ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2016 р. Справа №917/562/16

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул.Комарова, 2а, м.Полтава, 36008

до Полтавської обласної громадської організації "Європейський вибір Полтавщини", вул. Комсомольська 42 А, к.4, м.Полтава, 36000

про визнання договору укладеним

Суддя Киричук О.А.

Представники :

від позивача: не з"явився

від відповідача: ОСОБА_1, дов. № 1 від 06.05.16р., ОСОБА_2, дов. № 2 від 06.05.16р.

Розглядається позовна заява про визнання укладеним договору №4055 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" та Полтавською обласною громадською організацією "Європейський вибір Полтавщини" в редакції позивача, запропонованій за проектом, що направлений відповідачу листом № 30.1-01/38 від 06.01.2016р.

23.05.2016р. позивачем через канцелярію суду надана заява про надання пояснень та додаткових доказів на виконання ухвали від 12.05.2016р. (вх. № 6359).

24.05.16 р. відповідачем надано відзив на позовну заяву з доданими до нього документами (вх.№ 6372 від 24.05.16 р.), в якому він проти позову заперечує.

03.06.2016р. позивачем через канцелярію суду надані (1) клопотання про залучення в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ЖБК "Буревісник"; (2) клопотання про витребування доказів в порядку ст.38 ГПК України; (3) заперечення на відзив; (4) клопотання про відкладення розгляду справи.

Представники відповідача в судовому засіданні проти клопотань позивача заперечили.

Клопотання позивача про залучення в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ЖБК "Буревісник", задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

В обґрунтування клопотання позивач посилається на те, що ЖБК «Буревісник» є балансоутримувачем житлового будинку по вул. Комсомольській ,42 А в м. Полтаві, в квартирах №1 та №4 якого зареєстрований відповідач як юридична особа. Саме про визнання укладеним договору №4055 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води по вул. Комсомольській ,42 А позивачем заявлені вимоги в межах даної справи.

Представники відповідача усно в судовому засіданні заперечували проти задоволення даного клопотання.

Згідно ст. 27 ГПК України якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

В постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено наступне: Що ж до наявності юридичного інтересу у третьої особи, то у вирішенні відповідного питання суд має з"ясовувати, чи буде у зв"язку з прийняттям судового рішення з даної справи таку особу наділено новими правами чи покладено на неї нові обов»язки, або змінено її наявні права та/або обов"язки, або позбавлено певних прав та/або обов»язків у майбутньому.

У заявах про залучення третіх осіб і заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Оскільки позивачем не вказується, на яких підставах належить залучити третю особу, з огляду на наведені у клопотанні позивачем обставини, предмет даного позову, суд не вбачає, як прийняття судового рішення з даної справи може наділити новими правами ЖБК "Буревісник" чи покласти на нього нові обов»язки, змінити його наявні права та/або обов»язки, або позбавити певних прав та/або обов»язків у майбутньому, а тому відмовляє в задоволенні вказаного клопотання.

Щодо клопотання позивача про:

- витребування від ЖБК "Буревісник" (1) довідки (письмові пояснення) голови правління ЖБК «Буревісник» щодо використання житлової квартири №1 та №4 в будинку 42-а по вул. Комсомольській в м. Полтаві для влаштування офісу відповідача (м.Полтава, вул. Комсомольська 42 А, ОСОБА_3А.); (2) інформації голови правління ЖБК «Буревісник» щодо наявності перед входом до під'їзду №1 будинку 42-а по вул. Комсомольській в м. Полтаві вивіски «Європейський вибір»; (3) інформації голови правління ЖБК «Буревісник» щодо наявності чи відсутності звернень (скарг) членів ЖБК на власників житлових квартир №1 та №4 в будинку 42-а по вул. Комсомольській в м. Полтаві, громадську організації «Європейський вибір Полтавщини»; (5) інформацію голови правління ЖБК «Буревісник» щодо надання згоди співвласників будинку на те, що вищезазначені житлові квартири будуть використовуватись як нежитлові;

- звернення із запитом до Відділу містобудування та архітектури Виконавчого комітету Октябрської районної у м. ради щодо надання дозволу на виконання робіт із переобладнання та перепланування житлових квартир №1 та №4 в будинку 42-а по вул. Комсомольській в м. Полтаві. (36040 м. Полтава, вул. Калініна, 30);

