донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

06.06.2016 справа №905/495/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін від позивача від відповідача ОСОБА_4, за довіреністю; не з'явився;
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів", м. Донецьк
на рішення господарського судуДонецької області
від28.03.2016 р. (підписано 28.03.2016 р.)
у справі№ 905/495/16 (суддя Гринько С.Ю.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів", м. Донецьк
до Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1", м. Вугледар, Донецької області
простягнення 89 273,67 грн.
В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року до господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів", м. Донецьк (Позивач) із позовом до Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1", м. Вугледар, Донецької області (Відповідач) про стягнення 89 273,67 грн., з яких: 3% річних в сумі 8 937,29 грн. та 80 336,38 грн. інфляційних втрат, нарахованих відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України на суму боргу, визначену в рішенні господарського суду Донецької області від 25.05.2010р у справі 8/189.

Рішенням господарського суду Донецької області від 28.03.2016 р. у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права України.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на то, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що підставою для звернення з позовом є відкрите виконавче провадження ВП № 48341852 та його невиконання відповідачем.

Від відповідача 12.05.2016 р. на адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії листа № 1040 від 10.05.2016 р. до Волноваської місцевої прокуратури, яке судовою колегією задоволено.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, надав пояснення аналогійні, викладеним в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу без участі представника відповідача, що не скористався правом на участь в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду Донецької області від 25.05.2010 р. по справі № 8/189, яке набрало законної сили, встановлений факт укладення між сторонами Договору № 15-06-3 від 15.06.2009р., згідно якого позивач зобовязався передати у власність відповідача, а відповідач прийняти та оплатити у відповідності з умовами цього договору продукцію.

Зазначеним судовим рішенням встановлений факт наявності у відповідача заборгованості в розмірі 99 303,32 грн. за поставлену продукцію та неналежне виконання відповідачем умов Договору щодо своєчасної оплати за надані послуги.

Згідно до вимог ст. 35 ГПК України зазначені факти є встановленими та не вимагають окремого підтвердження.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Протоколу № 1 установчих зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Праймрейт" від 01.02.2011 р. шляхом виділу з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурсенерготрейд" () утворилась нова юридична особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Праймрейт" (), яка є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурсенерготрейд" щодо його прав та зобовязань стосовно всіх кредиторів та боржників, переданих згідно розподільчого балансу, включаючи права та зобовязання, що розглядаються (розшифровки до розподільчого балансу), про що також свідчать відомості, вказані у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Протоколом № 1 загальних зборів учасників ТОВ "Праймрейт" від 09.04.2012 р. було змінено найменування зазначеної юридичної особи на Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів" та затверджено статут зазначеного товариства, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів" є правонаступником усіх прав та обовязків Товариства з обмеженою відповідальністю "Праймрейт".

Крім того, як вбачається з Витягу з ЄДРПОУ Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів", 09.04.2012р. відбулась державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи, зміна повного найменування, зміна скороченого найменування.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції посилався на те, що правонаступник (позивач у даній справі) не звертався до суду з вимогою про заміну сторони у виконавчому провадженні, а отже відсутні підстави вважати правонаступником позивача за постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Вугледарського міського управління юстиції при примусовому виконанні № 48341852 від 18.02.2016 р. про заміну сторони у виконавчому провадженні, оскільки вона не відповідає вимогам п. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження"; виконавче провадження ВП № 36414859 за наказом № 8/189 господарського суду Донецької області від 04.06.2010р., яке постановою від 06.02.2013р. було відкрито і постановою від 21.06.2013р. зупинено, не було поновлено та закінчено у звязку з відкриттям за цим же виконавчим документом нового виконавчого провадження № 48341852 від 06.08.2015р.

Крім того, господарський суд зазначив, що усі економічні та фінансові санкції, 3% річних та інфляційні нарахування, збитки, що виникли або можуть виникнути в силу дії переданих договорів та зобовязань, які виникли з інших підстав, передаються до ТОВ "Праймрейт", а після зміни назви ТОВ "Донецький завод кольорових сплавів" разом з основними зобовязаннями тільки після вступу в законну дію рішення господарського суду про виділ юридичної особи чи заміни сторони у виконавчому провадженні.

Таким чином, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позовних вимог ТОВ "Донецький завод кольорових сплавів" та зазначив, що після заміни сторони у виконавчому провадженні позивач має право на звернення до суду за захистом своїх порушених прав і законних інтересів.

