КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2016 р. Справа№ 910/18311/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Рудченка С.Г.

при секретарі судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Гайдай Т.В. довіреність № 69 від 12.05.16

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18 квітня 2016 року

у справі № 910/18311/15 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ"

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради

про виселення з орендованого майна та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Київський метрополітен" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про виселення з орендованого майна та зобов'язання вчинити дії (а.с.14-17).

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/18311/15 від 18 квітня 2016 року позов задоволено повністю (а.с. 150-158).

05 травня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ", звернулось з апеляційною скаргою №б/н від 05 травня 2016 року на рішення Господарського суду міста Києва від 18 квітня 2016 року у справі №910/18311/15, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 18 квітня 2016 року у справі №910/18311/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити Комунальному підприємству "Київський метрополітен" у задоволення позову до ТОВ "ТЕТ-АРТ" виселення з орендованого майна та зобов'язання вчинити дії.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 травня 2016 року апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ" на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/18311/15 від 18 квітня 2016 року передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Рудченка С.Г.

25 травня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 18 квітня 2016 року у справі №910/18311/15 прийнято до провадження колегію суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикової О.В., Рудченка С.Г., справу призначено до розгляду на 14 червня 2016 року.

14 червня 2016 року від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Представник Комунального підприємства "Київський метрополітен" в судовому засіданні 14 червня 2016 року надав пояснення, в яких заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник ТОВ "ТАТ-АРТ" в судове засідання 14 червня 2016 року не з'явився, про причини неявки колегію суддів не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується Довідкою УДППЗ "Укрпошта" про причину повернення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження "за закінченням встановленого строку зберігання" (а.с. 175).

Представник Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради в судове засідання 14 червня 2016 року не з'явився, про причини неявки колегію суддів не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення 4855 (а.с. 173)

Враховуючи ту обставину, що ухвалою про прийняття апеляційної скарги до провадження учасників процесу було попереджено, що у разі неявки у судове засідання їх представників, справа буде розглянута за наявними матеріалами, а неявка представників відповідача та третьої особи не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представників відповідача та третьої особи.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

07 травня 2012 року між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (якого згідно з рішенням Київської міської ради від 15.03.2012 № 198/753 перейменовано у Департамент комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - орендодавець, третя особа), ТОВ "ТАТ-АРТ" (далі - орендар, відповідач) та Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (далі - позивач у справі, підприємство та отримувач коштів за договором) було укладено тристоронній Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 310 (далі - Договір) (а.с. 26-31).

Згідно п. 1.1 вказаного Договору сторони узгодили, що: "орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 09.12.2012 № 116 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджувальними конструкціями (кіосками) орендаря (далі - об'єкт оренди), що знаходиться за адресою: станція метро "Мінська" (вестибюль № 1), б/н, для торгівлі непродовольчими товарами".

Відповідно до п. 2.1 Договору, об'єктом оренди є частина переходу, визначена відповідно до документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджувальними конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 12,0 кв.м. та зазначена в викопіюванні з Схем тимчасового розташування МАФ.

Пунктом 2.4 Договору встановлено, що: "об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі КП "Київський метрополітен".

07 травня 2012 року відповідно до Акту приймання - передачі нерухомого майна до договору оренди № 310 від 07.05.2012 р., орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне користування згідно з Договором оренди № 310 від 07.05.2012 р. частину переходу, що перебуває на балансі КП "Київський метрополітен", загальною площею 12,0 кв.м., що знаходиться за адресою: станція метро "Мінська" (вестибюль № 1) (а.с. 33).

Пунктом 9.1 Договору оренди № 310 від 07.05.2012 р. сторонами узгоджено, що договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 01.04.2012 до 29.03.2015.

Відповідно до 9.4 договору оренди № 310 від 07.05.2012 р., договір припиняється, зокрема, в разі закінчення строку на який його було укладено.

Відповідно до п. 9.7 Договору у разі відсутності заяви однієї із Сторін про припинення цього Договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір вважається продовженим на той самий строк на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформлюються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього Договору.

Листом від 30.03.2015 р. № 137-НДД, тобто у межах встановленого ч. 2 ст. 17 Закону України місячного строку, КП "Київський метрополітен", який є стороною вказаного Договору оренди, повідомив відповідача про закінчення терміну дії договору з 29.03.2015 р. та відмову від продовження договору оренди, а також вимагав до 28.04.2015 р. звільнити об'єкт оренди та повернути його за актом приймання-передачі КП "Київський метрополітен" та Департаменту комунальної власності м. Києва (а.с. 36, 37).

