ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2016 року Справа № 904/9559/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Чус О.В.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Тульських В.О., представник, довіреність №47 від 16.10.2015 р.;

відповідач: ОСОБА_2, паспорт серія НОМЕР_1 від 15.11.2007 р.;

від відповідача: ОСОБА_3, представник, довіреність № 579 від 28.12.2015 р.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТРОПОЛІЯ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.02.2016р. у справі № 904/9559/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТРОПОЛІЯ"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення 795 998, 47 грн. за договором оренди

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.02.2016р. у справі № 904/9559/15 (головуючий суддя Юзіков С.Г., судді Петренко Н.Е., Крижний О.М.) задоволено частково позов ТОВ "МЕТРОПОЛІЯ" про стягнення з ФОП ОСОБА_2 суми в розмірі 795 998, 47 грн. за договором оренди.

Стягнуто з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ "МЕТРОПОЛІЯ" 116 910, 00 грн. - орендної плати, 31 176, 00 грн. - експлуатаційних витрат, 7 794, 00 грн. - витрат на популяризацію, 5 439, 06 грн. - комунальних послуг, 2 419, 71 грн. - судового збору. Повернуто ТОВ "МЕТРОПОЛІЯ" 496, 28 грн. - надмірно сплаченого судового збору. У решті позову відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач не оплатив орендну плату, експлуатаційні витрати, витрати на популяризацію, комунальні послуги відповідно до умов Договору оренди приміщення та не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача орендної плати, штрафних санкцій та інших нарахувань за період з квітня по червень 2015р. місцевий господарський суд дійшов висновку, що відповідач звільняється від плати за вказаний період у зв'язку з неможливістю використання об'єкту оренди за призначенням відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України. На думку місцевого господарського суду позивач не використав своє право, надане Договором оренди, щодо банківської гарантії відповідача для погашення прострочених платежів за квітень 2015р., водночас позивач скористався своїм правом обмеження доступу відповідача в орендоване приміщення (п.32.1 Договору) та відключення системи забезпечення (п.33.1 Договору), що не сприяло господарській діяльності останнього, тому нарахування неустойки (пені, штрафу) не відповідає засадам справедливості, добросовісності та розумності, передбачених п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509, ч.1- 2 ст. 627 ЦК України.

Підстави з яких порушено питання про перегляд рішення:

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Скаржник вважає, що він виконав належним чином та в поновному обсязі свої зобов'язання за Договором оренди, натомість відповідач, незважаючи на п.п. 7.1, 7.2. Договору, посилаючись на тяжкий матеріальний стан, звернувся до позивача з пропозицією розірвати Договір. Згідно пункту 5.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» роз'яснено, що зміна економічної ситуації та коливання курсу іноземної валюти стосовно національної валюти України є комерційним ризиком сторін договору, а тому ці обставини не можуть вважатися підставами для зміни або розірвання договору оренди (найму) або для невиконання зобов'язань за ним.

Апелянт наголошує, що орендар (відповідач) зобов'язаний сплачувати всі платежі, передбачені Договором, до моменту підписання сторонами акту повернення приміщення, тобто до 17.06.2015р., посилаючись на п. 5.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» та судову практику постанови Вищого господарського суду України від 05.06.2013р. у справі № 5021/1450/12, та від 05.01.2015р. у справі № 910/5165/14. Згідно ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, також скаржник посилається на п. 13.9 Договору, згідно якого у випадку дострокового розірвання Договору внаслідок будь-яких причин, Гарантія не повертається орендареві, а залишається у орендодавця у якості неустойки за дострокове розірвання Договору, при цьому сума, яка не покрита Гарантією, підлягає оплаті в загальному порядку. Пунктом 31 Договору позивачу надано право застосовувати до відповідача оперативно - господарські санкції, що позивач і зробив, але згідно ч. 3 ст.193 ГК України застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу:

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважає доводи апелянта безпідставними та необгрунтованими, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду залишити без змін.

