ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.06.16р. Справа № 904/2627/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська пивна компанія - Арматура", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансавтологістік-КР", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 29995,20 грн

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська пивна компанія - Арматура" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансавтологістік-КР" (далі - відповідач), у якій заявив вимогу про стягнення 29 995,00 грн, з посиланням на неналежне виконання відповідачем умов договору перевезення вантажу автомобільним транспортом № 30/10/15, укладеного між сторонами 30.10.2015.

Відповідач 19.05.2016 надав до справи заперечення на позовну заяву, в яких вказав, що на його балансі немає автомобіля НОМЕР_1 з причепом АЕ 5198 ХХ, позивачем не надано доказів спричинення шкоди саме майну ПАТ "Кременчуцький міськмолокозавод", єдиним доказом, на який посилається позивач, є акт, складений без участі представників відповідача та водія.

В судовому засіданні 07.06.2015 відповідно до ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 08.06.2015.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

30.10.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю "Українська пивна компанія - Арматура" та товариством з обмеженою відповідальністю "Трансавтологістік-КР" укладений договір № 30/10/15, згідно з яким відповідач зобов'язався позивачу послуги з перевезення вантажу відповідно до заявок, а позивач зобов'язався оплачувати отримані послуги.

З метою здійснення 02.11.2015 перевезення товару сторонами була оформлена та підписана заявка на здійснення перевезення вантажу за маршрутом м. Дергачі - м. Харків - м. Кременчук (Кременчуцький міськмолокозавод).

В заявці передбачено, що перевезення мало відбутись автомобілем DAF, державний номер НОМЕР_2 з причепом АЕ 5198 ХХ, водій ОСОБА_1, виконавець перевезення товариство з обмеженою відповідальністю "Трансавтологістік-КР", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області.

08.04.2016 позивач звернувся до суду з цим позовом з вимогами стягнути з відповідача 29995,00 грн заборгованості.

В обгрунтування позову позивач вказує, що 03.11.2015 після вивантаження товару на складі ПАТ "Кременчуцький міськмолокозавод" водій автомобіля ОСОБА_1 не впевнився в закритті воріт причепа автомобіля та під час руху пошкодив ролетові ворота рампи ПАТ "Кременчуцький міськмолокозавод".

03.11.2015 в присутності представників товариства з обмеженою відповідальністю "Українська пивна компанія - Арматура", ПАТ "Кременчуцький міськмолокозавод" та ТОВ "АртБудСервіс" складено акт, яким зафіксовано факт спричинення шкоди водієм ОСОБА_1 майну ПАТ "Кременчуцький молокозавод".

Для здійснення ремонту пошкоджених воріт позивачем придбані матеріали та запчастини у ФОП ОСОБА_2 на суму 29995,00 грн.

Позивач зазначає, що відповідач має на підставі ст. ст. 1191, 1187 ЦК України сплатити йому збитки у зазначеній сумі в порядку регресу.

Відповідач проти позову заперечив та вказав, що відповідно до п. 1.1 договору від 30.10.2015 між ТОВ "Трансавтологістік-КР" та "Українська пивна компанія - Арматура" відповідач зобов'язується організувати доставку вантажу, довіреного йому позивачем, до обумовленого пункту призначення, а позивач зобов'язується оплатити таке перевезення відповідно до умов договору.

Відповідно до розділу 2 Договору відповідач має наступні обов'язки:

- визначити типи та кількість автомобілів необхідних для здійснення перевезення вантажу в залежності від обсягу та характеру перевезень та забезпечити подачу рухомого складу до пунктів завантаження в час зазначений в заявці на перевезення вантажу;

- подавати під завантаження справний рухомий склад в стані, що відповідає санітарним вимогам та такому що забезпечує захист вантажу від зовнішніх опадів та його збереження при перевезенні;

- під час розвантаження / завантаження та перевезення вантажу представник перевізника - водій автомобіля приймає та здає вантаж за кількістю місць та або ваги;

забезпечує збереження вантажу та зовнішньої пломби, належне розміщення вантажу на платформі автомобіля та його фіксацію, що виключає пошкодження зовнішньої оболонки тари та як наслідок пошкодження вантажу. В кожній окремій заявці на

перевезення сторони обговорюють конкретні умови приймання вантажу на перевезення та його здачі вантажоодержувачу;

- доставляти вантаж в пункт призначення та видавати його уповноваженій на отримання вантажу особі;

- здійснювати перевезення вантажу в термін, обумовлений сторонами ;

- у випадку пошкодження або втрати вантажу протягом 24 годин повідомити про такий факт відправника.

