ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2016р. Справа № 914/963/16

За позовом:Бориславської міської ради Львівської області, м. Борислав;
до відповідача:Малого колективного підприємства «Прикарпаття», м. Борислав;
про:поновлення строку дії договору оренди землі, внесення змін до договору оренди землі
Суддя Крупник Р.В. Секретар Цяпка О.І.
Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_1 представник (довіреність №3-21/1295 від 27.05.2016р.);
від відповідача:ОСОБА_2 директор.

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

08.04.2016р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Бориславської міської ради Львівської області (надалі Позивач) до Малого колективного підприємства «Прикарпаття» (надалі Відповідач) про поновлення строку дії договору оренди землі, внесення змін до договору оренди землі.

Ухвалою суду від 11.04.2016р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 05.05.2016р. Розгляд справи відкладався на 23.05.2016р. та 06.06.2016р. з підстав, викладених у відповідних ухвалах суду.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю. Через канцелярію суду подав письмові уточнення до позовної заяви. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 23.05.2007р. між позивачем та відповідачем укладено договір оренди землі, зареєстрований за №04.07.439.00034 23.05.2007р., на виконання якого відповідачу в строкове, платне користування було передано земельну ділянку площею 0,04 га, що знаходиться за адресою: Львівська обл., м. Борислав, вул. Шевченка, 37А для встановлення та обслуговування кафе «Думка», терміном на 5 років. В п. 8 договору сторони визначили, що після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк, у цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Як зазначає представник, виходячи з приписів ст.ст.319, 626 ЦК України, реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. На думку позивача, для застосування ч.1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переваженого права на поновлення договору оренди необхідно встановити чи належно орендар виконує свої обовязки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк, до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Як стверджує представник, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою, належно виконує свої обовязки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору, сторони укладають додаткову угоду. Оскільки МКП «Прикарпаття» продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою, сплачує орендну плату, на земельній ділянці знаходиться будівля відповідача, від міської ради не надходило заперечень щодо продовження договору, проте відповідач зволікає щодо укладення додаткової угоди, позивач вважає, що договір оренди підлягає поновленню в судовому порядку відповідно до ч. 9 ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Крім цього, позивач просить суд внести зміни до п. 5, 8, 9 11, 14 16, 40, які стосуються розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки, розміру і порядку внесення орендної плати, категорії земель, наслідків закінчення строку дії договору. Вказану вимогу міська рада обґрунтовує тим, що 23.09.2011р. нею прийнято рішення №373, яким затверджено нову грошову оцінку земель м. Борислава (яка була введена в дію з 01.01.2012р.) у звязку з чим змінився розмір орендної плати за земельну ділянку, яку використовує відповідач. Так як в добровільному порядку згоди на внесення змін до договору сторонами досягнути не вдалося, позивач просить суд внести відповідні зміни до п. п. 5, 8, 9 11, 14 16, 40, виклавши їх в запропонованій позивачем редакції, доповнення пунктів.

Представник відповідача в судове засідання зявився, проти позову заперечив, просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Заперечуючи проти позову представник зазначив, що рекомендованим листом від 12.04.2012р. орендар повідомив міську раду про бажання продовжити строк дії договору, однак орендодавець на вказаний лист не відреагував. Лише через два місяці позивач листом №3-21/1843 від 26.07.2012р. повідомив відповідача про те, що 23.05.2012р. строк дії договору оренди землі закінчився та припинилося нарахування орендної плати. На думку відповідача, з 24.06.2012р. договір оренди землі від 23.05.2007р. є пролонгованим на той самий строк і на тих самих умовах, які були ним передбачені, оскільки після закінчення строку договору, орендодавець не звертався до відповідача з листом про відмову у поновленні договору, більше того, орендар не припиняв сплачувати орендну плату за використання земельної ділянки, кошти поступають до міського бюджету вчасно і в повному обсязі. Також представник додав, що передавши даний спір на розгляд суду, міська рада тим самим чинить тиск на представника через його активну громадянську позицію.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23.05.2007р. між Бориславською міською радою (Орендодавець) та Малим колективним підприємством «Прикарпаття» (Орендар) укладено договір оренди землі, зареєстрований у Бориславському міському відділі ЛРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 23.05.2007р. за № 04.07.439.00034 (надалі Договір).

За умовами п. 1, 2 Договору, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове, платне володіння та користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення для встановлення та обслуговування кафе «Думка», яка знаходиться у м. Борислав по вул. Шевченка, 37 «а». В оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0400 га по вул. Шевченка 37 «а» на підставі рішення сесії Бориславської міської ради від 24.03.2006р. №877.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 132108,00 грн. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі у грошовій формі, що складає 279,30 грн. в рік, 23,28 грн. в місяць (положення п. 5, 9 Договору).

