ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.06.16р. Справа № 904/4900/16

Суддя Назаренко Н.Г. , розглянувши матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпро

про скасування оперативно-господарської санкції та стягнення 45 105,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" в якому просить:

- визнати недійсним рішення комісії постачальника електроенергії, оформленого протоколом № 5 від 05.05.2016р. щодо розгляду акта про порушення від 28.04.2016р. № 105139;

- стягнути з відповідача суму сплачених оперативно-господарських санкцій в розмірі 44 658,96 грн. та прямих збитків у вигляді оплати банківських послуг по її перерахуванню на розрахунковий рахунок відповідача у розмірі 446,59 грн. Всього на загальну суму 45 105,55 грн.

Позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

1. Відповідно до п. 3 ст. 57 ГПК України - до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно п. 4 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Позивачем у позовній заяві заявлено дві вимоги (одну майнового та одну немайнового характеру):

- визнати недійсним рішення комісії постачальника електроенергії, оформленого протоколом № 5 від 05.05.2016р. щодо розгляду акта про порушення від 28.04.2016р. № 105139;

- стягнути з відповідача суму сплачених оперативно-господарських санкцій в розмірі 44 658,96 грн. та прямих збитків у вигляді оплати банківських послуг по її перерахуванню на розрахунковий рахунок відповідача у розмірі 446,59 грн. Всього на загальну суму 45 105,55 грн.

Згідно з абзацом 1 п. 2.10 Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.13р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Отже позивач повинен був сплатити 2 756,00 грн. судового збору (1 378,00 грн. за немайнову вимогу та 1 378 грн. за майнову вимогу).

Однак, судовий збір сплачено лише за одну вимогу в розмірі 1 378,00 грн.

2. Відповідно до статті 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Позивачем не надано належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками відповідно до вимог ст. 56 ГПК України.

Так, ч. 1 ст. 56 ГПК України передбачено, що позивач зобов'язаний при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Опис вкладення від 09.06.2016р., наданий позивачем в якості доказу направлення копії позовної заяви відповідачу, судом не приймається оскільки в графі "Найменування предметів" відсутнє зазначення щодо направлення відповідачу позовної заяви від 09.06.2016р., а перелічено лише додатки до позовної заяви.

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України (п.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. При чому, відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст.56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обов'язок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

На підставі викладеного, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що повернення позовної заяви на підставах, визначених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено діючим законодавством та не є відмовою в доступі до правосуддя в розумінні Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток:

- позовна заява з доданими до неї додатками на 44 арк., у т.ч. квитанція про сплату судового збору № 15765902 від 08.06.2016р. на суму 1 378,00 грн.

Суддя Н.Г. Назаренко