ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2016 року Справа № 904/11245/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Дмитренко Г.К.- доповідач

суддів: Виноградник О.М., Антоніка С.Г.

при секретарі: Ситниковій М.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № 11520 від 13.04.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність б/н від 01.09.2015 р.;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвест груп" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2016 року у справі № 904/11245/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвест груп", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості 18929 грн. 21 коп.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2016 року (суддя Мельниченко І.Ф.) з товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвест груп" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" стягнуто 18929 грн. 21 коп. основного боргу та 1218 грн. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінвест груп" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування судом норм матеріального права.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" у відзиві на апеляційну скаргу просить в її задоволенні відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Укрінвест груп" (орендодавець) і товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" (орендар) укладено договір оренди № 85А/10, на підставі якого згідно акту приймання передачі орендар отримав від орендодавця в оренду чотири вагони-окатишевози моделі 20-480 №№ 59157495, 59157305, 59157453, 59111997 (т.1, а.с. 51-54).

Відповідно до ч. 1 ст. 776 Цивільного кодексу України поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

У п. 2.4. договору сторони домовилися про те, що «в процессе эксплуатации приватных вагонов, находящихся в аренде у арендатора, деповский и капитальный ремонт, ревизия разгрузочных механизмов, а также ремонтные работы, предусмотренные Правилами регистрации и эксплуатации приватных грузовых вагонов (приложение № 5), техническое обслуживание в пути следования производится арендодателем за свой счет.

Оплата тарифа за перевозку приватных вагонов для проведения ремонтов и при возврате их из ремонтов производится арендатором за счет арендодателя.

Оплата сбора за подачу-уборку вагонов при проведении ремонтных работ производится арендодателем».

В п. 6.3. договору вказано, що «арендодатель обязан своевременно выводить приватные вагоны из эксплуатации (аренды) и организовывать деповский и капитальный ремонт, ревизию разгрузочных механизмов, а также ремонтные работы, предусмотренные Правилами регистрации и эксплуатации приватных грузовых вагонов (приложение № 5), техническое обслуживание в пути следования порядком, предусмотренным разделом 2 настоящего договора».

Тобто умовами договору встановлено, що орендодавець і організовує необхідний ремонт вагонів, і оплачує його за власний рахунок (в тому числі тарифи за перевезення вагонів для проведення ремонту, збори за їх подачу-прибирання при проведенні ремонту).

У рішенні господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2015 року у справі № 904/3469/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвест Груп» до товариства з обмеженою відповідальністю «Металургтранс» встановлено, що «сторони не погодили продовження строку дії договору на 2015 рік, відповідно, договір діяв до 31.12.2014 року на підставі додаткової угоди від 15.10.2013 року №3 до договору» (т.1, а.с. 47-49).

Як свідчать матеріали справи, ще в період строку дії договору у листі від 12.09.2014 року № 18463 позивач звертав увагу відповідача на те, що у звязку з простроченням ним строку проведення планових ремонтів вагони не можуть курсувати по коліям загального користування (т.1, а.с. 102). Тобто без проведення таких ремонтних робіт орендар був позбавлений можливості повернути вагони з оренди, про що повідомляв орендодавця (відповідача) заздалегідь.

Про те, що відповідач був обізнаний про необхідність проведення ремонту вагонів свідчить його лист від 17.09.2014 року № 17/14, адресований товариству з обмеженою відповідальністю «Металургтранс», в якому вказано, що «вагоны, переданные вашему предприятию в аренду согласно договора № 85А/10 от 01.10.2010г., не первый год с простроченным сроком проведения плановых ремонтов» (т.1, а.с. 104).

Листом від 20.10.2014 року № 20/14 товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінвест груп» просило позивача направити вагони в ремонт на станцію Знамянка Одеської залізниці (т.1, а.с. 105). В подальшому листом від 08.12.2014 року № 08/12 товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінвест груп» просило позивача направити вагони на станцію Горяїново Придніпровської залізниці (т.1, а.с. 106).

У листі від 24.12.2014 року № 28075 товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" повідомило відповідача про таке: «Учитывая, что вагоны №№ 59157305, 59157453, 59157495, 59111997 исключены из инвентарного парка УЗ, для организации проведения передислокации на станцию Горяиново ГП «Приднепровская железная дорога» необходимы отдельные приказы от Луганской дирекции ГП «Донецкая железная дорога» и службы вагонного хозяйства ГП «Донецкая железная дорога.

