ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.06.16р. Справа № 904/2754/16

За позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус", м. Дніпропетровськ

до відповідача-2 товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Метінсервіс", м. Полтава

про стягнення 25 556,22 грн. заборгованості за кредитом, 25 293,80 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 9 420,52 грн. пені, 5 575,02 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: Єрмолов Є.М., довіреність № 3438-К-О від 14.08.2015 року, представник

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" та товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Метінсервіс" заборгованості у сумі 65 845,56 грн., з яких: 25 556,22 грн. - заборгованість за кредитом, 25 293,80 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 9 420,52 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 5 575,02 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Судовий збір позивач просить покласти на відповідача-2.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

07.12.2012 року відповідачем-2 було підписано заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої останній приєднався до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, що розміщені у мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua., які разом складають договір банківського обслуговування № б/н від 07.12.2012 року. На виконання умов договору банківського обслуговування № б/н від 07.12.2012 року позивач надав відповідачу-2 кредитний ліміт у сумі 54 000,00 грн. зі сплатою річних за користування кредитом: у разі обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця - за ставкою 0% річних; у разі обнулення дебетового сальдо протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню - за ставкою 36% річних; у випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня - за ставкою 56% річних.

Позивач зазначає, що відповідач-2 належним чином умови договору банківського обслуговування № б/н від 07.12.2012 року не виконав, у зв'язку з чим у нього станом на 24.03.2016 року виникла заборгованість у сумі 65 845,56 грн., з яких: 25 556,22 грн.- заборгованість за кредитом, 25 293,80 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 9 420,52 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 5 575,02 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

З урахуванням договору поруки № 21207DOK2S0D8 від 11.11.2013 року сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову з наведених у ньому підстав.

Відповідачі відзиви на позовну заяву та витребувані судом документи не надали.

Відповідачі явку своїх повноважних представників у судове засідання не забезпечили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином відповідно до вимог статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресами, зазначеними у позові, які збігаються з адресами місцезнаходження відповідно до Спеціальних витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 12.04.2016 року.

Направлена господарським судом кореспонденція на адресу відповідача-1 повернулася з відміткою "організація відсутня" (а.с. 55-56, 79-83 том 1), направлена кореспонденція на адресу відповідача-2 також повернулася, з відміткою "за закінченням терміну зберігання" (а.с.82-83 том 1).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

У разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, а також беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Розгляд справи призначався на 28.04.2016 року після чого розгляд справи відкладався до 30.05.2016 року, та до 13.06.2016 року

У судовому засіданні 13.06.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться у матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

07.12.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Метінсервіс" (далі - клієнт, відповідач-2) і публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" (далі - банк, позивач) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку із зразками підпису та контактними даними.

Згідно вказаної заяви відповідач-2 приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування від 07.12.2012 року (далі - Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг" на поточний рахунок №2459 відповідачу-2 було встановлено в електронному вигляді через задіяні засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших) кредитний ліміт: станом на 10.12.2012 року - 0,00 грн., станом на 25.02.2013 року - 5 300,00 грн., станом на 13.03.2013 року - 9 300,00 грн., станом на 14.03.2013 року - 12 000,00 грн., станом на 19.03.2013 року - 19 000,00 грн., станом на 16.04.2013 року - 54 000,00 грн., станом на 01.03.2014 року - 54 000,00 грн., станом на 20.06.2014 року - 0,00 грн. (а.с. 30 том 1).

Згідно з пунктом 3.2.1.1.16. Умов при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта (відповідача у справі) до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод, таким чином, прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Стаття 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначає, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Відповідно до частини другої статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Пунктом 3.2.1.1.1. Умов передбачено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта, у межах, кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди (п. 3.2.1.1.3 Умов).

Проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода") (п. 3.2.1.1.8. Умов).

Ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнт (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших) (п.3.2.1.1.6. Умов).

На виконання умов договору № б/н банківського обслуговування від 07.12.2012 року публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" надавалися товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Метінсервіс" кредитні кошти у межах встановленого ліміту, які використовувалися відповідачем-2, що підтверджується наданою позивачем банківською випискою по рахунку № 2459 за період з 10.12.2012 року по 21.04.2016 року (а.с. 59-74 том 1).

Відповідно до розділу 3.2.1.4. Умов за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку рахунку утворилося з 21-го кінцевого числа поточного місяця (далі -"період, в який дебетове сальдо підлягає обнулення"), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Відповідно до пункту 3.2.1.1.17. Умов при перерахуванні клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки, утримувачем яких є сам власник поточного рахунку, або на будь-які пластикові картки (за винятком зарахувань заробітної плати на зарплатні картки банку), а також на погашення будь-яких кредитів, з суми кожного з проведених в рахунок кредитного ліміту перерахувань, стягується комісійна винагорода у розмірі 3% від суми перерахувань.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Метінсервіс" належним чином умови договору № б/н банківського обслуговування від 07.12.2012 року не виконало, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість зі сплати кредиту у сумі 25 556,22 грн., процентів за користування кредитом у сумі 25 293,80 грн., пені у сумі 9 420,52 грн., а також заборгованість по комісії за користуванням кредитом у сумі 5 575,02 грн.

Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем-2 умов договору №б/н банківського обслуговування від 07.12.2012 року в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісії та пені за прострочення виконання зобов'язань.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 525 Цивільного Кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3.2.1.2.3.4. Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Позивачем заявлена до стягнення заборгованість зі сплати кредиту у сумі 25 556,22 грн., процентів за користування кредитом у сумі 25 293,80 грн. за загальний період 30.04.2014 року по 24.08.2016 року та заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом у сумі 5 575,02 грн. за загальний період з 05.05.2014 року по 24.03.2016 року.

З огляду на приписи договору № б/н банківського обслуговування від 07.12.2012 року та "Умов та правил надання банківських послуг" строк сплати кредиту у сумі 25 556,22 грн., процентів за користування кредитом у сумі 25 293,80грн., сплати комісії у сумі 5 575,02 грн. є таким, що настав.

Доказів сплати кредиту у сумі 25 556,22 грн., процентів за користування кредитом у сумі 25 293,80 грн., комісії у сумі 5 575,02 грн. відповідач-2 суду не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись відповідно до договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3.2.1.5.1 Умов при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. У випадку реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом до банку заяви на приєднання до "Умов та Правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного Ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами (пункт 3.2.1.6.1. Умов).

Позивачем заявлена до стягнення пеня за прострочення виконання зобов'язання у сумі 9 420,52 грн. за загальний період з 07.05.2014 року по 24.03.2016 року.

Пеня нарахована відповідно до умов договору та підлягає стягненню на користь позивача.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню 65 845,56 грн., а саме: заборгованість за кредитом у сумі 25 556,22 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 25 293,80 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 5 575,02 грн.; пеня у сумі 9 420,52 грн.

11.11.2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус" (далі - поручитель, відповідач-1) і публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк" (далі - Кредитор) був укладений договір поруки № 21207DOK2S0D8. Предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Метінсервіс" усіх своїх обов'язків за договором банківського обслуговування від 07.12.2012 року (пункт 1 договору).

Пунктом 2 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, зазначених в кредитному договорі.

Пунктами 4, 5, 6 договору поруки передбачено, що за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У випадку невиконання боржником будь-якого обов'язку, передбаченого пунктом 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного(их) обов'язку(ів).

Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок(ки), зазначений(ні) в письмовій вимозі кредитора, впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в пункті 5 цього договору.

За пунктом 8 договору поруки договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.

Строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором встановлюється протягом 5 (п'яти) років (п. 9 договору поруки).

Відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Листом № 21207DOK2S0D8 від 16.03.2016 року позивач звернувся до відповідача-1 з вимогою про сплату боргу, яка останнім залишена без відповіді (а.с. 38 том 1). Жодних заходів щодо добровільного погашення заборгованості за спірним кредитним договором відповідач-1 не здійснив.

За таких обставин та з урахуванням умов договору поруки позивач набув право вимоги до поручителя як солідарного відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором у сумі заявлених позовних вимог.

Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, у ході вирішення спору встановлений факт наявності заборгованості у товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Метінсервіс" за договором банківського обслуговування від 07.12.2012 року у сумі 65 845,56 грн., яка з урахуванням договору поруки №21207DOK2S0D8 від 11.11.2013 року підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Під час розгляду справи встановлено, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2016 року порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус". Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів. Розпорядником майна призначено Польянова Євгена Олександровича.

З офіційного сайту Вищого господарського суду України вбачається, що 10.03.2016 року опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" по справі № 904/769/16, що в силу статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" є офіційним оприлюдненням зазначеного оголошення.

Згідно з частинами 1-4 статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство. Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання. Якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову. У разі звернення позивача із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство після винесення ухвали господарського суду за результатами розгляду цих вимог позовне провадження підлягає припиненню на підставі пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

В заяві від 27.04.2016 року позивач вказав, що із заявою про визнання грошових вимог до боржника у справі про банкрутство на підстав договору поруки № 21207DOK2S0D8 від 11.11.2013 року не звертався.

З урахуванням наведеного суд відмовляє у задоволенні позовних вимог про стягнення коштів з відповідача-1.

Таким чином, підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача-2 заборгованості у сумі 65 845,22 грн., з яких заборгованість за кредитом 25 556,22грн., по процентам за користування кредитом у сумі 25 293,80 грн., пеня у сумі 9 420,52 грн., заборгованості по комісії за користуванням кредитом у сумі 5 575,02 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1 378,00 грн. підлягає стягненню з відповідача-2.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича компанія "Метінсервіс" (36009, Полтавська область, м. Полтава, вул. Зіньківька, буд.19 ідентифікаційний код 37216051) на користь публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість за кредитом у сумі 25 556,22 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 25 293,80 грн., пеню у сумі 9 420,52 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом 5 575,02 грн., судовий збір у сумі 1 378,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.06.2016 року.

Суддя Е.М. Бондарєв