ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2016 р. Справа № 909/1413/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб

судді О.В. Зварич

судді Я. О. Юрченка,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Реклама -ІФ,б/н від 01.04.2016 (вх. №01-05/1811/16 від 12.04.2016)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.03.2016

у справі № 909/1413/15

за позовом: Комунального підприємства Івано-Франківський міський рекламно-інформаційний центр, м. Івано-Франківськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Реклама ІФ, м. Івано-Франківськ

про стягнення 114 865, 27 грн заборгованості

за участю секретаря судового засідання Карнидал Л.Ю,

та представників сторін:

позивача: не зявився

відповідача: не зявився

Апеляційну скаргу прийнято до провадження ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.04.2016, розгляд справи призначено на 24.05.2016.

Ухвалою від 24.05.2016 розгляд справи відкладено на 14.06.2016.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року КП Івано-Франківський міський рекламно-інформаційний центр звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ТОВ «Реклама-ІФ» про стягнення 114 865, 27 грн, в т.ч.: 64 440 грн основного боргу, 15 270, 77 грн пені, 2 189,96 грн 3 % річних та 32 334,54 грн інфляційних втрат.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 11.01.2013 сторони уклали договір №01-01/13 на право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Івано-Франківська. Відповідно до умов вказаного договору позивач надає відповідачу у тимчасове користування місця для розміщення рекламних засобів на підставі оформлених належним чином дозволів на розміщення зовнішньої реклами, а відповідач використовує надані місця та здійснює оплату за їх використання. Згідно з п.4.3 договору та додатком №1 до нього відповідач зобовязаний щомісячно не пізніше 25 числа поточного місяця сплачувати 1 860 грн за розміщення спеціальних рекламних конструкцій до бюджету м. Івано-Франківська. Позивач стверджує, що з моменту укладення договору відповідач не сплатив жодного платежу, його заборгованість за період з 11.01.2013 по 17.12.2015 становить 64 440грн. На підставі п.п. 6.3, 6.5 договору, ст.ст.624, 625 ЦК України позивачем предявлені до стягнення 15 270,77 грн пені, 2 189,96 грн 3 % річних та 32 334,54 грн інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 15.03.2016 у справі

№909/1413/15 (суддя Г.З. Цюх) позов задоволено. Присуджено до стягнення з ТОВ «Реклама-ІФ» на користь виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (на розрахунковий рахунок місцевого бюджету м. Івано-Франківська № 0002) 64 440 грн основного боргу, 15 270, 77 грн пені, 32 334,54 інфляційних втрат, 2 819,96 грн 3% річних та 1722,98 грн судового збору.

Рішення суду мотивоване ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 546, 547, 549, 610, 612, 614, ЦК України, ст. ст. 173, 216, 230, 231, 232, ГК України, ст. 16 ЗУ «Про рекламу».

При задоволенні позову місцевий господарський суд виходив з того, що на виконання договору № №01-01/13 відповідачу надані місця для розміщення рекламних засобів згідно з виданими йому дозволами на розміщення зовнішньої реклами №09-23, №09-24,№09-25, №09-26, №09-27, №09-28, термін яких продовжено до 11.03.2018, за користування якими відповідач мав сплачувати щомісяця 1860,00грн. В порушення умов договору та норм чинного законодавства відповідач не виконав свого обовязку щодо здійснення оплати за користування місцями для розміщення рекламних засобів, відтак дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Відповідач не погодився з прийнятим рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.03.2016 у даній справі скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі скаржник стверджує, що йому нічого не було відомо про наявність дозволів на розміщення реклами, в матеріалах справи немає жодних доказів, які б свідчили , що вказані дозволи були передані відповідачу з метою здійснення ним діяльності з розміщення реклами. Відтак вважає, що відсутні підстави для здійснення ним оплати за користування місцями для розміщення реклами та відсутній факт порушення ним зобовязань.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти доводів скаржника, просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Посилаючись на Порядок розміщення обєктів зовнішньої реклами в м. Івано-Франківську, затверджений рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №657 від 29.12.2009, вказує, що оформлення дозволу на розміщення зовнішньої реклами передбачає ряд дій зі сторони розповсюджувача зовнішньої реклами, зокрема, подання заяви, погодження двох примірників дозволів, укладення договору на право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів та отримання вже оформленого дозволу. Тобто, процедура оформлення дозволів без відома та участі ТОВ «Реклама ІФ» не можлива. Зазначає, що скаржник не лише оформив дозволи, а й здійснив продовження строку їх дії. Також зазначає, що відповідно до п. п.6.3 вищевказаного Порядку плата за тимчасове користування місцем справляється з дня встановлення пріоритету чи з дня видачі дозволу на розміщення зовнішньої реклами. Відсутність спеціальної конструкції на вказаному місці не є підставою для звільнення від плати за користування місцем.

Крім того, позивач подав заяву від 17.05.2016 про розгляд справи за відсутності представника КП «Івано-Франківський міський рекламно-інформаційний центр».