Также в соответствии с инструкцией ЦВ-0143 полная ревизия колесных пар проводится один раз в 5 лет. Согласно справки ГИВЦ УЗ 2731 полная ревизия колесных пар данным вагонам последний раз проводилась в 2006-2009 г.г. Без проведения полной ревизии колесных пар отправка вагонов невозможна.

Учитывая вышеизложенное, просим согласно договора № 85А/10 от 01.10.2010 г. организовать полную ревизию колесных пар в условиях вагонного депо Коммунарск или в срок до 26.12.2014г. направить ООО «Металлургтранс» письменное поручение организовать выполнение данных работ и гарантировать возмещение расходов» (т.1, а.с. 107).

У листі від 12.01.2015 року № 12/01 товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінвест груп», звертаючись до позивача, просило дати вказівку розрахувати вартість ревізії колісних пар та вартість необхідних заходів для відправлення вагонів №№ 59111997, 59157305, 59157453, 59157495 (00000997, 00000305, 00000453, 00000495), які є власністю товариства з обмеженою відповідальністю «Укрінвест груп», на станцію Горяїново (т.1, а.с. 197).

Таким чином, незважаючи на те, що умовами договору обовязок з проведення та оплати ремонту вагонів покладено на відповідача, як орендодавця і останньому було відомо про прострочення ним планових ремонтів та повної ревізії колісних пар вагонів, він не організував ремонт вагонів в період строку дії договору.

У відповідь на лист відповідача від 12.01.2015 року № 12/01 товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" повідомило про орієнтовну вартість повної ревізії однієї колісної пари і орієнтовну вартість ремонту одного вагона з урахуванням подачи-прибирання. Водночас цим листом позивач просив письмово погодити організацію виконання ремонту товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" з наступним відшкодуванням витрат (лист від 12.01.2015 року № 818 (т.1, а.с. 26)).

Листом від 13.01.2015 року № 13/01 відповідач повідомив про свою згоду на компенсацію витрат на ремонт вагонів (т.1, а.с. 10). Додатково листом від 10.02.2015 року № 10/02 відповідач підтвердив відправлення товариству з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" листа від 13.01.2015 року № 13/01 про те, що гарантує відшкодування витрат на ремонтні роботи (т.1, а.с. 108).

Листом від 27.02.2015 року № 4950 позивач повідомив відповідача, що орієнтовна вартість ремонту вагонів буде складати 52000 грн. з ПДВ. Фактична вартість ремонтних робіт буде визначена відповідальними спеціалістами вагонного депо у відповідності до калькуляції (т.1, а.с. 109).

У звязку з тим, що сума передоплати від відповідача не надійшла, позивач згідно виставленого вагонним депо рахунку здійснив попередню оплату в сумі 52502 грн. 06 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 29.04.2015 року № 1128 (т.1, а.с. 92, 208).

В подальшому позивачем та відповідачем складено звіти про понесені витрати, в яких зазначено суму, що підлягає відшкодуванню орендодавцем (відповідач) орендареві (позивач), а також розрахунки суми витрат та винагороди до кожного звіту.

Так, сторонами підписано звіт від 31.08.2015 року № 01/124 на суму витрат 12019 грн. 03 коп. з ПДВ (т.1, а.с. 23, 24); звіт від 30.09.2015 року № 02/140 на суму витрат 7595 грн. 70 коп. з ПДВ та доповнення до звіту від 30.09.2015 року № 02/140, яким у звязку з допущеною помилкою суму витрат зменшено на 685 грн. 52 коп. з ПДВ (т.1, а.с. 18, 19, 13, 14). Отже, у перелічених звітах позивачем та відповідачем без будь-яких зауважень та заперечень узгоджено загальну суму витрат 18929 грн. 21 коп., які були понесені товариством з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" на ремонт вагонів з вини відповідача.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2015 року у справі № 904/3469/15 встановлено, що «неповернення відповідачем (товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс") орендованих вагонів після закінчення строку дії договору відбулося із-за прострочки позивача (товариство з обмеженою відповідальністю «Укрінвест груп»), який не забезпечив своєчасну підготовку вагонів до відправки на вказану ним адресу».

В силу ч.3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З урахуванням встановлених по даній справі обставин обовязок відповідача щодо проведення ремонту вагонів виник в період строку дії договору і його невиконання перешкоджало зустрічному обовязку позивача своєчасно повернути вагони із оренди. Таким чином проведення ремонту вагонів після закінчення строку дії договору відбулося з вини відповідача.

Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 180 Господарського кодексу України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У відповідності з пунктом 8.1. договору від 01.10.2010 року № 85А/10 у випадку документально підтвердженого невиконання або неналежного виконання зобовязань, передбачених договором, винна сторона відшкодовує добросовісній стороні всі понесені у звязку з цим збитки, відповідно Статуту залізничних шляхів та діючого законодавства України.

В силу ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 ст. 225 Господарського кодексу України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною;

неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною;

матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 226 Господарського кодексу України унормовано, що учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб'єктам, - зобов'язаний відшкодувати на вимогу цих суб'єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Враховуючи, що:

- проведення ремонту вагонів хоча і відбувалося після закінчення строку дії договору, але необхідність в його проведенні виникла в період дії договору;

- проведення ремонту було обовязком відповідача (п. 2.4., 6.3. договору), який ним не виконувався, що встановлено рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.09.2015 року у справі № 904/3469/15;

- проведення ремонту вагонів було неминучим заходом, оскільки без такого ремонту вагони не могли бути допущені до курсування на коліях загального користування (були виключені з інвентарного парку Укрзалізниці), що унеможливлювало їх повернення з оренди товариству з обмеженою відповідальністю "Укрінвест груп";

- ремонт вагонів позивач організував та оплатив за погодженням з відповідачем;

- закінчення строку дії договору не звільняє відповідача від відповідальності (відшкодування збитків) за порушення обов'язку щодо проведення ремонту, що мало місце в період дії договору, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позову.

У п.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» вказано, що не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Твердження апелянта про те, що позивач в процесі розгляду справи змінював свою правову позицію та підставу позову не відповідає дійсності, оскільки безпосередньо у позовній заяві товариство з обмеженою відповідальністю "Металургтранс" посилалось на договір оренди від 01.10.2010 року № 85А/10, а у поясненнях від 16.02.2016 року позивачем більш докладно викладено обставини справи.

Посилання товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвест груп" на те, що суд вийшов за межі заявлених позовних вимог (резолютивна частина рішення не збігається з прохальною частиною позову) також не відповідає дійсності, оскільки судом першої інстанції позовні вимоги задоволено в межах заявленої суми позову.

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінвест груп" вказує на те, що судове рішення прийнято господарським судом без участі у судовому засіданні представника відповідача, який не був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, а отже був позбавлений можливості висловити свою позицію щодо нових доказів позивача та заявити про свої додаткові заперечення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрінвест груп" стверджує, що судом першої інстанції не зясовано, що в позовній заяві вказано невірну адресу відповідача: м. Дніпропетровськ, вул. Московська, 12, замість правильної адреси: м. Дніпропетровськ, пр. К.Маркса, 60, оф. 538.

Посилання відповідача на порушення господарським судом норм процесуального права судом апеляційної інстанції визнається безпідставним з огляду на наступне.

04.01.2016 року господарським судом винесено ухвалу про порушення провадження у справі та призначено її до розгляду на 28.01.2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача був присутнім у судовому засіданні, призначеному на 28.01.2016 року, в якому було оголошено перерву до 04.02.2016 року, що відображено у протоколі судового засідання (т.1, а.с. 86-87).

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81 1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання (п. 3.9.1 постанови пленум Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідач не скористався правом участі у другому судовому засіданні, призначеному на 04.02.2016 року, надіславши до суду клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю його уповноваженого представника бути присутнім у судовому засіданні через участь в засіданні Консультативної ради при Генеральній прокуратурі України.

Зазначене клопотання було задоволено судом першої інстанції та відкладено розгляд справи на 17.02.2016 року, при цьому явка представника відповідача у судове засідання 17.02.2016 року обовязковою не визнавалась (т.1, а.с. 95, у т.ч. на звороті).

Відповідач був обізнаний про наявність даної справи у господарському суді, а тому мав можливість ознайомитись з матеріалами справи та надати (або надіслати поштою) все необхідні додаткові пояснення та заперечення, але такою можливістю не скористався.

У пп. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції вказано, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 Господарського процесуального кодексу України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 Господарського процесуального кодексу України), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 пункту 3.9 цього пункту постанови.

З наведених вище підстав судом апеляційної інстанції відхиляються доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі.

З урахуванням викладеного колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.02.2016 року у справі № 904/11245/15 залишити без змін, а скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінвест груп" без задоволення.

Головуючий суддя Г.К. Дмитренко

Суддя О.М. Виноградник

Суддя С.Г. Антонік

повний текст постанови виготовлений 14.06.16р.