КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"21" червня 2016 р. Справа №910/5377/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Рябухи В.І.

Сітайло Л.Г.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2016

у справі № 910/5377/16 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Стан-Комплект"

до Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"

про стягнення заборгованості у розмірі 2 425 808,57 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

До апеляційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Однак, в апеляційній скарзі міститься клопотання, в якому заявник просить відстрочити сплату судового збору за розгляд апеляційної скарги до прийняття рішення судом у справі, у зв'язку із відсутністю можливості здійснити оплату судового збору, оскільки відповідно до постанови головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 24.05.2016 було накладено арешт на рахунки скаржника; також в матеріалах справи знаходиться подана відповідачем копія Сертифікату № 2018, виданого Торгово-промисловою палатою України, зі змісту якого вбачається втрата заявником під час анексії АР Крим всіх матеріальних активів, тому що товариство було зареєстровано та фактично здійснювало свою діяльність на території АР Крим; іншого майна, яке можна відчужити і на виручені кошти сплатити судових збір у відповідача немає, що підтверджує Міжрегіональне головне управління Державної фіскальної служби - Центрального офісу з обслуговування великих платників податків, яке встановило відсутність у Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" ліквідного майна, що може бути описано у податкову заставу (копія акту опису майна № 5 додається).

Згідно із ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі; суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 3 листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 із змінами і доповненнями, за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом; при цьому сплата судового збору може бути відстрочена чи розстрочена на строк не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Слід вказати, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін; клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом; особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі ( п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Доданий скаржником до апеляційної скарги акт опису майна від 25.02.2015 № 5, затверджений Заступником начальника Міжрегіонального головного управління ДФС - Центрального офісу з обслуговування великих платників, відповідно до п. 2 цього акту, підтверджує відсутність ліквідного майна у Публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", що може бути описано у податкову заставу, саме на день складення акту, тобто, станом на 25.02.2015.

Отже, згаданий акт опису майна не може вважатися доказом майнового стану скаржника на момент подання апеляційної скарги.

Як вбачається із доданої до апеляційної скарги копії постанови про арешт коштів боржника від 24.05.2016 ВП № 50012613, цією постановою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках в банківських установах скаржника у межах суми 12 332 807,52 грн., однак, скаржником не надано доказів того, що у період від 24.05.2016 до моменту подання апеляційної скарги на усіх рахунках скаржника були суми у розмірі меншому, ніж 12 332 807,52 грн.

Таким чином, скаржником не надано доказів на підтвердження того, що на момент подання апеляційної скарги майновий стан перешкоджав сплаті судового збору в установлених порядку із розмірі.

Отже, клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до прийняття судового рішення у цій справі, не підлягає задоволенню, як необґрунтоване.

Згідно із ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, із змінами і доповненнями, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі; ставки судового збору встановлюються, зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати; за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду, ставка судового збору встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Звернути увагу на те, що згідно із ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Не приймати до розгляду та повернути Публічному акціонерному товариству "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2016 у справі № 910/5377/16 із доданими документами.

3. Справу № 910/5377/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Л.М. Ропій

Судді В.І. Рябуха

Л.Г. Сітайло