Крім того у матеріалах справи містяться листи від 02.02.2015 № 062/07/14-1023 та від 29.04.2015 № 062/07/14-4823, якими Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради повідомляв ТОВ "ТАТ-АРТ" про закінчення терміну дії договору оренди, необхідність звільнення орендованого приміщення та передачі його по акту приймання-передачі балансоутримувачу (а.с. 38, 39).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 р. у справі № 910/25174/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2016 р. та яке набрало законної сили відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ "ТАТ-АРТ" до КП "Київський Метрополітен" та Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради про визнання Договору № 310 від 07.05.2012 р. поновленим та встановлено наступні факти:

"Департамент комунальної власності м. Києва листом від 02.02.2015 р. № 062/07/14-1023 "Про припинення договору оренди", який був адресований ТОВ "ТАТ-АРТ" (03113 м.Київ, вул. Мельникова, 1-А), повідомив про те, що договір оренди № 310 від 07.05.2012 р. закінчується 29.03.2015 р., у зв'язку з чим орендарю необхідно повернути об'єкт оренди за актом приймання - передавання, і про отримання наведеного листа позивачем наголошується у його листі від 25.03.2015 р. № 25/03 до Департаменту комунальної власності міста Києва (який зареєстровано у Департаменті 25.03.2013 р. за № 06216379 згідно відбитку вхідного штампу).

Крім того, Департамент комунальної власності м. Києва листом від 29.04.2015 р. № 062/07/14-4823 "Про припинення договору оренди", адресованого ТОВ "ТАТ-АРТ" (04050 м.Київ, вул. Дегтярівська, 8-а, оф. 516), повідомив про те, що договір оренди № 310 від 07.05.2012 р. закінчується 29.03.2015 р., листом від 02.02.2015 р. № 062/07/14-1023 орендаря повідомлено про припинення терміну дії договору, у зв'язку з чим орендарю необхідно повернути об'єкт оренди за актом приймання - передавання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнає вірними висновки суд першої інстанції про те, що згідно з ч. 3 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцем по договору оренди № 310 від 07.05.2012 (а саме: Департаментом комунальної власності м. Києва) як до закінчення строку дії договору оренди (листом від 02.02.2015 № 062/07/14-1023), так і протягом місяця після його закінчення 29.03.2015 (листом від 29.04.2015 № 062/07/14-4823) повідомлено позивача (орендаря) про закінчення строку дії договору оренди № 310 від 07.05.2012 та про необхідність повернення орендарем об'єкта оренди, а тому договір оренди № 310 від 07.05.2012 закінчив свою дію 29.03.2015, і не є поновленим та продовженим на тих самих умовах і на той самий термін до 27.03.2018, у зв'язку з чим обумовлені законом підстави для визнання його поновленим та продовженим в силу наведених вимог Закону у суду відсутні." (а.с. 95-98, 99-102).

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини

З огляду на вищевикладене, спірний договір припинив свою дію 29.03.2015 р., у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Згідно зі ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ст. 287 ГК України орендодавцями щодо державного та комунального майна є державні (комунальні) підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з абз. 3 ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцями є органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності.

За приписами ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 284 ГК України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Слід зазначити, що положення ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не містить конкретної вказівки, що повідомлення про припинення дії Договору може надсилати лише орендодавець, що також визначено в умовах Договору, оскільки зазначено, що таке повідомлення може надсилатись будь-якою стороною, про що вказано в п. 9.7 Договору.

Тобто, передбачене ст. 285 ГК України, ст. 777 ЦК України, ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" переважне перед іншими особами право на укладення договору оренди на новий строк орендар може реалізувати тільки за умови, що орендодавець має намір передавати об'єкт в оренду. Доказів цього відповідачем надано не було, натомість як позивачем так і третьою особою, у межах встановленого ч. 2 ст. 17 Закону України місячного строку, висловлено своє волевиявлення не продовжувати (не пролонговувати) дію договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку на який його укладено.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Пунктом 7.6. Договору передбачено, що у разі закінчення строку дії Договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди підприємству у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. В акті приймання-передачі зазначається технічний стан об'єкта оренди на дату повернення.

Згідно з п. 8.5.6 Договору у разі припинення дії цього Договору орендар звільняє орендовану частину приміщення переходу станції метро "Мінська" в термін, визначений п.4.15 цього Договору від своїх огороджуючи конструкцій. При невиконанні орендарем зазначених в цьому пункті договору умов, орендодавець самостійно на свій розсуд розпоряджається огороджуючими конструкціями (кіоском).

Згідно з п. 4.15 Договору, орендар після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству.

Доказів повернення Відповідачем орендованого майна за актом приймання-передачі станом на час розгляду справи по суті, не надано.

Після закінчення строку дії договору, який визначено у п. 9.1. спірного договору відсутні документальні докази, що Київрадою приймалося рішення з питання користування відповідачем об'єктом оренди. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які інші документи, які б надавали відповідачу право користування об'єктом площею 12,0 кв.м. за адресою: станція метро "Мінська" (вестибюль №1), б/н після закінчення строку оренди (а саме після 29.03.2015р.).

Таким чином, враховуючи факт припинення договору та визначений положеннями договору обов'язок відповідача повернути позивачеві займане приміщення за актом прийому-передачі, звільнити орендовану частину приміщення вестибюлю № 1 станції метро "Мінська" від своїх огороджуючих конструкцій, який останнім виконано не було, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги в частині виселення відповідача з нерухомого майна (частини переходу), згідно з викопіюванням з Схеми тимчасового розташування МАФ, що знаходиться за адресою: станція метро "Мінська" (вестибюль № 1), загальною площею 12,0 кв.м. та покладення на нього обов'язку демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про відсутність у позивача посвідченого права на спірне майно спростовуються наступним.