Згідно п. 8 Договору, такий укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів після закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Як вбачається з позовної заяви та наявних матеріалів справи, у звязку з закінченням строку дії Договору, подальшим фактичним користуванням відповідачем орендованою земельною ділянкою, зміни нормативної грошової оцінки земель в м. Бориславі, ухиленням відповідача від підписання додаткової угоди про поновлення дії Договору, позивач просить суд поновити строк дії договору оренди землі та внести до поновленого договору зміни до п. 5, 8, 9,11, 14, 16, 40.

Встановивши наведені обставини справи суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону України «Про оренду землі», в редакції станом на 23.05.2012р. (надалі Закон).

Згідно ч. 1 ст. 15 Закону, однією з істотних умов договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди.

Частиною 1 ст. 19, ч. 1 ст. 31 Закону визначено, що строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Як вбачається з п. 8 Договору, такий укладено на 5 років. В процесі судового розгляду жодною зі сторін не заперечувалося, що строк дії Договору закінчився 23.05.2012 року.

Положеннями ч.ч. 1-3, 5 ст. 33 Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку, а відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

З наявних матеріалів справи судом встановлено, що листом №2 від 12.04.2012р. МКП «Прикарпаття» повідомляло міську раду про бажання продовжити дію договору оренди землі. Однак додаткової угоди про продовження дії договору орендарем не направлялося, відповідно така сторонами не підписувалася.

Разом з тим, Бориславська міська рада листами від 26.07.2012р. №3-21/1843, від 18.10.2012р. №3-18/2686 (тобто з порушенням місячного строку) повідомляла відповідача про припинення 23.05.2012р. строку дії Договору та вимагала звернутися до міської ради для укладення договору оренди землі. Крім цього, листами від 10.07.2014р. №3-18/1396, від 02.04.2015р. №3-18/723 міська рада зверталася до відповідача з вимогою прибути для підписання додаткової угоди.

Також, як слідує з наявного в матеріалах справи листа Бориславської міської ради від 02.02.2016р. №3-18/251, міська рада направляла на адресу відповідача проект додаткової угоди до Договору оренди землі, в якому пропонувалося поновити термін дії договору на 5 років та внести зміни до договору до положень пунктів 5, 8, 9 11, 14 16, 40, виклавши їх в запропонованій позивачем редакції.

Разом з тим, вказана додаткова угода не була підписана відповідачем.

Як вбачається з позовної заяви та підтверджено представником позивача в судовому засіданні, позивач просить суд поновити строк дії договору оренди землі на підставі положень ч.6 ст.33 Закону та внести зміни в договір на підставі положень ч.1-5 ст.33 Закону.

З цього приводу суд зазначає слідуюче.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону, можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, при поновленні договору оренди землі згідно із частинами першою - п'ятою статті 33 Закону умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: 1) орендар належно виконує свої обов'язки за договором; 2) орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; 3) до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; 4) орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону, необхідна наявність наступних юридичних фактів: 1) орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; 2) орендар належно виконує свої обов'язки за договором; 3) відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; 4) сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14 та у справі № 6-10цс15, у постановах від 18.03.2015 у справі № 6-3цс15 та у справі № 6-4цс15.

Таким чином, обов'язковою умовою для поновлення договору оренди землі в порядку частини шостої статті 33 Закону є укладення між сторонами додаткової угоди, звернення орендаря до уповноваженого органу за укладенням саме додаткової угоди про поновлення договору, відмови чи бездіяльності уповноваженого органу щодо укладення додаткової угоди, оскарження таких дій в судовому порядку, наявності судового спору про укладення такої додаткової угоди (хоча б в межах цієї справи).

Водночас, позивач у справі просить суд розглянути питання про поновлення строку дії договору оренди землі, як юридичного факту, не звертає уваги на вимоги законодавства щодо необхідності документального оформлення права на поновлення вказаного договору та не ставить питання про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення такого договору. За відсутності підписаної додаткової угоди, або за відсутності судового спору про укладення такої додаткової угоди, позовні вимоги про поновлення строку дії договору оренди землі є безпідставними та необґрунтованими.

Слід зазначити, що вказаної позиції притримується ВГСУ в постанові №921/349/15-г/13 від 01.03.2016р.

З приводу позовних вимог про внесення змін до поновленого Договору, а саме до пунктів 5, 8, 9,11, 14, 16, 40 цього Договору, то суд зазначає, що за змістом ст.ст. 626, 627, 651, 652 ЦК України внесено зміни може бути лише в документально оформлений договір, строк дії якого поновлено. Оскільки спірний договір, в установленому законом порядку не поновлено, то і відсутні правові підстави для внесення у нього змін.

Покликання позивача про направлення відповідачу проектів додаткових угод про продовження строку дії спірного договору на новий період з одночасним внесенням змін до нього в частині, зокрема, орендної плати не беруться судом до уваги, оскільки, як вже зазначалося вище, таке внесення змін могло відбуватися в порядку положень ч.ч. 1-5 ст.33 Закону. Разом з тим, як встановлено судом, позивачем такого порядку не дотримано.

З огляду на викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та підлягають відхиленню.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України, судовий збір залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 13.06.2016 р.

Суддя Крупник Р.В.