаходиться у трудових відносинах з орендарем транспортного засобу і якого було визнано винним у скоєнні ДТП.

Тобто, обставини справи щодо яких висловлена правова позиція ВСУ у справі № 3-135гс та розглядуваної справи не є тотожними, тому ця правова позиція не може бути застосована відповідно до ст.111-28 ГПК України до спірних правовідносин.

Згідно з ч. 2,5 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Отже, за змістом ст. 1187 Цивільного кодексу України суб'єктом відповідальності за шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки є особа, яка фактично володіє об'єктом підвищеної небезпеки, на відповідній правовій підставі.

При цьому, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою, тобто у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини (ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України).

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Тобто, не вважається особою, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка керує транспортним засобом під час виконання нею своїх трудових (службових) обов'язків на підставі трудового договору (контракту) із особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, якщо з нею укладено цивільно-правовий договір.

Таким чином, відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з цими особами, по-перше, в трудових відносинах, а, по-друге, шкода, заподіяна нею у зв'язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов'язків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника. Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові Верховного Суду України від 28.01.2015 у справі № 6-229цс14.

Оскільки на момент ДТП транспортний засіб ГАЗ 4301 державний реєстраційний номер НОМЕР_2, знаходився у володінні та користуванні ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Гідромонтажспецбуд" на підставі договору оренди № 397 від 30.03.2012р. та керував цим транспортним засобом водій цього підприємства ОСОБА_2, який визнаний винним у скоєнні ДТП, то відповідно ст.1187 ЦК України, саме ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Гідромонтажспецбуд" є відповідальною особою за шкоду, заподіяну її працівником.

Частиною першою статті 801 ЦК України встановлено, що наймач зобов'язаний підтримувати транспортний засіб у належному технічному стані.

Аналогічні умови було закріплено у пункті 3.1.3 договору оренди автотранспорту, машин і обладнання № 397 від 30.03.2012р. (а.с.144), укладеному між ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд" (відповідачем) та ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Гідромонтажспецбуд" (третьою особою у цій справі).

Статтею 803 ЦК України встановлено, що наймач зобовязаний відшкодувати збитки, завдані у звязку із втратою або пошкодженням транспортного засобу, якщо він не доведе, що це сталося не з його вини. Як передбачено статтею 804 ЦК України, наймач зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану іншій особі у зв'язку з використанням транспортного засобу, відповідно до глави 82 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до п. «г» п.п. 38.1.1 п.38.1 ст.38. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху;

Статтею 27 Закону України «Про страхування» встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як встановлено апеляційною інстанцією, 01.06.11р. між ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд" (відповідачем) та ПАТ "Страхова група "ТАС" (страховик) укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № А0223636 зі строком дії договору з 2.06.2011р. по 1.06.2012р. Пунктом 5.4 цього договору визначено, що застрахованою є цивільно-правова відповідальність Страхувальника за шкоду заподіяну майновим інтересам третіх осіб лише діями тих осіб, які перебувають у трудових відносинах зі страхувальником та/або залучаються Страхувальником (для виконання своїх професійних послуг) на підставі цивільно-правових договорів.

Страховим випадком за цим договором є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає відповідальність Страхувальника (п.6.1 договору).

Тобто, у даному випадку, оскільки шкода заподіяна майновим інтересам третіх осіб діями особи, яка не перебуває у трудових відносинах зі страхувальником та не залучалася страхувальником для виконання своїх професійних послуг (ОСОБА_2, який був водієм ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Гідромонтажспецбуд" третьої особи у цій справі), тому цивільно-правова відповідальність страхувальника (відповідача) не настає, і як наслідок, в силу положень пунктів 5.4 та 6.1 договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.06.2011р., дана подія (ДТП, яка мала місце 11.05.2012р. близько 12.30год. у м. Дніпропетровську на перехресті пр. Петровського та пр. Калініна) не є страховим випадком відповідно договору.

З урахуванням викладеного, у ПАТ «Страхова група «ТАС» не було підстав для виплати АТ СК «АХА Страхування» в порядку регресу грошових коштів в сумі 50 000,00 грн.

Висновок господарського суду першої інстанції про те, що оскільки договором оренди № 397 від 30.03.2012р. не передбачено обовязку третьої особи здійснювати обовязкове страхування переданого в оренду транспортного засобу та відшкодувати збитки внаслідок ДТП, що є підставою для задоволення позову про стягнення з відповідача як власника транспортного засобу страхового відшкодування в порядку регресу, колегія суддів вважає помилковим.

У позивача відсутнє право регресу до відповідача, як страхувальника, оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася з вини працівника орендаря (третьої особи у цій справі), цивільно-правова відповідальність якого за шкоду, заподіяну майновим інтересам третіх осіб не є предметом договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.06.2011р.

Вказані обставини суд першої інстанції не дослідив, що вплинуло на правильність прийнятого рішення.

З наведених мотивів відхиляються заперечення Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до ст. 104 ГПК України неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права є підставою для скасування судового рішення.

Судові витрати за подачу апеляційної скарги покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд" - задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 року у справі №904/10988/15 - скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС", м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд", с.Любимівка, Дніпропетровська обл., про стягнення 50 000,00 грн. відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (, адреса: 03062, м. Київ, пр. Перемоги, 65) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Промспецбуд" (, адреса: 52042, Дніпропетровська область, с. Любимівка, вул. Томська, 283-б) судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1515,80 грн., видати наказ.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.Л. Величко

Суддя О.В. Чус

Суддя І.М. Подобєд