За змістом ст. 109 Цивільного кодексу України виділ охоплює випадок правонаступництва новостворюваної юридичної особи в межах, визначених розподільчим балансом. Факт правонаступництва, а отже, і наявність статусу кредитора у відповідному зобовязанні в розглядуваному випадку визначається виключно двома складовими: створення нової юридичної особи та змістом складеного і затвердженого розподільчого балансу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача створено в результаті виділу зі складу первісного кредитора у правовідносинах з відповідачем і за розподільчим балансом позивач у відповідності до ст. 514 ЦК України набув права вимоги у таких правовідносинах, що зумовлює і виникнення у нього відповідного у розумінні ст. 1 ГПК України та ст. 15 ЦК України субєктивного права кредитора по відношенню до відповідача, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Статус належного позивача в розглядуваній справі у ТОВ "Донецький завод кольорових сплавів" не перебуває у залежності від винесення будь-яких постанов у межах виконавчого провадження з примусового виконання наказу № 8/189 від 04.06.2010 р., оцінка законності яких має здійснюватися в порядку ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, а тому, висновки суду першої інстанції щодо зазначених підстав позовних вимог є помилковими.

Судова колегія звертає увагу, що відсутність в межах справи № 8/189 відповідної ухвали в порядку ст. 25 Господарського процесуального кодексу України та ч. 5 ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" не спростовує доведеність факту матеріального правонаступництва позивача як кредитора відповідача в межах правовідносин, які були предметом розгляду справи № 8/189 в порядку ст. 109 Цивільного кодексу України.

Місцевим господарським судом неправильно застосовано ст. 109 Цивільного кодексу України, а саме, щодо визнання належної підстави виділу, оскільки в даному випадку виділ ТОВ "Праймрейт" (в подальшому перейменованого на ТОВ "Донецький завод кольорових сплавів") з ТОВ "Ресурсенерготрейд" відбувся за рішенням учасників останнього, що обумовлює відсутність необхідності в прийнятті господарським судом рішення про виділення такої юридичної особи.

Згідно до статті 526 ЦК України, статті 193 ГК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Предметом позовних вимог у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних 8 937,29 грн. за період з 03.02.2013р. по 03.02.2016р. та збитків від інфляції в розмірі 80 336,38 грн. за період з жовтня 2013 року по грудень 2015 року за невиконання зобовязань за Договором № 15-06-3 від 15.06.2009р.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, наявність судового рішення про стягнення боргу за Договором, яке не виконано боржником, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін за Договором, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.

Виходячи із положень зазначеної норми, відповідальність за прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наявний розрахунок позовних вимог 3% річних в розмірі 14 256,64 грн. та інфляційних в розмірі 126 390,77 грн., судова колегія вважає його вірним, отже з відповідача на користь позивача зазначені суми також підлягають стягненню.

Доводи відповідача щодо сплати заборгованості в сумі 99 303,32грн. станом на 01.01.2013р. судовою колегією до уваги не приймаються, оскільки доказів сплати заборгованості за спірним Договором відповідачем не надано та матеріали справи не містять.

Результати звернення відповідача до правоохоронних органів можуть бути підставою для звернення з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецького області від 28.03.2016 р. у справі № 905/495/16 слід скасувати через неправильне застосування норм матеріального права.

По справі слід прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 8 937,29 грн. та 80 336,38 грн. інфляційних втрат задовольнити.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги слід покласти на відповідача, стягнувши з останнього на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1 378,00 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1 515,80 грн.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів", м. Донецьк задовольнити.

Рішення господарського суду Донецького області від 28.03.2016 р. у справі № 905/495/16 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги про стягнення з Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1", м. Вугледар, Донецької області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів", м. Донецьк 3% річних в розмірі 8 937,29 грн. та інфляційних в розмірі 80 336,38 грн. задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1" (85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. Магістральна, буд. 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів" (83058, м. Донецьк, вул. Майська, буд. 66, ) 3% річних в розмірі 8 937,29 грн. та інфляційні в розмірі 80 336,38 грн.

Стягнути з Державного підприємства "Шахтоуправління "Південнодонбаське № 1" (85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. Магістральна, буд. 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донецький завод кольорових сплавів" (83058, м. Донецьк, вул. Майська, буд. 66, ) судовий збір за подання позовної заяви у сумі 1 378,00 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1 515,80 грн.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідні накази.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді К.І. Бойченко

ОСОБА_3

Надр.5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. до справи

4. ДАГС

5. ГС