В апеляційній скарзі позивач підтверджує, що ним дійсно було обмежено доступ орендаря до орендованого приміщення та відключено системи забезпечення (постачання електричної енергії) до цього приміщення остаточно з 01.05.2015р., однак вказані обмеження були застосовані правомірно як оперативно-господарські санкції за прострочення орендарем оплати за орендоване приміщення. Позивач відмовив відповідачу прийняту орендну плату, експлуатаційні витрати та витрати на популяризацію за рахунок банківської гарантії, наданої позивачу згідно п. 13.6 Договору. Таким чином, позивач не скористався своїм правом на стягнення за рахунок банківської гарантії заборгованість по орендній платі за квітень 2015р. з метою запобігання збитків від прострочення орендної плати відповідачем, чим сприяв виникненню боргу та припиненню договірних відносин, натомість скористався своїм правом обмеження доступу в приміщення. Зазначений вид санкцій не є оперативно-господарською, оскільки відповідно до ст.238-239 ГК України такі санкції можуть бути застосовані до суб'єктів господарювання уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, до яких позивач не відноситься. Спірні відносини виникли виключно на підставі договору, тому до них застосовуються положення Цивільного кодексу України, з урахуванням особливостей Господарського кодексу України.

Крім того, на думку відповідача, посилання позивача на завдання йому збитків у зв'язку з достроковим розірванням договору оренди не відповідають умовам договору, оскільки орендодавець мав можливість стягнути за гарантією суму заборгованості та в якості неустойки використати банківську гарантію для покриття своїх матеріальних збитків, однак відмовився це зробити, тому позивач фактично зупинив роботу відповідача з 01.05.2015р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.03.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Березкіна О.В., Чус О.В. Розгляд апеляційної скарги в судовому засіданні призначено на 17.05.2016р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.05.2016р. продовжено строк вирішення спору на 15 днів.

У судовому засіданні 17.05.2016р. оголошено перерву до 07.06.2016р.

У судовому засіданні 07.06.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи встановлені апеляційною інстанцією:

24.12.13р. ТОВ "МЕТРОПОЛІЯ" (далі Позивач або Орендодавець) з Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (далі Відповідач або Орендар), укладено Договір оренди № А125/Д-1 (далі Договір), за п.1.1 якого Орендодавець зобов'язався передати Орендареві в тимчасове платне користування приміщення, яке знаходиться в будівлі торгово-розважального центру, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, територія Ювілейної селищної ради, комплекс будівель та споруд, перший пусковий комплекс № 17, а Орендар зобов'язався прийняти, оплатити користування і повернути приміщення Орендодавцеві на умовах, визначених Договором (т.1 а.с.14-27)

На виконання умов Договору, приміщення передано в оренду Орендареві за актом приймання-передачі приміщення - 01.03.14р. (а.с. 31)

З метою узгодження орендної плати, сторони укладали Додаткові угоду до Договору оренди, в яких погоджували розмір орендної плати на кожен наступний місяць, що підтверджується наданими Позивачем Додатковими угодами від 21.02.14р. (погодження орендної плати за березень 2014р.) (а.с. 33)

31.03.14р. (орендна плата за квітень 2014р.) (а.с. 34)

30.04.14р. (орендна плата за травень 2014р.) (а.с. 35,36)

30.05.14р. (орендна плата за червень 2014р.) (а.с. 37);

27.06.14р. (орендна плата за липень 2014р.) (а.с. 38);

31.07.14р. (орендна плата за серпень 2014р.) (а.с.39);

29.08.14р. (орендна плата за вересень 2014р.) (а.с. 40);

30.09.14р. (орендна плата за жовтень 2014р.) (а.с. 41);

31.10.14р. (орендна плата за листопад 2014р.) (а.с. 42);

28.11.14р. (орендна плата за грудень 2014р.) (а.с. 43);

31.12.14р. (орендна плата за січень 2015р.) (а.с. 44);

30.01.15р. (орендна плата за лютий 2015р.) (а.с. 45);

28.02.15р. (орендна плата за березень 2015р.) (а.с. 46).

Листами від 22.01.15р. № 01/22-01 (т.1 а.с. 187) з проектом додаткової угоди до договору оренди № А125/Д-1 (т.1 а.с. 188), від 27.02.15р. № 01/27-01 (т.1 а.с. 189) з проектом додаткової угоди до договору оренди № А125/Д-1(т.1 а.с. 190) та від 24.03.15р. № 01/24-03 (т.1 а.с. 191) з проектом додаткової угоди до договору оренди № А125/Д-1(т.1 а.с. 192) Відповідач з посиланням на тяжкий матеріальний стан, викликаний погіршенням фінансово-господарської ситуації в країні, зниження обсягів торгівлі, з метою забезпечення загальногосподарського інтересу між сторонами виходив до Позивача за пропозиціями щодо внесення змін з 01.03.15р. до Договору оренди в частині зменшення розміру орендної плати.

