УХВАЛА

15 червня 2016 року Справа № 913/193/15

Провадження №6/913/193/15

За позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" в м. Луганськ, м. Київ,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Колумб", м. Луганськ,

про стягнення 5 318 141 грн. 43 коп.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СП Колумб,

м. Луганськ

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Державний експортно імпортний банк України, м. Київ

про розірвання кредитного договору

розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Колумб" б/н від 02.06.2016 про відстрочення виконання рішення господарського суду Луганської області по справі № 913/193/15

Судова колегія у складі судді:

ОСОБА_2 (головуючий),

ОСОБА_3, ОСОБА_4

Секретар судового засідання Жданова Е.А.

У засіданні брали участь:

від позивача представник не прибув;

від відповідача представник не прибув.

Відповідно до протоколу автоматичної заміни складу колегії суддів, у звязку із відпусткою судді Віннікова С.В., у складі колегії проведено заміну, у звязку з чим заява розглядається судовою колегією у складі суддів: Василенко Т.А. (головуючий), ОСОБА_3, ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: розгляд заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Колумб» про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Луганської області від 15.09.2015 по справі №913/193/15 до закінчення антитерористичної операції.

Позивач не скористався правом на участь повноважного представника в судовому засіданні.

В той же час, від позивача на електронну адресу господарського суду надійшли заперечення на заяву відповідача, за якими, зокрема, зазначено наступне.

Відповідач звернувся до АТ «Укрексімбанк» з клопотанням від 23.12.2015 №94 та від 06.01.2016 за №1 про встановлення розстрочки виконання рішення суду у даній справі.

Зазначені клопотання були розглянуті уповноваженим колегіальним органом банку та прийнято рішення про погодження встановлення розстрочення виконання рішення строком на шість місяців з щомісячною сплатою 100 000,00 грн. протягом пяти місяців відповідного графіку і сплатою решти суми боргу протягом останнього шостого місяця строку на який буде встановлено розстрочку виконання рішення за умови здійснення попереднього платежу в сумі 100 000,00 грн.

Відповідач, при зверненні до банку з клопотанням обґрунтував можливість сплачувати заборгованості за графіком, надав відповідний графік та докази укладення господарських договорів, як дадуть змогу виконати рішення суду. При цьому, в заяві до суду, відповідач навпаки вказав про неможливість виконання рішення суду та сплати заборгованості перед позивачем.

Виходячи з наведеного, позивач просить відмовити відповідачу в задоволенні заяви про надання відстрочки виконання рішення у справі.

Відповідач не скористався правом на участь в судовому засіданні та не забезпечив явку повноважного представника.

Будь-яких клопотань або заяв від сторін до суду не надійшло.

Відповідно до ст. 121 ГПК заява про відстрочку або розстрочку виконання рішення розглядається у десятиденний строк та відсутність представників сторін не є перешкодою для розгляду відповідної заяви. Виходячи з цього справа розглядається за відсутністю представника позивача.

В обґрунтування поданої заяви відповідач за первісним позовом зазначає наступне.

Основні активи і потужності ТОВ "СП "Колумб" фактично знаходяться в зоні проведення антитерористичної операції в м. Луганську і призупинив свою діяльність на невизначений строк. У звязку з чим не має можливості своєчасно виконувати зобовязання перед банком.

Вказані обставини вплинули на фінансовий стан підприємства, що ускладнює або на теперішній час роблять неможливим виконання рішення господарського суду Луганської області від 15.09.2015 по справі №913/193/15.

В той же час, товариством укладено декілька господарських договорів на постачання відповідної продукції, яку в майбутньому нададуть можливість погасити заборгованість перед позивачем.

На цей час у місті Луганську та Луганській області продовжується проведення антитерористичної операції, що є загальновідомим фактом та не потребує доказування.

Постановою державного виконавця від 28.01.2016 року було накладено арешт на кошти, які належать відповідачу в межах суми боргу 4 915 307 грн. 16 коп., рух коштів відсутній. Також накладено арешти на майно та транспорт товариства, але оскільки все майно залишилося на непідконтрольній українській владі території, це виключає можливість його реалізації в рамках виконавчого провадження.

