КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2016 р. Справа№ 910/27797/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Калатай Н.Ф.

Смірнової Л.Г.

секретар судового засідання Білак В.Ю.

за участю представників:

від позивача: Акімова А.В. - за довіреністю оформленою належним чином;

від відповідача: не з`явились,

від третьої особи: Ваховська І.Б. - за довіреністю оформленою належним чином,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тема"

на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2016р.

у справі №910/27797/15 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Тема"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про виселення з орендованого нерухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Київський метрополітен" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМА" про виселення відповідача з нерухомого майна (частини переходу), згідно з викопіюванням з Схеми тимчасового розташування МАФ, що знаходиться за адресою: станція метро "Печерська", загальною площею 21,0 кв.м.; зобов'язання відповідача у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили демонтувати тимчасові огороджуючи конструкції (кіоск), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕМА", які знаходяться за адресою: станція метро "Печерська", загальною площею 21,0 кв.м.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.04.2016р. у справі №910/27797/15 позов задоволено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тема" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у позові відмовити.

На думку апелянта, рішення суду першої інстанції винесено з порушення норм матеріального права, при неповному з`ясуванні та недоведеності обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тема" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2016р. у справі №910/27797/15 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Кропивної Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тема" у складі колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В., прийнято до провадження та призначено до розгляду на 25.05.2016р.

24.05.2016р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому його представник просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а оскаржуване рішення залишити без змін.

25.05.2016р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 25.05.2016р. у зв'язку з перебуванням судді Чорної Л.В. у відпустці, змінено склад колегії суддів та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Калатай Н.Ф.

У судове засідання 25.05.2016р. представник відповідача не з'явився. Про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла до висновку про залишення його без задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського сулу України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

За висновками суду апеляційної інстанції , неявка у судове засідання апелянта , повідомленого належним чином про час і місце розгляду його скарги, не перешкоджає такому ,оскілки його правова позиція та доводи викладені у апеляційній скарзі, ці доводи апелянт не змінював, а юридична особа не позбавлена можливості представництва чсвоїз інтересів у суді лише однією особою .

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 03.05.2012р. між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), яке перейменоване у Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕМА" (орендар) та Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (підприємство) був укладений Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №251 (договір).

За умовами договору орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності №115 від 12.04.2012р. передає, а орендар приймає в оренду для торгівлі непродовольчими товарами належне до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначене розробленою ДП "ПІ Укрметротунельпроект" проектною документацією нерухоме майно (частину вестибюлю), обмежене тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 21,00 кв.м., на станції метро "Печерська" , зазначене у викопіюванні до Схеми тимчасового розташування МАФ,що складає невід'ємну частину цього договору.

Відповідно п. 2.4. договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі КП "Київський метрополітен".

Згідно п. 4.15. договору сторони визначили, що орендар після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству. Акти приймання-передачі об'єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством.

Зі змісту пункту 7.6. договору у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди підприємству у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 01.04.2012р. до 29.03.2015р. і припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.(пункти 9.1., 9.4. )

Матеріалами справи підтверджується і не оспорюється орендарем, належне виконання орендодавцем зобов'язань з передачі об'єкту оренди орендарю , доказом чого є підписаний сторонами акт приймання-передачі нерухомого майна від 03.05.2012р.

Поряд з цим у доводах апеляційної скарги апелянт вказував, що КП "Київський метрополітен" є неналежним орендодавцем , а суд першої інстанції не дослідив , чи може метрополітен бути таким і ,відповідно, мати право направляти орендарю повідомлення про припинення дії договору оренди.

Відхиляючи такі доводи орендаря , колегія суддів враховує , що згідно з приписами частин 5, 7 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування від імені і в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції (передавати комунальну власність у постійне або тимчасове користування, здавати їх в оренду юридичним та фізичним особам).

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про столицю України - місто-герой Київ" матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування у місті Києві є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності громади міста або знаходяться в її управлінні.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №464-р від 30.06.1998р. Державне підприємство "Київський метрополітен" передано у власність територіальної громади міста Києва.