Скаржник в жодне судове засідання не забезпечив явки свого представника, клопотань чи пояснень не подав, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом, що підтверджено повідомлення про вручення йому 19.04.2016 ухвали апеляційного суду від 15.04.2016.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, Львівський апеляційний суд встановив наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджено матеріалами справи, 11.01.2013 КП Івано-Франківської міської ради «Івано-Франківський міський рекламно-інформаційний центр» (уповноважений орган) та ТОВ «Реклама-ІФ» (розповсюджувач зовнішньої реклами) уклали договір №01-01/13 на право тимчасового користування місцем(-ями) для розміщення рекламного(-их) засобу(-ів), що перебуває(-ють) у комунальній власності територіальної громади м. Івано-Франківська (а.с. 14-16).

Відповідно до п. 2.1 договору уповноважений орган зобовязується надати розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове платне користування місце(-я) для розміщення рекламного(-их) засобу(-ів) (далі - РЗ) на підставі та на умовах оформленого(-их) належним чином дозволу(-ів) на розміщення зовнішньої реклами (далі - дозвіл), а розповсюджувач зовнішньої реклами використовує надане (-і) місце (-я) відповідно до його (їх) призначення та умов договору та вносить плату за користуванням місцем (-ями) з дня отримання пріоритету або дозволу до порядку розміщення зовнішньої реклами в м. Івано-Франківську.

Розповсюджувач зовнішньої реклами зобовязується своєчасно та у повному обсязі вносити до бюджету м. Івано-Франківська плату за користування місцем (-ями) для розміщення РЗ у порядку та розмірах, передбачених розділом 4 цього договору (п.3.4.9 договору).

Пунктами 4.1, 4.2, 4.3 договору встановлено, що розмір плати за право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів встановлюється виконавчим органом ради та складається з плати, що включає в себе базові тарифи перемножені на площу рекламної поверхні рекламного засобу та коефіцієнт зональності. Розмір плати вказується в додатках до цього договору. Підставою для нарахування та внесення розповсюджувачем зовнішньої реклами до бюджету м.Івано-Франківська плати є цей договір та відповідні додатки до нього. Плата за договором перераховується розповсюджувачем зовнішньої реклами за кожен місяць окремо не пізніше 25 числа поточного місяця до бюджету м.Івано-Франківська на р/р №0002, код платежу 24060300, з призначенням платежу - плата за розміщення спеціальних рекламних конструкцій.

З дати прийняття виконавчим органом ради рішення про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами, розмір плати за право тимчасового користування місцем (-ями) для розміщення РЗ становить 100% встановленого розміру плати (п.4.7 договору).

Розповсюджувач зовнішньої реклами не звільняється від плати за користування місцем (-ями) для розміщення РЗ при відсутності на такому місці (-ях) РЗ, дозвіл на право розміщення якого виданий у встановленому чинним законодавством порядку (п.4.8 договору).

Відповідно до п. 6.3 договору за несвоєчасне або неповне внесення плати розповсюджувач зовнішньої реклами сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент сплати пені, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Сторони дійшли взаємної згоди, що штрафні санкції за цим договором нараховуються протягом всього строку позовної давності (п.9.3. договору).

Договір набирає чинності з моменту отримання розповсюджувачем зовнішньої реклами пріоритету чи дозволу на розміщення зовнішньої реклами та діє протягом дії пріоритету та/або дозволу (п.7.1 договору).

В додатку № 1 до вказаного договору(а.с. 17), який підписаний представниками обох сторін та скріплений печаткою ТОВ «Реклама-ІФ», вказані номери дозволів на розміщення РЗ, рекламна площа РЗ, адреси місць розташування РЗ (загалом 6) та розмір щомісячної плати, а саме:

1) дозвіл №09-25, на розі вул. Незалежності- Шашкевича;

2) дозвіл №09-23, на розі вул. Галицька ОСОБА_1;

3) дозвіл № 09-26, на вул. Незалежності (навпроти будинку №9);

4) дозвіл №09-24 , на перехресті вул. Станіславська-Старозамкова-Шеремети;

5) дозвіл №09-28 ,на вул. ОСОБА_2;

6) дозвіл №09-27, на вул. Незалежності (навпроти кінотеатру «Космос»)

Загальна рекламна площа становить 696, 24 кв. м, загальний розмір плати за тимчасове розміщення конструкцій становить 1 860 грн за місяць.

Названі в додатку №1 дозволи на розміщення обєктів зовнішньої реклами були видані ТОВ «Реклама ІФ» на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №32 від 11.01.2013, термін їх дії був встановлений з 11.01.2013 по 11.01.2014 та був продовжений 11.03.2018(копії дозволів в матеріалах справи, а.с.41-46).

Позивач звертався до відповідача з претензією №02-168 від 13.07.2015, в якій вимагав сплатити заборгованість станом на 13.07.2015 в сумі 55 140,00 грн та пеню в сумі 13 142, 57 грн (а.с. 7-8).

Доказів сплати платежів за договором відповідач суду не надав.

Дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом МіністрівУкраїни.

Згідно з п.5 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003, для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган). Робочий орган не вправі подавати заяву та одержувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами.