Листом № 146 від 30.03.2015 р. Позивач поінформував Відповідача про відключення систем забезпечення орендованого приміщення (постачання електроенергії та водопостачання), а також про припинення роботи підприємства з 03.04.15р. до погашення Ореднодавцем заборгованості перед ним (т.1 а.с. 197)

Листом № 157 від 07.04.2015 р. Позивач поінформував Відповідача про відключення систем забезпечення орендованого приміщення (постачання електроенергії та водопостачання), а також про припинення роботи підприємства з 10.04.15р. до погашення Ореднодавцем заборгованості перед ним (т.1 а.с. 198)

Листом № 01/10-04 від 10.04.2015р. Відповідач звернувся до Позивача з пропозицією щодо дострокового припинення дії Договору оренди (т.1 а.с. 193) з наданням Додаткової угоди (т.1 а.с. 194).

Листом вих.№184 від 24.04.2015р. Позивач поінформував Відповідача про відсутність підстав для розірвання договору оренди і необхідність своєчасної оплати існуючої заборгованості і запропонував достроково розірвати договір оренди 30.06.2015р. (т.1 а.с. 199).

На який Відповідач надіслав листа № 01/30-04 від 30.04.2015р. з викладенням свого бачення існуючої ситуації (т.1 а.с. 201).

Листом № 01/24-04 від 24.04.2015р. Відповідач звернувся до Позивача з пропозицією призначити відповідну комісію з приймання передачі орендованого приміщення та надання можливості вивезення належного їй майна його новим власником ОСОБА_5 (т.1 а.с. 195).

Листом вих.№198 від 28.04.2015р. Позивач поінформував Відповідача про відсутність підстав для розірвання договору оренди і необхідність своєчасної оплати існуючої заборгованості і запропонував достроково розірвати договір оренди 30.06.2015р (т.1 а.с. 200).

Листом № 2/27-04 від 27.04.2015р. Відповідач звернувся до Позивача з пропозицією прийняти орендоване нею майно (т.1 а.с. 196).

Листом № 02/30-04 від 30.04.2015р. Відповідач надав відповіді на листи Позивача № 189 від 27.04.2015р. та № 190 від 27.04.2015р. , запропонувавши погасити існуючу заборгованість за квітень 2015року за рахунок банківської гарантії (т.1 а.с. 202).

Листом № 225 від 26.05.2015року Позивач поінформував Відповідача про про свої права щодо розпорядження банківською гарантією та те, що сторони не погодили умови дострокового розірвання договору оренди (т.1 а.с. 203).

Листом № 01/29-05 від 29.05.2015р. Відповідач звернувся до Позивача з пропозицією призначити відповідну комісію з приймання передачі орендованого приміщення та надання можливості вивезення належного їй майна його новим власником ОСОБА_5 (т.1 а.с. 204).

Відповідно до акту № П 355 здачі-прийняття робіт відповідач посвідчив отримання ним послуг за березень 2015 року з популяризації на суму 7 875,00грн.(т.1 а.с. 205);

Відповідно до акту № Е 789 здачі-прийняття робіт, відповідач посвідчив отримання ним експлуатаційних витрат за березень 2015 року на суму 21 600,00грн (т.1 а.с. 206)

Відповідно до акту № К 540 здачі-прийняття робіт відповідач посвідчив отримання ним з постачання електроенергії за березень 2015 року на суму 8 225,89 грн.(т.1 а.с. 207);

Відповідно до акту № А 843 здачі-прийняття робіт відповідач посвідчив розмір орендної плати за березень 2015 року на суму 35 586,00 грн.(т.1 а.с. 208);

Аналогічні документи складені за квітень-червень 2015 року (т.1 а.с. 213- 220).

