УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.06.2016Справа № 910/11239/16

Суддя Маринченко Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лара-Груп» про стягнення 166116,52 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Лара-Груп» про стягнення 166116,52 грн..

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарським судом встановлено наступне:

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" № 270 від 05.03.2009, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві та третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

В якості доказу відправлення відповідачу позовної заяви б/н від 15.06.2016 та доданих до неї документів позивачем надано незасвідчену копію опису вкладення в цінний лист та копію касового чеку №4738 від 15.06.2016, в зв'язку з чим суд дійшов до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту надсилання на адресу відповідача позовної заяви та всіх перерахованих в ній додатків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Законом України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку.

Таким чином, документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення поштового зв'язку, які прийняли платіж, а також платіжне доручення.

Відповідно до п. п. 2.20., 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р.,чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004р. № 22, платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до вказаної Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до вказаної Інструкції. Платіжне доручення оформляється платником згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до цієї Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення поштового зв'язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

В якості доказу сплати судового збору за подання позовної заяви б/н від 15.06.2016 позивачем до позовної заяви додано ксерокопію квитанції №48859221 від 15.06.2016 на суму 689 грн. та ксерокопію квитанції №48858876 від 15.06.16 на суму 2491,77 грн. Проте зазначені квитанції не скріплені печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення, в зв'язку з чим суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі та якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Одночасно, за приписами ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи вищенаведене та керуючись п.п.4, 6 ч.1 ст.63, ч.3 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з доданими до неї документами повернути позивачеві без розгляду.

Суддя Я.В. Маринченко