У відповідності до пункту 2.3. рішення Київської міської ради № 34/6250 від 22.09.2011 р. "Про затвердження положення про оренду майна територіальної громади міста Києва" Комунальні підприємства, установи та організації уповноважено виступати орендодавцями майна територіальної громади міста Києва: щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, яке закріплено за ними на праві господарського відання або оперативного управління.

Відповідно до п. 2 Порядку передачі майна територіальної громади міста Києва в оренду, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.09.2006 № 34/91, який діяв на дату укладення договору оренди № 159 від 26.03.2012 р., орендодавцями є підприємства, установи, в господарському віданні та в оперативному управлінні яких перебуває майно територіальної громади міста Києва (будівлі, споруди, приміщення, окреме індивідуально визначене майно).

Відповідно до наказу Головного управління комунальної власності м. Києва № 98 від 23.04.2003 р. (п. 23 додатку 2 до наказу), за КП "Київський метрополітен" закріплено на праві повного господарського відання основні засоби, в т.ч. станція метро "Мінська" (а.с. 185-188).

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ГК України, право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті, щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Крім того, об'єкт Договору оренди № 310 знаходиться на балансі Позивача та закріплений за ним на праві господарського відання, а право Позивача здавати вказане майно в оренду передбачено п. 5.6., 5.2. Статуту Позивача (а.с. 55-57).

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставність доводів відповідача в частині того, що позивач не має фактичного та юридичного відношення до нерухомого майна, з якого виселяє відповідача, та в частині того, що за позивачем не зареєстроване право власності чи право господарського відання на спірне майно.

Згідно з п.2.4 договору, об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства "Київський метрополітен".

Судом встановлено, що наказом Головного управління комунальної власності м. Києва КМДА від 23.04.2003 № 98 за позивачем закріплено на праві повного господарського відання майно, що є об'єктом договору оренди.

Пунктом 5.2 Статуту Комунального підприємства "Київський метрополітен" передбачено, що майно підприємства є комунальною власністю територіальної громади міста Києва і закріплено за ним на праві господарського відання (а.с. 55-57).

Стосовно тверджень відповідача про відсутність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про те, що право власності чи право господарського відання (оперативного управління) на об'єкт оренди зареєстроване за Комунальним підприємством "Київський метрополітен", колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 327 ЦК України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Суд зазначає, що з 01.01.2013 відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", запроваджена нова система державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, основною метою якої є спрощення процедури державної реєстрації прав.

До вказаної дати (тобто, до 01.01.2013р.) реєстрацію речових прав на об'єкти нерухомого майна, розташовані на земельних ділянках, проводили бюро технічної інвентаризації: на земельні ділянки - територіальні органи земельних ресурсів, реєстрація іпотек та обтяжень речових прав на нерухоме майно здійснювалась нотаріусами, а свідоцтва про право власності на будівлі та споруди видавалися органами місцевого самоврядування.

При цьому, в обов'язковому порядку "перереєструвати" право на нерухомість (тобто, внести відомості про право власності чи право господарського відання до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) необхідно тільки в разі, якщо виникла необхідність її відчуження. В такому випадку "перереєстрацію" речових прав на нерухоме майно проводитиме нотаріус, який перевірить інформацію в реєстрах і перенесе її у Державний реєстр прав.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відсутність в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей про те, що право власності зареєстроване за Київською міською радою, а право господарського відання (оперативного управління) на об'єкт оренди зареєстроване за Комунальним підприємством "Київський метрополітен" не свідчить про те, що об'єкт оренди, зокрема, не перебуває у комунальній власності чи на праві господарського відання позивача, а свідчить про те, що інформація про таке право не внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з огляду на особливий порядок внесення запису до вказаного реєстру, тобто після 01.01.2013.

При цьому, колегія суддів зазначає про вірність висновку суду першої інстанції про те, що заявлений комунальним підприємством "Київський метрополітен" позов не є позовом про захист права власності, а є позовом про примусове виконання обов'язку в натурі, який виник у відповідача саме із зобов'язальних відносин (правовідносин оренди) та спрямований на відновлення порушених прав іншої сторони договору - Комунального підприємства "Київський метрополітен".

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів зазначає, що апелянт не надав суду достатніх доказів в розумінні статті 33, 34 ГПК України, які б могли стати підставою для задоволення апеляційної скарги.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні Господарського суду міста Києва повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Рішення Господарського суду міста Києва від 18 квітня 2016 року у справі №910/18311/15 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 18 квітня 2016 року у справі №910/18311/15 задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 49 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАТ-АРТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 18 квітня 2016 року у справі №910/18311/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18 квітня 2016 року у справі №910/18311/15 залишити без змін.

3. Справу № 910/18311/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

С.Г. Рудченко