номер провадження справи 27/55/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2016 Справа № 908/1181/16

За позовом: Комунального підприємства "Водоканал" (69002 м. Запоріжжя, вул. Артема, 61)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

про стягнення 2 213 грн. 04 коп.

Суддя Дроздова С.С.

Представники сторін:

від позивача: Рушинець А.О., дов. № 7 від 11.01.2016р.

від відповідача: не з'явився

Господарським судом Запорізької області розглядається позов Комунального підприємства "Водоканал", м. Запоріжжя до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості за період з 19.07.2013р. по 25.07.2013р. в розмірі 2 213 грн. 04 коп.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.04.2016р., справу № 908/1181/16 передано на розгляд судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 04.05.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1181/16, присвоєно справі номер провадження 27/55/16 та призначено судове засідання на 23.05.2016р.

Ухвалою суду від 23.05.2016р. розгляд справи відкладався на 13.06.2016р., у зв'язку з неявкою у судове засідання представника відповідача.

13.06.2016р. продовжено судовий розгляд справи № 908/1181/16.

До початку розгляду справи представник відповідача заявив клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Головуючим суддею оголошено яка справа розглядається, склад суду, та роз'яснено представнику позивача його права, у тому числі право заявляти відводи.

Відводів складу суду не заявлено.

У судовому засіданні 13.06.2016р. представник позивача підтримав позовні вимоги, на підставах, викладених у позовній заяві, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 2 213 грн. 04 коп. заборгованості.

Представник відповідача у судові засідання, відкриті 23.05.2016р. та 13.06.2016р. не з'явився, вимог суду не виконав, письмового відзиву не надав, про час та місце розгляду справи був попереджений належним чином. Клопотань про розгляд справи без відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні, протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач належним чином був повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. Ухвалу суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання на 23.05.2016р. та ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 13.06.2016р., надіслано на адресу відповідача: АДРЕСА_1.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

У відповідності із ст. 33 ГПК України, обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно роз'яснень Вищого Господарського Суду України, які викладені в інформаційному листі від 15.03.2010 року № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" - неявка в судові засідання учасників судового процесу (сторін), ненадання витребуваних судом документів та доказів, необхідних для повного розгляду справи - подібна практика, спрямована на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушує права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, може розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002 р. "Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз'яснень президії Вищого арбітражного суду України", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Неявка відповідача в судове засідання не звільняє відповідача від виконання вимог суду, викладених в ухвалах суду і направлення суду витребуваних матеріалів.

Суд зазначає, що Господарський процесуальний кодекс України не обмежує коло осіб, які можуть з'явитися в судове засідання та представляти інтереси Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, згідно статті 28 ГПК України.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами, якщо їх достатньо для вирішення спору по суті. Відповідач свої зобов'язання не виконав, не скористався правом на захист своїх інтересів.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, вислухавши позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне. Відповідно до ст. 4-1 ГПК України господарські суди вирішують спори у порядку позовного провадження.

Позов - це вимога позивача про захист порушеного або оспорюваного суб'єктивного права чи охоронюваного законом інтересу, яка здійснюється у визначеній законом процесуальній формі. Згідно з господарським процесуальним законодавством предмет позову це матеріально - правова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен винести рішення. Матеріально-правова вимога позивача повинна опиратися на певні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а саме на підставу позову.

Згідно з ст. 20 ГК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Господарським судом встановлено, що 01.04.2010р. між КП "Водоканал" (водоканал) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (абонент) укладено договір про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації № 9210/4.

Правовідносини сторін врегульовано договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 1.1 договору КП "Водоканал" забезпечує абоненту подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчика м. Запоріжжя вул. Орджонікідзе, 16 - магазин, прим. 8.

Крім умов договору, сторони керуються Законом України "Про питну воду та питне водопостачання", Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, Правилами приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м. Запоріжжя, Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скидання промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до розділу 2 договору, договір укладається з 01.04.2010р. по 31.03.2013р. та вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не було письмово заявлено однією із сторін. Відносини сторін до укладання нового договору регулюються даним договором.

Отже, договір є чинним, оскільки сторони не зверталися один до одного про його розірвання і пролонгація відбулася автоматично.

17.09.2009р. КП «Водоканал» було складено акт технічного обстеження водопроводу № 403. В акті зазначено, що відповідач споживає питну воду з водопровідної мережі житлового будинку по вводу діаметром 15 мм. На вводі встановлено засіб обліку КВ 1,5, № 294416, держповірка 2 квартал 2009р. Засіб обліку при пломбовано пломбою з відтиском «А 3373». Встановлені пломби здані на збереження відповідачу. Акт підписано позивачем та відповідачем.

24.07.2013р. складено акт технічного обстеження між позивачем та відповідачем. В акті встановлено, що при обстеженні водопровідних мереж, представниками КП «Водоканал» виявлено самовільне зняття Відповідачем засобу обліку без дозволу КП «Водоканал». Акт підписано представником КП «Водоканал» та відповідачем.

25.07.2013р. складено акт технічного обстеження водопроводу № 393, в якому зафіксовано, що відповідач споживає воду по одному водопровідному вводу діаметром 15 мм. Відповідно до акту технічного обстеження водопроводу від 24.07.2013р., відповідач самовільно без письмового дозволу КП «Водоканал» зняв пломбу та виконав держповірку засобу обліку. На вводі після держповірки засобу обліку КВ 1,5, № 294416, держповірка 3 квартал 2013р. Пломба на засобі обліку відсутня, в зв'язку з чим виконано перепломбування засобу обліку до трубопроводу роторною пломбою ЗАП 315819. Пломба здана на збереження відповідачу. Акт підписано позивачем та відповідачем.