- звернення із запитом до Відділу містобудування та архітектури Виконавчого комітету Октябрської районної у м. ради; Полтавського міськрайонного управління ГУ Держсанепідемслужби у Полтавській області (36028, м. Полтава, вул. Калініна, 57) та Полтавського міського управління відділу державного нагляду (контролю) у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту (36007, м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 26/1) з метою провести обстеження стану житлових квартир №1 та №4 в будинку 42-а по вул. Комсомольській в м. Полтаві з метою встановлення їх відповідності санітарним і технічним вимогам та визнання житлових приміщень придатними чи непридатними для проживання,

то судом вказане клопотання відхиляється також з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст. 43, 33 Господарського процесуального кодексу України сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Сторона у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів (ч. 1 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання (пп. 2.1 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно із ч. 2 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

У клопотанні позивача зазначається про неможливість самостійно надати докази, проте відсутнє будь-яке обґрунтування неможливості самостійно надати ці докази, відсутнє документальне підтвердження звернення позивача до ЖБК "Буревісник" Відділу містобудування та архітектури Виконавчого комітету Октябрської районної у м. ради; Полтавського міськрайонного управління ГУ Держсанепідемслужби у Полтавській області та Полтавського міського управління відділу державного нагляду (контролю) у сфері пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту з метою надання цих доказів та відсутня відмова у наданні позивачу відповідних доказів.

Суд відхилив клопотання про відкладення розгляду справи за відсутністю підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ст.77 ГПК України.

Згідно зі ст.77 ГПК України неявка представників сторін у судове засідання кваліфікується підставою для відкладення розгляду справи у випадку, якщо з-за такої неявки неможливо розглянути певну справу.

Неявка представника позивача у судове засідання 07.06.2016р. не унеможливлює розгляд справи № 917/562/16, відтак не є підставою для відкладення розгляду справи за ст.77 ГПК України.

У п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з ч.1-5 ст.28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Зважаючи на те, що судом провадження по справі № 917/562/16 порушено ще 08.04.2016р., суд вже відкладав розгляд справи, на дату проведення судового засідання 07.06.2016р. у позивача були час та можливість в разі наявності додаткових обгрунтувань чи доказів до позову викласти їх письмово та надати суду чи уповноважити іншого представника на участь у засіданні. При цьому, судом враховано, що в судові засідання 12.05.2016р. та 24.05.2016р. позивач забезпечував явку представника ОСОБА_4, у клопотанні про відкладення розгляду справи, що підписане представником ОСОБА_5, мова йде про неможливість з"явитися у судове засідання саме представника ОСОБА_5, а не представника, який раніше представляв інтереси позивача у даній справі. Крім того, вказане свідчить про уповноваження позивачем представляти його інтереси в судах декількох представників.

За даних обставин, враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, закінчення строку розгляду спору, встановленого ст..69 ГПК України, суд не оцінює вказану обставину як підставу для подальшого відкладення розгляду справи.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечували за обгрунтуванням, наведеним у відзиві.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

В судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідача, оцінивши надані докази, суд, встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є теплогенеруючою (теплопостачальною) організацією в розумінні ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" (далі - Закон) як суб'єкт господарської діяльності, який має у власності або у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає споживачам теплову енергію.

Позивач вказує, що забезпечує тепловою енергією у вигляді гарячої води на опалення офісні приміщення мовного центру "Європейський вибір", що знаходяться за адресою: м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А, к. 1, 4.

За даними позивача, приміщення за адресою: м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А, к. 4 та м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А, к. 1 використовуються як офісні приміщення мовного центру.

В підтвердження вказаного позивачем надано акт від 08.04.2014р., що підписаний представниками позивача, в якому відображено проведення перевірки вказаних квартир за адресою: м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, адреса: м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А, к. 4. є місцезнаходженням відповідача - Полтавської обласної громадської організації "Європейський вибір Полтавщини".

Відповідно до Договору купівлі-продажу від 08.06.2007 у спільній сумісній власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебуває квартира № 1 у будинку № 42 А по вул. Комсомольській у м. Полтаві.