Відповідно до п.3.1 Порядку розміщення обєктів зовнішньої реклами в м. Івано-Франківську, затвердженого рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №657 від 29.12.2009 (далі Порядок), для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами міською радою м. Івано-Франківська уповноважується управління архітектури і містобудування виконавчого комітету міської ради ( далі Робочий орган) та комунальне підприємство Івано-Франківської міської ради „Івано-Франківський міський рекламно-інформаційний центр (далі Уповноважений орган). Робочий та Уповноважений органи не можуть виступати заявниками на розміщення зовнішньої реклами та одержувати дозвіл .

Пунктом 4 Порядку встановлено, що розміщення зовнішньої реклами y місті Івано-Франківську проводиться виключно на підставі дозволів, що видаються Уповноваженим органом за рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

У разі прийняття рішення про надання дозволу керівник Уповноваженого органу протягом 5 робочих днів з дати підписання та реєстрації цього рішення підписує обидва примірники дозволу та скріплює їх печаткою. Перший примірник дозволу з оригіналом проекту видається заявникові через Дозвільний центр, а другий залишається Уповноваженому органу для обліку (п. 4.2.6 Порядку).

Строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, яка подається через Дозвільний центр Уповноваженому органу розповсюджувачем зовнішньої реклами у довільній формі з примірником дозволу не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу при відсутності заперечень з боку власника місця розташування спеціальної конструкції ( п. 4.4.1 Порядку).

Згідно з п.4.1.4. Порядку у разі прийняття Уповноваженим органом рішення про встановлення пріоритету заявника на місце розташування рекламного засобу, яке перебуває в комунальній власності, заявник протягом трьох днів з дати прийняття Уповноваженим органом рішення укладає договір на тимчасове користування цим місцем.

Плата за тимчасове користування місцями, які перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій здійснюється на підставі укладеного договору Уповноваженим органом та розповсюджувачем. Плата за тимчасове користування місцем справляється з дня видачі дозволу на розміщення зовнішньої реклами. Відсутність спеціальної конструкції на вказаному місці не є підставою для звільнення від плати за користування місцем (п. п .6.1, 6.3 Порядку).

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №32 від 11.01.2013 відповідачу були видані дозволи на розміщення зовнішньої реклами №09-23, №09-24 , №09-25 , №09-26, №09-27,. №09-28, термін дії яких був встановлений з 11.01.2013 до 11.01.2014 та був продовжений до 11.03.2018.

На підставі цих дозволів 11.01.2013 сторони уклали договір №01-01/13 на право тимчасового користування місцями, що перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Івано-Франківська, для розміщення РЗ, за умовами якого відповідач мав сплачувати до бюджету м.Івано-Франківська на р/р №0002, код платежу 24060300 щомісячну плату за користування місцями не пізніше 25 числа поточного місяця у розмірі 1860,00грн. У дозволах та в договорі визначені конкретні місця, які надаються відповідачу у користування для розміщення РЗ. При цьому, відсутність РЗ на місці, вказаному у дозволі та в договорі, не є підставою для звільнення від плати за користування місцем .

В силу ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, в порушення умов договору відповідач оплати за користування місцями для розміщення рекламних засобів не здійснював, його заборгованість за період з січня 2013 року по листопад 2015 року становить 64 440грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки( ст. 611 ЦК України).

Договором (п.п. 6.3, 9.3) передбачено сплату пені за несвоєчасне або неповне внесення плати у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент сплати пені, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, яка нараховуються упродовж всього строку позовної давності.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача, правильність проведення якого перевірена та встановлена судом, пеня нарахована за період з 18.06.2015 по 17.12.2015 в сумі 15 270, 77 грн, 3% річних нараховані за період з 26.01.2013 по 15.12.2015 в сумі 2 189,96грн, інфляційні втрати нараховані за період з січня 2013 року по жовтень 2015 року в сумі 32 334, 54 грн.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає рішення про задоволення позову правомірним та обґрунтованим.

Апеляційний суд відхиляє як необґрунтовані та такі, що суперечать фактичним обставинам справи, доводи відповідача про те, що йому нічого не було відомо про наявність дозволів на розміщення реклами, що дозволи йому не видавалися, оскільки згідно з нормами чинного законодавства дозволи видаються лише заявникові на підставі його заяви. Більш того, в додатку №1 до договору, який підписаний відповідачем, вказані номери дозволів, виданих відповідачу, вказані конкретні місця розташування РЗ. Другі примірники дозволів були надані суду, їх копії знаходяться в матеріалах справи. Слід також зазначити, що відсутність РЗ на місці, вказаному у дозволі та в договорі, не є підставою для звільнення від плати за користування місцем, тому не можуть братися до уваги доводи відповідача про нездійснення ним діяльності з розміщення реклами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не доведено, доказів не подано наявності підстав, передбачених ст. 104 ГПК України, для скасування чи зміни рішення та для задоволення апеляційної скарги.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.43, 49, 91, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 15.03.2016 у справі № 909/1413/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана. 21.06.2016

Головуючий суддя М.І. Хабіб

Суддя О.В. Зварич

Суддя Я.О. Юрченко