ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2016р. Справа № 914/1414/16

За позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Віп-Ойл», м. Львів;
до відповідача:Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод», м. Львів;
про:стягнення боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат за договором поставки №215 від 03.09.2014р.
Суддя Крупник Р.В. Секретар Цяпка О.І.
Представники сторін:
від позивача:ОСОБА_1 представник (довіреність б/н від 13.05.2016р.);
від відповідача:не зявився.

Представнику позивача розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

26.05.2016р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Віп-Ойл» (надалі Позивач) до Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» (надалі Відповідач) про стягнення боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат за договором поставки №215 від 03.09.2014р.

Ухвалою суду від 27.05.2016р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 13.06.2016р.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 03.09.2014р. між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №215, на виконання якого позивачем було передано відповідачу товар, загальною вартістю 6684,55 грн. За умовами договору відповідач зобовязувався протягом 5 банківських днів з моменту виставлення рахунку-фактури здійснити попередню оплату в розмірі 30% вартості продукції, а остаточний розрахунок провести протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару. Проте, всупереч договору взяті на себе зобовязання відповідач належним чином не виконав, зокрема, не розрахувався в повному обсязі за одержаний товар, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 6372,50 грн. Крім цього, у звязку з неналежним виконанням покупцем умов договору, позивач просить суд стягнути з ДП «Львівський бронетанковий завод» 975,61 грн. пені, 68,09 грн. 3% річних та 322,06 грн. інфляційних втрат.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвали суду не виконав, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду.

Відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене суд вважає, що неявка належним чином повідомленого відповідача про час, дату та місце судового розгляду не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.09.2014р. між позивачем та відповідачем укладено Договір поставки №215 (надалі Договір), за умовами п. 1.1. якого постачальник (позивач) зобовязується систематично постачати у власність покупця (відповідача) оливи та мастила (ділі по тексту Товар) для використання його у господарській діяльності, а покупець зобовязується приймати цей товар та оплачувати його загальну вартість на умовах цього договору.

У відповідності до п. 4.4. Договору, передача товару оформляється видатковими накладними, які підписуються представниками сторін, за наявності у представника покупця довіреності на отримання товару.

Судом встановлено, що на виконання зобов'язань за Договором позивачем було передано, а відповідачем прийнято товар оливу VipOil MT-16П SAE 40 API CA на загальну суму 6684,55 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною №3311 від 04.12.2015р. та відповідною довіреністю на одержання товару.

Згідно п. 6.4., 6.5. Договору покупець протягом 5 (пяти) банківських днів з моменту виставленням постачальником рахунку-фактури здійснює попередню оплату в розмірі 30% вартості продукції, зазначеної у відповідному рахунку-фактурі. Покупець зобовязаний проводити остаточний розрахунок протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару.

З матеріалів справи, зокрема, банківської виписки по рахунку ТОВ «Компанія Віп-Ойл» господарським судом встановлено, що за одержаний товар відповідач розрахувався частково, а саме 04.12.2015р. останнім перераховано 312,04 грн., натомість решта коштів сплачена не була.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив, що після подання позовної заяви грошових коштів від відповідача в якості погашення боргу не надходило, розмір боргу не змінився.

Станом на день розгляду справи судом, докази сплати відповідачем боргу в матеріалах справи відсутні.

Встановивши наведені обставини справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

Статтею 174 ГК України передбачено, що однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконану роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку.

Положеннями ч. 1 ст. 265 ГК України встановлено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Зі змісту п. 6.5. Договору вбачається, що остаточний розрахунок за одержаний товар мав бути здійснений покупцем протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару.

У відповідності із ст. 193 ГК України, положення якої є аналогічні до положень ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, відповідачем у встановлений в п. 6.5. Договору строк, кошти за одержаний товар сплачені у повному обсязі не були, ці кошти підлягають до стягнення з нього в судовому порядку в розмірі 6372,50 грн.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В п. 7.4. Договору сторонами погоджено, що за несвоєчасну або неповну оплату вартості товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми недоплати за кожен день прострочення.

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені, суд зазначає, що її нарахування проведено позивачем правильно, а тому пеня підлягає стягненню з відповідача повністю, в розмірі 975,61 грн.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правильність нарахування 3% річних та інфляційних, суд прийшов до висновку, що такі розраховані правильно, а відтак підлягають стягненню з відповідача повністю, в розмірі 68,09 грн. та 322,06 грн. відповідно.

З огляду на викладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані та підтверджені належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані, а тому підлягають до задоволення повністю.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 1378,00 грн.

Керуючись ст.ст. 4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 75 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» (79031, м. Львів, вул. Стрийська, 73; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Віп-Ойл» (79031, м. Львів, вул. Стрийська, 93; ) 6372,50 грн. основного боргу, 975,61 грн. пені, 68,09 грн. 3% річних, 322,06 грн. інфляційних втрат та 1378,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 14.06.2016 р.

Суддя Крупник Р.В.