Листом вих.№ 238 від 02.06.2015р. ТОВ «Метрополія» запропонувало ФОП ОСОБА_2 з'явитися 10.06.2015р. в 12.00 за місцезнаходженням орендованої нею секції А 123 для врегулювання взаємовідносин (т.1 а.с. 47-50) і в зв'язку з неявкою останьої склало відповідний акт про її неявку (т.1 а.с. 51).

17.06.2015р. сторонами було підписано акт про повернення приміщення № А 125/д-1 від 24.12.2013 (т.1 а.с. 52).

Мотиви з яких суд апеляційної інстанції виходив:

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно з п. 2.3 Договору оренди, площа приміщення що передається в оренду складає 150 м2.

Відповідно до п. 6.1 Договору та Додатку до нього, приміщення надане в оренду для організації Орендарем магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" щодо роздрібної торгівлі одягом, взуттям та шкіряними виробами.

Пунктом 7.2 Договору оренди обумовлено, що строк дії Договору становить 1090 календарних днів та починає обчислюватись з дня підписання сторонами Акту прийому-передачі приміщення.

Згідно з п. 8.1 Договору, зміна строку Договору здійснюється виключно за згодою Орендодавця на підставі додаткової угоди до Договору.

Відповідно до п. 9.1-9.3 Договору Орендар зобов'язаний здійснювати оплату за користування приміщенням в розмірах і в строки, які визначені в цьому Договорі. Розмір орендної плати складає суму у гривнях, еквівалентну 30 доларам США за 1 м на місяць, крім того податок на додану вартість у розмірі, встановленому чинним законодавством України. Якщо інше не передбачене Договором, орендна плата сплачується Орендарем щомісячно, авансом, не пізніше 25-го числа місяця, який передує оплачуваному місяцю.

Згідно з п. 9.4-9.5 Договору у разі необхідності визначення розміру орендної плати за певну частину місяця або за певну кількість днів, розмір орендної плати за один місяць може бути розділений на кількість днів у відповідному місяці і помножений на кількість днів за які здійснюється оплата. Нарахування орендної плати починається з дня дати початку і закінчується в день підписання акту повернення приміщення відповідно до п. 41.2 ст.41 цього Договору.

За п. 11.1 Договору Орендар зобов'язаний щомісячно, авансом, не пізніше 25 числа місяця, який передує оплачуваному місяцю сплачувати Орендодавцю вартість витрат на експлуатацію торгового центру та утримання площ загального користування торгового центру.

Згідно з п. 12.3 Договору ставка витрат на популяризацію за цим Договором складає суму у гривнях, еквіваленту 2 доларам США за 1 м2 на місяць, крім того ПДВ.

Відповідно до п. 13.1 Договору Орендар зобов'язаний оплатити Орендодавцеві гарантійний платіж в розмірі 172 648,80грн. або надати банківську гарантію. Під банківською гарантією слід розуміти безвідкличну та безумовну гарантію, одержану за власний рахунок Орендарем із забезпечення виконання зобов'язання Орендаря за цим Договором, яке може бути безпосередньо виконане і видається від імені Орендаря банком, погодженим з Орендодавцем та за формою, вставленою в Додатку № 1 до Договору, в розмірі орендної плати, експлуатаційних витрат та витрат на популяризацію за три останніх місяця строку договору і повертаються Орендареві на умовах, визначених Договором (п. 13.3 Договору).

Згідно з п. 13.6. Договору Орендодавець має право у будь-який час протягом строку дії Договору стягнути за гарантією будь-яку суму, яка належить до сплати та не була оплачена Орендарем, включно із сумою збитків та потенційних вимог, які він зобов'язаний сплатити.

У випадку дострокового розірвання Договору внаслідок будь-яких причин, гарантія не повертається Орендареві, а залишається у Орендодавця в якості неустойки за дострокове розірвання договору, при цьому сума, яка не покрита гарантією, підлягає оплаті у загальному порядку, передбаченому цим Договором. (п. 13.9 Договору).

Відповідно до п. 16.2. всі платежі здійснюються у національній валюті України - гривні, та розраховуються відповідно до міжбанківського курсу гривні до долара США, визначених до даних попиту міжбанківського валютного ринку на момент його закриття, за попередній робочий день до дня виставлення рахунку, а в разі відсутності рахунку - на 15 число місяця, що передує оплачуваному місяцю.