Таким чином відповідач та/або особи які його представляють, не проводять розвантаження вантажу, а лише слідкують за його збереженням. До матеріалів справи не надано копії окремої заявки, відповідно до якої були б обумовлені інші умови передання вантажу 03.11.2015.

Розвантаження транспортного засобу наданого перевізником та організація такого розвантаження в місці призначення покладена саме на позивача по справі.

На балансі відповідача відсутній транспортний засіб DAF державний номер НОМЕР_2 та причеп АЕ 5198 XX, а ч.2.ст.1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Позивачем взагалі не доведено спричинення будь-якої шкоди майну, оскільки єдиний доказ, який міститься в матеріалах справи - це акт який складено за відсутності представників відповідача, водія транспортного засобу, який начебто завдав шкоду майну третіх осіб. У разі спричинення шкоди майну третіх осіб транспортним засобом як джерелом підвищеної небезпеки, позивач повинен був викликати представників поліції, доказів чого також не було додано до матеріалів справи.

Враховуючи обставини справи, надані матеріали, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Статтею 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

З матеріалів справи слідує, що відповідач не є власником автомобіля НОМЕР_1, яким, за доводами позивача, спричинено матеріальну шкоду майну ПАТ "Кременчуцький міськмолокозавод", не користується ним на підставі інших речових прав.

Відповідач надав до справи договір № 30/10/16 від 30.10.2015, з якого слідує, що автомобіль для доставки вантажу 03.11.2015 на адресу ПАТ "Кременчуцький молокозавод" був замовлений у перевізника ОСОБА_1

Пунктом 4.1 цього договору передбачено, що перевізник несе повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу від втрати, ушкодження чи псування при перевезенні, а також за завдання шкоди третім особам під час перевезення.

Таким чином, враховуючи положення ст. 1187 ЦК України та умови договору з перевізником, відшкодування шкоди, завданої третім особам джерелом підвищеної небезпеки покладено саме на власника автомобіля.

В пункті 1.4 договору від 30.10.2015 на здійснення перевезення вантажу сторони цього спору встановили, що перевезення може виконуватись як транспортом перевізника так і залученим транспортом. При цьому перевізник несе відповідальність за дії залучених ним до виконання договору третіх осіб як за власні дії.

В той же час умови договору стосуються прав та обов'язків сторін за договором, відповідач не брав на себе зобов'язань щодо відповідальності перед іншими особами.

Також суд вважає, що позивачем не надано належних доказів щодо обставин спричинення шкоди майну ПАТ "Кременчуцький міськмолокозавод" та розміру збитків.

Представники правоохоронних органів на місце події не викликались.

В якості доказу пошкодження воріт позивачем надано акт від 03.11.2015, складений представниками позивача, ПАТ "Кременчуцький міськмолокозавод" та ТОВ "АртБудСервіс", у якому зазначено, що 03.11.2015 при від'їзді від рампи склада автомобілем НОМЕР_1 та причеп АЕ 5198 XX пошкоджено ворота.

Акт складений без участі представника відповідача та власника транспортного засобу чи водія, відсутні докази повідомлення чи виклику цих осіб для огляду місця події та визначення об'єму пошкоджень та вартості ремонтних робіт. Такі обставини виключають можливість суду зробити об'єктивний висновок стосовно розміру спричиненої шкоди та відповідно вартості відновлювального ремонту.

Майже через 2 місяці після події платіжним дорученням № 8393 від 23.12.2015 позивач перерахував ФОП ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 29995,20 грн за запасні частини для ремонту воріт. Матеріали справи не містять доказів того, що до перерахування коштів позивач повідомив відповідача про свій намір оплатити запасні частини для воріт чи погодив з ним свої дії. Позивач вчинив це на власний розсуд, хоча його вини у спричиненні збитків майну ПАТ "Кременчуцький міськмолокозавод" не вбачається, оскільки пошкодження воріт сталось внаслідок впливу джерела підвищеної небезпеки - автомобіля, який належить іншій особі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позивач не довів наявність вини відповідача у спричиненні матеріальної шкоди майну ПАТ "Кременчуцький міськмолокозавод" та обов'язку сплатити позивачу збитки в порядку регресу.

Позов слід визнати безпідставним та необгрунтованим і в його задоволенні відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 10.06.2016.

Суддя В.Д. Воронько