Виходячи з наведеного, відповідач просить відстрочити виконання рішення по даній справі до закінчення антитерористичної операції на території м. Луганська та Луганської області.

Позивач за первісним позовом надав заперечення на заяву відповідача.

Встановивши фактичні обставини справи, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.2 ст. 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Рішенням господарського суду Луганської області від 15.09.2015 у справі №913/193/15 первісний позов ОСОБА_1 акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Колумб" задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю СП Колумб заборгованість за кредитом в сумі 2 721 321 грн. 99 коп., заборгованість за процентами в сумі 406 231 грн. 56 коп., заборгованість за комісією в сумі 124 грн. 38 коп., інфляційні за простроченим кредитом в сумі 1 095 913 грн. 85 коп., інфляційні за простроченими процентами за кредитом в сумі 132 762 грн. 84 коп., 3% річних за простроченим кредитом в сумі 45 530 грн. 41 коп., 3% річних за простроченими процентами в сумі 5 980 грн. 12 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 60 568 грн. коп. В задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Колумб" до ОСОБА_1 акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" відмовлено.

На виконання вказаного рішення видано наказ від 03.12.2015 № 913/193/15.

Відповідач у справі ТО «СП «Колумб» просить суд надати відстрочу виконання рішення у справі строком до закінчення антитерористичної операції на території м. Луганська та Луганської області.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Отже, господарський суд на підставі ст. 121 Господарського процесуального кодексу України має право за заявою сторони, у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити виконання рішення.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також, не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відповідно до п.7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вже зазначалось вище, відповідач, в якості підстав для надання відстрочки виконання рішення, посилається на тяжкий фінансовий стан та збитковість відповідної діяльності у звязку із проведенням антитерористичної операції на відповідній території.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, вищезазначена правова норма зазначає, що підприємство організовує свою господарську діяльність на власний ризик, що як наслідок покладає на останнє нести тягар несприятливих наслідків такої діяльності.

В той же час, відповідачем не надано суду відомостей щодо конкретного строку на який може бути відстрочено рішення суду, а такий строк - як до закінчення антитерористичної операції взагалі не може бути застосованим, та не надає будь-яких гарантій щодо обовязкового виконання рішення суду.

Зазначені відповідачем обставини не є винятковими в розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за наявності яких можливе надання відстрочення виконання рішення.

Згідно приписів ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України Про міжнародні договори України і ст. 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами міжнародних договорів, ратифікованих законами України.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні (абз. 3 п. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004р. в справі Півень проти України суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Концепції, захищає також виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004р. по справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005р. по справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії §1 ст. 6 Конвенції. Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції ("ОСОБА_5 проти Італії", заява № 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V).

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, державний орган або інша юридична особа не може посилатися на відсутність коштів, щоб не виплачувати борг, підтверджений судовим рішенням. У такому випадку не може прийняти аргумент Уряду, що визначає таку відсутність як виняткові обставини (див. § 40 рішення Європейського суду з прав людини у справі Півень проти України від 29.06.2004).

При цьому, Європейський суд з прав людини допускає, що затримки у виконанні рішення можуть бути обґрунтовані за окремих обставин, проте державні органи не можуть довільно посилатись на відсутність коштів як на вибачення за невиплату боргу за рішенням, а затримки не можуть бути такими, що зводять нанівець право, що захищається пунктом 1 статті 6 Конвенції (див. § 24 рішення Європейського суду з прав людини у справі Бакай та інші проти України від 09.11.2004).

Виходячи з фактичних обставин справи та наведених вище норм, суд не погоджується з доводами відповідача за первісним позовом та відхиляє їх, у звязку з чим заяву ТОВ «СП «Колумб» про відстрочку виконання рішення суду слід залишити без задоволення та у відстрочці відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СП «Колумб» від 02.06.2016 про відстрочку виконання рішення господарського суду Луганської області у справі № 913/193/15 від 15.09.2015 залишити без задоволення, у наданні відстрочки виконання рішення відмовити.

Головуючий суддя Т.А. Василенко

Суддя Є.А. Лісовицький

Суддя І.П.Голенко