Відповідно до п. 28.1. Договору у разі прострочення Орендарем виконання зобов'язань по сплаті Орендної плати, внесенню і поповненню гарантії, по сплаті експлуатаційних витрат, витрат на популяризацію, відшкодуванню витрат на комунальні послуги, сплаті інших платежів, передбачених цим Договором, Орендар зобов'язаний в кожному випадку сплатити Орендодавцеві за кожен день прострочення пеню у розмірі 0,2 відсотка від суми заборгованості.

Згідно з п. 28.2. Договору у разі прострочення Орендарем виконання зобов'язань по сплаті орендної плати, внесенню і поповненню гарантії, по сплаті експлуатаційних витрат, витрат на популяризацію, відшкодуванню витрат на комунальні послуги, сплаті інших платежів, передбачених цим Договором, більш ніж на 5 робочих днів, Орендар зобов'язаний у кожному такому випадку сплатити Орендодавцеві штраф у розмірі 50 відсотків орендної плати за перший місяць строку Договору.

У випадках, передбачених цим Договором, Орендодавець має право обмежити доступ Орендаря в Приміщення, з гідно з п. 32.1 Договору.

Згідно з п. 33.1 Договору у разі прострочення Орендарем виконання зобов'язань по оплаті Орендної плати, внесенню і поповненню гарантії по сплаті експлуатаційних витрат, витрат на популяризацію, відшкодуванню витрат на комунальні послуги, сплаті інших платежів передбачених цим Договором впродовж більш ніж 5 робочих днів, а також в інших випадках передбачених цим Договором, Орендодавець має право застосувати обмеження доступу в приміщення згідно зі ст. 32 цього Договору та/або відключити системи забезпечення.

Відповідно до п. 40.3 Договору цей Договір укладений під скасувальною умовою, а саме, - він достроково припиняє свою дію у разі непогашення Орендарем заборгованості перед Орендодавцем по оплаті орендної плати, несенню і поповненню гарантії, по оплаті експлуатаційних витрат, витрат на популяризацію, відшкодуванню вартості комунальних послуг, інших платежів, передбачених цим Договором, впродовж більше 30 днів з моменту виникнення такої заборгованості. Цей Договір вважається таким, що припинив свою дію в день набуття чинності скасувальною умовою (п. 40.4 Договору).

На виконання умов Договору, приміщення передано в оренду Орендареві за актом приймання-передачі приміщення - 01.03.14р.

30.03.15р. Орендодавець направив відповідь за № 146, в якій повідомив Відповідача про відключення систем забезпечення орендованого приміщення (постачання електроенергії та водопостачання), а також про припинення роботи підприємства Відповідача з 03.04.15р. до повного погашення боргу перед Орендодавцем.

07.04.15р. Орендодавець надав Відповідачеві листа № 157, в якому повідомив про відключення систем забезпечення та припинення роботи підприємства Відповідача з 10.04.15р. до повного погашення боргу перед Орендодавцем.

17.06.15р. Позивач прийняв від Відповідача орендоване ним приміщення, про що сторонами підписано відповідний акт.

За даними Позивача, в порушення умов Договору, Відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого у нього виникла прострочена заборгованість з оплати обов'язкових платежів за Договором за період з квітня 2015р. по червень 2015р. в розмірі 415 228,54 грн., яка за розрахунками Позивача складається з:

- 303 876,00 грн. - орендної плати,

- 81 021,24 грн. - боргу з оплати експлуатаційних витрат,

- 20 246,04 грн. - витрат на популяризацію,

- 10 085,26 грн. - комунальних послуг.

Згідно з долученим до позову уточненим розрахунком штрафних санкцій за Договором оренди пеня за порушення строків оплати обов'язкових платежів становить - 109 517,13 грн., штраф - 271 252,80 грн.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1,4 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, які стягуються з боржника, якщо кредитор умисно або з необережності сприяв збільшенню розміру збитків, завданих порушенням зобов'язання, або не вжив заходів щодо їх зменшення (ч.2 ст. 616 ЦК України).

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 762 ЦК України на орендаря покладено обов'язок щомісячно сплачувати орендну плату. Водночас, згідно з ч. 6 ст. 762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно до частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів, вважає встановленим факт обмеження Позивачем доступу в приміщення Відповідача та відключення системи забезпечення, яке унеможливило використання приміщення за призначенням з 01.05.15р..