Позивач вказує, що Полтавська обласна громадська організація "Європейський вибір Полтавщини" (відповідач) фактично споживає теплову енергію у вигляді гарячої води з метою опалення офісних приміщень розташованих за адресою: м. Полтава, вул. Комсомольська. 42 А, проте від укладення договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води на умовах запропонованих теплопостачальною організацією ухиляється.

У зв'язку з викладеним на адресу місцезнаходження відповідача (м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А, к. 4), позивачем направлено лист № 30.1-01/38 від 06.01.2016 з двома примірниками Договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 4055 та додатком «Розрахунки обсягу теплової енергії» з пропозицією підписати та повернути один примірник на адресу теплопостачальної організації у строк визначений чинним законодавством.

Проте пропозиція щодо укладення договору відповідачем залишена без розгляду та відповіді. Відповідь на вказану пропозицію відповідач не надав, договір підписаний та скріплений печаткою підприємства не повернув. На думку позивача, дії відповідача є незаконними та такими, що суперечать чинному законодавству, що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказує, що:

- власником квартири №1 в житловому будинку за адресою м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А є ОСОБА_6, власником квартири №4 в житловому будинку за адресою м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А є ОСОБА_8;

- ОСОБА_6 та ОСОБА_8 користуються послугами централізованого опалення виключно для задоволення власних потреб, тому в контексті ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» є фізичними особами й мають право здійснювати оплату за теплову енергію за тарифами, установленими для фізичних осіб;

- кв. 1 та кв. 4 за адресою м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А, відносяться до житлового фонду згідно ч.2 ст.4 Житлового кодексу України, та не переводилися з житлового фонду у нежитлові приміщення;

- сплата комунальних послуг за теплопостачання квартир 1 та 4 за адресою м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А, здійснюється також фізичними особами, а саме їх власниками ОСОБА_8 та ОСОБА_6;

- зазначення згідно даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців місцезнаходження Відповідача м. Полтава, вул. Комсомольська 42А, к.4 є виключно юридичною адресою, вказує на реєстрацію постійно діючого центрального статутного органу об'єднання Президії за вказаною адресою, що не є фактичним місцем ведення діяльності чи розташування офісу;

- в оренду чи у власність Відповідачу дане приміщення власником - фізичною особою не передавалося.

При вирішенні спору, суд приймає до уваги наступне.

Статтею 181 ГК України визначено загальний порядок укладення господарських договорів. Зокрема, передбачено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язковим для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Особливості укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів передбачені ст.184 ГК України.

Так, відповідно до ч.3 вказаної статті, укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватись з додержанням умов, передбачених ст.179 цього Кодексу, не інакше, як шляхом виділення договору, у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами ст.181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Постачання гарячої води та опалення за змістом ст.1 та ст.13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» є одним із видів комунальних послуг.

Відповідно до статтей 19 та 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», взаємовідносини між виконавцем послуг та споживачем регулюються виключно на договірних засадах. Споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Договором регулюються права та обов'язки споживача і виконавця послуг.

Взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії визначаються «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України» від 03.10.2007 року.

Відповідно до п.4 вказаних правил користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією.

Позивачем було розроблено договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №4055.

Як свідчить аналіз матерiалiв справи, в п.1 запропованого позивачем проекту договору визначено, що предметом цього договору є постачання теплової енергії у вигляді гарячої води на опалення приміщень споживача та надання послуг з централізованого постачання гарячої води споживачу по вул.Комсомольська, 42 А - офісні приміщення мовного центру "Європейський вибір". В п.16 договору встановлено, що розрахункове теплове навантаження на опалення складає 0,004638 Гкал/год, опалювальна площа 85,6 кв.м. Розрахунки за користування тепловою енергією визначені у п.19 договору, які визначаються для категорії - інші споживачі (крім населення).

Як зазначає позивач, необхідність укладення договору в запропонованій ним редакції зумовлена використанням приміщення за адресою: м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А, к. 4 та м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А, к. 1 як офісних приміщень мовного центру.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін.

Суд при розгляді справи, керується правилами ст.83 ГПК України та не виходить за межі позовних вимог.

Згідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Наполягати на позовних вимогах, змінювати предмет або підставу подання позову, подавати клопотання є правом позивача, а не обов'язком.