25.07.2013р. складено акт технічного обстеження водопроводу № 394, в якому зафіксовано, що відповідно до акту технічного обстеження водопроводу № 393 від 25.07.2013р. відповідач самовільно, без письмового дозволу КП «Водоканал» було пошкоджено опломбування засобу обліку, що є порушення п. 5.18 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» затверджено Наказом Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008 № 190, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07.10.2008р. за № 936/15627 ( надалі - «Правила користування...»).

Відповідно до п. 5.18 «Правил користування...», споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб та деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з'єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування. Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладенні органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника. У разі самовільних дій споживач сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Відповідно до п. 3.2.2 договору, знімати засоби обліку, здійснювати будь-які зміни їх частин або заміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або представниками водоканалу, абонент має право тільки після одержання письмового дозволу водоканалу.

У разі самовільних дій абонент сплачує витрати води згідно з п. 3.3, 3.4 «Правил користування...».

Відповідно до п. 5.18, п. 3.3 «Правил користування...» для трубопровідного вводу діаметром 15 мм, добові витрати води складають 30,258 м3.

За період з 19.07.2013р. (з дня виписки останнього акту № 9210/1 від 18.07.2013р. та акту-рахунку № 38363 від 18.07.2013р.) по 25.07.2013р. (дата опломбування засобу обліку) витрати води за 7 діб становить 213,696 м3, та відповідно до п. 3.14 «Правил користування...» об'єм стоків також становить 213,693 м3

Акт підписано позивачем, відповідач з актом ознайомився від підпису відмовився, про що зроблено відповідний запис.

На підставі акту технічного обстеження водопроводу № 394 від 25.07.2013р. складено акт-рахунок № 9210/1 від 25.07.2013р. за період з 19.07.2013р. - 25.07.2013р. на суму 2213,04 грн.

В даному акті-рахунку № 9210/1 від 25.07.2013р. зазначено наступний розрахунки: Витрати води 213,696 м3 х 5,14 (тариф на воду) = 1 098,40 грн. Витрати стічних вод 213,696 м3 х 3,49 (тариф на стічні води) = 745,80грн. ПДВ = 368,84 грн. Разом 2 213,04 грн.

Акт-рахунок підписано представником КП «Водоканал», відповідач з актом-рахунком ознайомлений від підпису відмовився, про що зроблено відповідний запис.

Відповідно до п. 5.1 договору основним документом на оплату є акт - рахунок. Акти за питну воду та послуги стічних вод виписуються Абоненту представником Водоканалу при наявності особистого посвідчення. Акти виписуються 28, 29, 30, 31 числа кожного місяця. Абонент зобов'язаний на протязі трьох банківських днів з дня виписки акта - рахунку перерахувати на розрахунковий рахунок Водоканалу суму, вказану в акті - рахунку. Якщо Абонент відмовляється підписати акт та акт - рахунок, вони підписуються представником Водоканалу, а в акті та акті - рахунку робиться відповідний запис про таку відмову. Оформлений таким чином акт є обов'язковим для виконання у вказаний в ньому термін, а також є підставою для розрахунків за питне водопостачання та приймання стічних вод.

Зазначений акт технічного обстеження № 394 від 25.07.2013р. та акт-рахунок № 9210/11 від 25.07.2013р. були направлені відповідачу поштою у зв'язку із відмовою від їх підпису, лист від 02.08.2013р. № 7726, що підтверджується фіскальним чеком та описом від 02.08.2013р.

Отже, позивач свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі належним чином.

Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, в результаті чого сума заборгованості склала 2 213 грн. 04 коп.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, порушення зобов'язань однією із сторін договору зволікає як правові наслідки можливість розірвання договору, вимагати відшкодування завданих збитків, а також стягнення неустойки.

Ст. 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідачем не надано доказів, в підтвердження відсутності вини та доказів вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання у повному обсязі.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в силу приписів п. 5.18 Правил користування позивачем в ході перевірки водогосподарської діяльності відповідача було зафіксовано факт порушення цілісності опломбування.

На підставі п. 3.3 Правил користування було виконано розрахунок витрат води на суму 2 213,04 грн., в т. ч. ПДВ 368,84 грн. за період з 19.07.2013р. по 25.07.2013р.

Отже, відповідач взяті на себе зобов'язання згідно умов договору № 9210/4 від 01.04.2010р. належним чином та в повному обсязі не виконав, чим порушив вимоги чинного законодавства.

Станом на час звернення позивача до суду з даним позовом заборгованість відповідача склала 2 213 грн. 04 коп.

З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя 2 213 грн. 04 коп. заборгованості, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім належним їй майном.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, ст. 34 ГПК України.

На підставі статті 85 ГПК України - 13.06.2016року прийнято рішення, позов задоволено.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір до суду доведений з його вини.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства "Водоканал", м. Запоріжжя до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Водоканал" (69002 м. Запоріжжя, вул. Артема, 61, ) 2 213 (дві тисячі двісті тринадцять) грн. 04 коп. заборгованості, 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя С.С. Дроздова

Рішення оформлено та підписано 15.06.2016р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.