РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2016Справа №910/7982/16

За позовом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амако"

про стягнення грошових коштів

Суддя Дупляк О. М.

Представники сторін:

від позивача: Панамаренко Д. М. (за дов.);

від відповідача: Босий Ю. М. (за дов.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Амако" про стягнення 19 421, 32 грн в зв'язку з завищенням вартості робіт за договором № 19 на виконання робіт від 26.02.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 23.05.2016.

В судовому засіданні 23.05.2016 судом у відповідності до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) оголошувалася перерва до 07.06.2016.

Через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва 03.06.2016 від позивача надійшли пояснення стосовно відзиву відповідача на позовну заяву про стягнення заборгованості.

В судове засідання 07.06.2016 представники сторін з'явилися, надали суду усні пояснення по суті спору в яких позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено договір № 19 на виконання робіт 26.02.2014, вартість яких за умовами договору склала 55 956, 37 грн, роботи відповідачем виконано, складено акти приймання виконаних робіт на узгоджену суму, роботи оплачено позивачем у повному обсязі в сумі 55 956, 37 грн. Протягом грудня 2015 - березня 2016 Державною фінансовою інспекцією України проведено ревізію фінансово-господарської діяльності підприємства позивача за період з 01.05.2014 по 31.10.2015 та окремих питань фінансово - господарської діяльності за період з 01.04.2013 по 30.04.2014, за результатами якої складено акт, зокрема, про те, що за договором № 19 на виконання робіт 26.02.2014 відповідачем безпідставно завищено вартість виконаних робіт на загальну суму 19 421, 32 грн. Посилаючись, в тому числі й в судовому засіданні 07.06.2016 на викладене та на ст.ст. 614, 857, 858, 1212 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), позивач просить стягнути з відповідача 19 421, 32 грн як безпідставно отриманих коштів (протокол судового засідання від 07.06.2016).

Відповідач у своєму відзиві проти задоволення позовних вимог заперечив з тих підстав, що виконані ним роботи були прийняті відповідачем без зауважень та оплачені відповідачем на умовах та в порядку визначеному договором, відповідно відсутні будь - які правові підстави для стягнення з відповідача 19 421, 32 грн, в тому числі як безпідставно отриманих.

У судовому засіданні 07.06.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилається позивач, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 26.02.2014 між позивачем, як замовником та відповідачем, як виконавцем було укладено договір № 19 на виконання робіт (далі за текстом - договір), відповідно до п. 1.1. якого виконавець за завданням замовника зобов'язується виконати поточний ремонт КПП Київської філії Концерну РРТ, за адресою: м. Київ, вул. Дорогожицька, 10, а замовник зобов'язується прийняти належним чином виконані роботи та оплати їх.

Згідно з п. 2.1. договору вартість по даному договору визначається договірною ціною (додаток № 1 до договору) та складає 55 956, 37 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 2.2.3 договору після завершення виконання виконавцем всього обсягу робіт за договором та підписання сторонами акта приймання - передачі виконаних робіт сторони здійснюють остаточний розрахунок протягом 5 календарних днів з моменту підписання акта приймання - передачі виконаних робіт.

Згідно з п. 4.4.1. договору замовник зобов'язався оплачувати фактично виконані виконавцем та прийняті замовником роботи в порядку, передбаченому розділом 2 договору.

Приймання - передача виконаних робіт проводиться протягом 2 днів та оформлюється актом приймання - передачі виконаних робіт, який підписується сторонами (п. 5.1. договору).

Замовник протягом 2 робочих днів з моменту отримання від виконавця двох примірників акта приймання - передачі виконаних робіт має право повернути акт приймання - передачі виконаних робіт виконавцю з вмотивованими зауваженнями до якості виконаних робіт та/або змісту акта, викладеними у письмовій формі (п. 5.3.2. договору). В такому випадку виконавець зобов'язаний виправити недоліки виконаних робіт та повторно направити акт приймання - передачі виконаних робіт.

Судом установлено, що відповідачем було виконано роботи за договором, що підтверджується актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2014 від 27.03.2014 за формою КБ- 2в на суму 55 956, 37 грн, з урахуванням ПДВ (20 %), підписаним обома сторонами. При цьому позивач оплатив на користь відповідача 100 % вартості виконаних відповідачем та прийнятих позивачем робіт, 18.03.2014 платіжним дорученням № 247 сплатив 39 169, 46 грн та 09.09.2015 платіжним дорученням № 2725 сплатив 16 786, 91 грн.

Державною фінансовою інспекцією України протягом грудня 2015 - березня 2016 було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності підприємства позивача за період з 01.05.2014 по 31.10.2015 та окремих питань фінансово - господарської діяльності за період з 01.04.2013 по 30.04.2014, за результатами якої складено акт, зокрема, про те, що за договором № 19 на виконання робіт 26.02.2014 відповідачем безпідставно завищено вартість виконаних робіт на загальну суму 19 421, 32 грн.

В подальшому Державною фінансовою інспекцією України було направлено позивачу вимогу про усунення порушень (вих. № 06-14/316 від 31.03.2016) та вимогу надати вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення порушень до 04.05.2016.

З метою усунення виявлених Державною фінансовою інспекцією України порушень позивач звернувся до суду з даним позовом.

Предметом позову у справі є матеріально - правова вимога позивача до відповідача про стягнення 19 421, 32 грн, як безпідставно отриманих коштів.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що між сторонами укладено договір будівельного підряду.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором. За наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків (ст. 852 ЦК України).

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачем були виконані роботи на загальну суму 55 956, 37 грн, які були прийняті позивачем без жодних зауважень щодо якості та обсягу робіт, про що свідчить складений та підписаний уповноваженими посадовими особами обох сторін акт приймання виконаних будівельних робіт за березень 2014 від 27.03.2014, а позивачем були виконані його зобов'язання по оплаті виконаних робіт у сумі 55 956, 37 грн.

Згідно частини 1 статті 628 ЦК України зміст договору, його умови визначаються сторонами на їх розсуд і є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частин 1, 3 статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Вартість робіт була встановлена за взаємною згодою сторін, відображена в договорі, вказана в кошторисі до нього.

Враховуючи належне та повне виконання відповідачем договірних зобов'язань, що об'єктивно підтверджується підписаними сторонами актами приймання виконаних робіт та імперативність положень частини 3 статті 632 ЦК України, посилання позивача на акт ревізії Державної фінансовою інспекцією України як на підставу для зменшення ціни договору є необґрунтованими.

За приписами ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Оскільки кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, отримано останнім як оплату виконаних робіт за договором, відсутні підстави для висновку, що кошти, про стягнення яких просить позивач набуті відповідачем безпідставно. Отже, такі кошти не можуть бути витребувані відповідно до положень ст. 1212 ЦК України. А виявлені ревізією позивача порушення не впливають на умови договірних відносин і не можуть їх змінювати (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 22.01.2013 у справі № 5006/18/13/2012).

Водночас, суд враховує, що матеріали справи не містять доказів недійсності чи розірвання сторонами договору № 19 на виконання робіт від 26.02.2014 або зміни його умов в частині ціни.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин та враховуючи вищевикладене, позов задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що відповідно до ст. 44 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов'язані з розглядом справи, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок позивача (ст. 49 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.06.2016.

Суддя О. М. Дупляк