На виконання вказаного розпорядження КМУ, розпорядженням Київської міської державної адміністрації №2155 від 28.10.1998р. "Про зарахування майна державного підприємства у комунальну власність територіальної громади міста Києва" майно державного підприємства Київський метрополітен зараховано у комунальну власність.

Пунктом 2 вказаного розпорядження КМДА Головному управлінню майном Київської міської державної адміністрації було доручено оформлення приймання майна підприємства "Київський метрополітен" та у встановленому порядку вирішення питання закріплення майна за Київським метрополітеном.

Статтею 7 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" (у редакції від 03.03.1998р., чинній на момент передачі державного підприємства "Київський метрополітен") передача підприємств провадиться разом з усіма їх активами і пасивами, лімітами, фондами, планами фінансово-господарської діяльності тощо, а об'єктів незавершеного будівництва - також з проектно-кошторисною документацією. Право власності на об'єкт передачі виникає з дати підписання акта приймання-передачі.

Отже, Актом прийому-передачі у комунальну власність територіальної громади м. Києва Державного підприємства "Київський метрополітен" від 06.11.1998р., відповідно до розпорядження Кабінету міністрів України від 30.06.1998 №464-р, вказане підприємство передано у комунальну власність територіально громади міста Києва.

Зі змісту пункту 5.2. Статуту КП "Київський метрополітен" передбачено, що майно підприємства є комунальною власністю територіальної громади міста Києва і закріплено за ним на праві господарського відання.

Відповідно ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Здійснюючи право господарського відання, підприємство володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником або уповноваженим ним органом, з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадах, передбачених законодавством України та цим Статутом.

До захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Крім того, правомірність дій КП "Київський метрополітен" та визначення його повноважень, як орендодавця спірного майна, також підтверджується Порядком передачі майна територіальної громади міста Києва в оренду, затвердженим рішенням КМР №34/91 від 28.09.2006р., який був чинним на момент укладення договору оренди.

Положенням про оренду майна територіальної громади міста Києва до повноважень комунальних підприємств віднесено право бути орендодавцями майна, яке закріплено за підприємства на праві господарського відання (з усіма правами сторони договору оренди, в тому числі правом на розірвання договору в судовому порядку та пред'явлення вимог про виселення).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 31.03.2016р. по справі №910/20050/15

Отже, враховуючи, що майно, передача якого в оренду є предметом Договору, закріплене за КП "Київський метрополітен" на праві господарського відання, а згідно з п. 3.2 Статуту КП "Київський метрополітен" предметом його діяльності є, зокрема, надання в оренду приміщень, обладнання іншим підприємствам та установам, колегія суддів дійшла висновку, що КП "Київський метрополітен" має весь обсяг повноважень орендодавця щодо майна, яке знаходиться у нього на праві повного господарського відання , включаючи і права на захист та на повідомлення орендаря про припинення з ним дії Договору оренди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.12.2015р. у справі №910/29167/15, яке набрало законної сили 01.03.2016р., відмовлено в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕМА" до Комунального підприємства "Київський метрополітен", Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про визнання продовженим (пролонгованим) Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №251 від 03.05.2012р..

Згідно ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони, що також закріплено в пункті 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначав, що він не був належним чином повідомлений про відмову орендаря від продовження із ним строку дії договору оренди.

Утім, такі доводи повністю спростовуються фактами, встановленими у справі з господарського спору №910/29167/15 господарським судом , яким зокрема встановлено, що листом № 250-НДД від 30.03.2015р. позивач повідомив відповідача про закінчення терміну дії договору оренди та вимагав, згідно умов п. 4.15 договору привести об'єкт у первісний стан та передати його за актом приймання-передачі.

Крім цього, листами № 062/07/15-1011 від 02.02.2015р. та № 062/07/14-4833 від 29.04.2015р. Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради повідомив відповідача про закінчення терміну дії договору, необхідність звільнення приміщення та передачі його балансоутримувачу.

Направлення вказаних листів підтверджується поштовими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 802 та 939 на адресу відповідача, зазначену у витягу з ЄДРПОУ юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Отже, рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/29167/15 встановлено, що позивач та третя особа повідомили відповідача про закінчення строку дії договору оренди і відсутність згоди орендодавця на його продовження .