Відповідно до Додатку В до Договору оренди (т.1 а.с. 29) , орендар використовує приміщення для організації магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» щодо роздрібної торгівлі одягу, взуття та шкіряних виробів.

В силу прямого зазначення пункту 6 статті 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

В обов'язки орендодавця, у відповідності зі ст. 767 ЦК України, входило передати ФОП ОСОБА_2 об'єкт оренди у стані, який відповідає умовам договору і його призначенню.

Відключення об'єкту оренди від систем забезпечення протирічить розділу 9.4 ДБН В. .2.2-23:2009 Підприємства торгівлі і є тією підставою, яка унеможливлює використання об'єкту оренди за призначенням , що відповідно звільняє відповідача від обов'язку по оплати орендної плати.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 13.1, 13.3 Договору Орендар зобов'язаний оплатити Орендодавцеві гарантійний платіж в розмірі 172 648,80грн. або надати банківську гарантію. Під банківською гарантією слід розуміти безвідкличну та безумовну гарантію, одержану за власний рахунок орендарем по забезпеченню виконання зобов'язання Орендаря за цим договором, яке може бути безпосередньо виконане і видається від імені Орендаря банком, погодженим з Орендодавцем та за формою, вставленою в Додатку № 1 до Договору, в розмірі орендної плати, експлуатаційних витрат та витрат на популяризацію за три останніх місяця строку договору і повертаються Орендарю на умовах, визначених Договором. Банківську гарантію надано Відповідачем на суму 172 648,80грн., що підтверджується платіжною гарантією № G0114/6002 від 04.02.14р.

Згідно з п. 13.6. Договору Орендодавець має право у будь-який час протягом строку дії Договору стягнути за гарантією будь-яку суму, яка належить до сплати та не була оплачена Орендарем, включно із сумою збитків та потенційних вимог, яку він зобов'язаний сплатити.

Як встановлено місцевим господарським судом і підтверджено матеріалами справи Позивач не скористався своїм правом на стягнення виниклої за квітень 2015р. заборгованості за рахунок банківської гарантії, з метою запобігання збитків від прострочення орендної плати Відповідачем, чим сприяв виникненню боргу та припиненню договірних відносин.

З наданого до суду листування вбачається, що Відповідач, починаючи з березня 2015р., неодноразово пропонував Позивачеві прийняти назад орендоване приміщення, у зв'язку з неможливістю оплачувати оренду, однак з вини Позивача приміщення було повернуто з оренди лише 17.06.15р.

Таким чином, у зв'язку з неможливістю використовувати об'єкт оренди за призначенням, Відповідач звільняється від плати за час, протягом якого майно не могло бути використане, тобто з 01.05.15р.

За таких обставин, у зв'язку з тим, що Позивач не скористався своїм правом на використання банківської гарантії для погашення прострочених платежів за квітень 2015р., фактично зупинив роботу Відповідача з 01.05.15р., місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що Позивач не має права на стягнення з Відповідача орендної плати з 01.05.15р. до 17.06.15р. (повернення орендованого приміщення), а також штрафних санкцій та інших нарахувань за квітень - червень 2015р.

Висновок місцевого господарського суду про те, що нарахування неустойки (пені, штрафу) крім іншого, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509, ч.1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів загального конституційного принципу верховенства є вірним і таким, що ґрунтується на матеріалах.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого господарського суду не спростовують і не можуть бути підставою для скасування його рішення.

З урахуванням викладеного, висновок місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог, а саме стягненню з Відповідача підлягають борги з платежів за квітень 2015р., зокрема: 116 910,00 грн. - орендної плати, 31 176,00 грн. - експлуатаційних витрат, 7 794,00 грн. - витрат на популяризацію, 5 439,06 грн. - комунальних послуг і відмові в задоволенні решти позовних вимог є вірним і обґрунтованим.

Таким чином, оскільки, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно з'ясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції у відповідності до п.1 ч. 1 ст.103 ГПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Розподіл судових витрат у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

Керуючись ст. ст. 44-49, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТРОПОЛІЯ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.02.2016р. у справі № 904/9559/15 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.02.2016р. у справі № 904/9559/15 - залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено 17.06.2016р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В.Березкіна

Суддя О.В.Чус