Відповідно до ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Суд не може самостійно змінювати підставу чи предмет позову, оскільки це буде порушенням принципу змагальності сторін та необгрунтованим виходом за межі позовних вимог, які не заявлялись позивачем.

Позивач, посилаючись у позові на забезпечення тепловою енергією у вигляді гарячої води на опалення офісних приміщень мовного центру "Європейський вибір", вказує, що вони знаходяться за адресою: м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А, к. 1, 4.

З редакції проекту договору на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води №4055, що направлений відповідачу листом № 30.1-01/38 від 06.01.2016р. вбачається пропозиція укласти договір, предметом якого визначено: постачання теплової енергії у вигляді гарячої води на опалення приміщень споживача та надання послуг з централізованого постачання гарячої води споживачу по вул.Комсомольська, 42 А - офісні приміщення мовного центру "Європейський вибір".

Разом з тим в ході розгляду справи, позивач не посилався і не доводив факт постачання теплової енергії у вигляді гарячої води на опалення приміщень споживача та надання послуг з централізованого постачання гарячої води споживачу по вул.Комсомольська, 42 А - офісні приміщення мовного центру "Європейський вибір", вказуючи лише на постачання енергії та надання послуг у кв.№ 1 та № 4 за вказаною адресою.

Тобто, у запропонованому позивачем проекті не конкретизовані об"єкти, на які посилається позивач у позові та щодо яких пропонується укласти договір, у п.16 лише вказується на загальну опалювальну площу - 85,6 кв.м., без зазначення яким чином була визначена площа приміщення за спірним договором.

При цьому, позивач посилаючись на використання відповідачем кв. № 1 та № 4 за адресою: м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А для офісних приміщень мовного центру "Європейський вибір" не надає належних та допустимих доказів в підтвердження цього в розумінні ст.34 ГПК України.

В матеріалах справи наявні докази, які підтверджують право власності на кв. № 1 та № 4 за адресою: м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А ОСОБА_6 та ОСОБА_8. Зокрема, власником квартири №1 в житловому будинку за адресою м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А є ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу серії ВЕО №962208 від 08 червня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_9М зареєстрованого в реєстрі за №3391. Форма власності згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15169353 від 09.07.2007 p.- приватна; частка -1/1; власником квартири №4 в житловому будинку за адресою м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А є ОСОБА_8 на підставі договору купівлі-продажу серії ВСЕ №521135 від 27 жовтня 2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованого в реєстрі за №2602. Форма власності згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 9073343 від 25.11.2005 p.- приватна; частка -1/1.

Докази про передачу кв. № 1 та № 4 за адресою: м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А відповідачу, в тому числі для розміщення офісних приміщень мовного центру "Європейський вибір", та переведення вказаних квартир з житлового фонду у нежитлові приміщення в матеріалах відсутні.

Відповідач заперечує факт використання ним даних житлових квартир для підприємницької діяльності, зазначаючи, що вони належать фізичним особам, не переводилися з житлового фонду у нежитлові приміщення, сплата комунальних послуг за теплопостачання квартир 1 та 4 за адресою м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А, здійснюється фізичними особами, а саме їх власниками ОСОБА_8 та ОСОБА_6.

Щодо акту від 08.04.2014 року, який наданий позивачем в підтвердження використання відповідачем приміщення за адресою: м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А, к. 4 та м. Полтава, вул. Комсомольська, 42 А, к. 1як офісних приміщень мовного центру, суд зазначає, що даний акт підписаний лише представниками (інженерами) позивача, його назва свідчить про перевірку системи теплопостачання, а відтак він не може встановлювали факту знаходження в житлових квартирах мовного центру Відповідача. Таким чином, акт від 08.04.2014 року не є належним доказом в розумінні ст.34 ГПК України.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За даних обставин, суд дійшов висновку, що вимога позивача про визнання укладеним договору №4055 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" та Полтавською обласною громадською організацією "Європейський вибір Полтавщини" в редакції, запропонованій за проектом, що направлений відповідачу листом № 30.1-01/38 від 06.01.2016р., є неправомірною та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України при відмові у позові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 13.06.2016р.

Суддя Киричук О.А.