Однак, по закінченні строку дії договору оренди об'єкт оренди за актом приймання-передачі орендар добровільно не повернув, у зв'язку з чим Комунальне підприємство "Київський метрополітен" звернулося до господарського суду з даним позовом.

Відповідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Нормами ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором

У пункті 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" роз'яснено, що якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Як раніше згадувалося , позивач та орендодавець повідомляли орендаря листами про відсутність наміру продовжувати дію договору і необхідність звільнити та повернути об'єкт оренди за актом приймання-передачі Комунальному підприємству "Київський метрополітен" ( листи № 250-НДД від 30.03.2015р., № 062/07/15-1011 від 02.02.2015р. та №062/07/15-4833 від 29.04.2015р.).

Згідно ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та п.п. 9.1., 9.4. Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №251 від 03.05.2012р., строк дії останнього сплив 29.03.2015р.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 4.15. договору сторони погодили, що орендар після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству (позивачу).

Таким чином, з припиненням Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №251 від 03.05.2012р. відповідач не вправі використовувати об'єкт оренди для отримання підприємницької вигоди і зобов'язаний повернути його , демонтувавши тимчасово розміщені орендарем споруди з частини переходу , визначеного згідно з викопіюванням з Схеми тимчасового розташування МАФ, що знаходиться за адресою: станція метро "Печерська", загальною площею 21,0 кв.м.

В силу вимог ст. ст. 33 34 Господарського процесуального кодексу, відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про припинення користування орендованим майном після закінчення строку дії спірного договору, як і не надав доказів на законності користування ним орендованою частиною приміщення.

Посилання скаржника на те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту його прав, апеляційний суд не приймає до уваги з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Примусове виконання обов'язку в натурі застосовується в зобов'язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов'язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов'язку чи уникає його. Стосується він, зокрема, невиконання обов'язку сплатити кошти за виконану роботу, надані послуги, передати річ кредитору (за договорами купівлі-продажу, міни, дарування з обов'язком передати річ у майбутньому), виконати роботи чи надати послугу за відповідним договором. Таку правову позицію наведено у висновках Верховного суду України про практику застосування судами ст.16 Цивільного кодексу України.

Одночасно, зобов'язання відповідача вчинити певні дії, як спосіб захисту цивільних прав позивача, підлягає застосуванню у випадку, якщо певним законодавчим актом чи договором передбачено обов'язок учасника господарських правовідносин виконати певну дію на користь іншої особи, яку у добровільному порядку виконано не було.

У даному випадку під виселенням слід розуміти вимоги позивача про звільнення приміщення, зазначеного у відповідному документі, від особи (осіб), або від нелажного їй (їм) майна, тощо та у забороні даній особі користуватись приміщенням.

Норми ст. 20 Господарського процесуального кодексу України та ст.16 Цивільного кодексу України визначають такі способи захисту цивільних прав та інтересів, як присудження виконання обов'язку в натурі та примусове виконання обов'язку. У разі , коли колишній орендар не звільнив приміщення після закінчення договору оренди, вимога орендодавця або визначеної ним особи до суду про примусове виконання такого обов'язку, шляхом виселення , є обґрунтованою та законною.

При цьому фактично визначення позивачем у прохальній частині позовної заяви такого формулювання ,як виселення відповідача та демонтування огороджувальної конструкції, свідчить про те, що заявником вказано, які саме дії слід вчинити для захисту його законних прав та інтересів.

Пункт 8.5.6. Договору містить обов'язок відповідача звільнити орендовану частину приміщення від своїх тимчасових огороджувальних конструкцій.

За висновками апеляційного суду заявлені КП "Київський метрополітен" вимоги відповідають передбаченому законом способу захисту, спонукання до виконання обов'язку в натурі.

Правові висновки суду щодо відповідності застосування аналогічних способів захисту викладені Вищим господарським судом України у постановах від 10.09.2013р., від 02.06.2014р., від 17.04.2012р. по справах №18/3399/11, №16/17-3878-2011 та №916/2943/13відповідно .

З огляду на встановлене, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тема" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2016р. у справі №910/27797/15 слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тема" на рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2016р. у справі №910/27797/15 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 04.04.2016р. у справі №910/27797/15 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/27797/15 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Н.Ф. Калатай

Л.Г. Смірнова