ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

"09" червня 2016 р.

Справа № 915/155/16

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: С.В. Таран

Суддів: Л.О. Будішевської, М.А. Мишкіної,

розглянувши апеляційну скаргу комунального підприємства "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство"

на рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.04.2016

у справі № 915/155/16

за позовом: комунального підприємства "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство"

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Южно-Українська АЕС"

про визнання пунктів договору на водопостачання №144 від 29.12.2015 укладеними в редакції позивача

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 20.04.2016 у справі №915/155/16 (суддя Т.М. Дубова) позовні вимоги задоволено частково: викладено пункти договору (код 36.00.11) питна вода (водопостачання) №144 від 29.12.15 року в наступній редакції:

Пункт 1.2 в редакції відповідача: “Виробник бере на себе зобов'язання забезпечити споживача питною водою згідно ГОСТ 2874-82 в обсязі 2700 тис.м3, при цьому ліміт водоспоживання для споживання встановлюється виробником на рівні 7395,96 тис.м3”.

Пункт 3.1 в редакції позивача: “Об'єм споживання води за звітний період, встановлений з 1 по 31 (30) число поточного місяця, визначається за показниками приладів обліку, встановлених належним чином, а при їх відсутності облік питної води тимчасово здійснюється розрахунковим шляхом згідно з установленими нормами”.

Пункт 6.2.1 в редакції відповідача: “Нести повну експлуатаційну відповідальність за стан своїх мереж (додаток № 1 до цього договору), вчасно виявляти і ліквідовувати пориви, витоки на них”.

Пункти 6.2.7, 6.2.8, 6.2.9 договору в редакції позивача.

Пункт 7.6.1 в редакції відповідача: “Виробник несе відповідальність за постачання споживача питною водою у відповідності з договором, за виконання обов’язків, викладених в п.п. 6.1.1-6.1.6 договору, згідно діючого законодавства України”.

Пункт 7.7.1 в редакції позивача: “Споживач зобов'язаний дотримуватись умов договору, викладених в п.п.6.2.1-6.2.6”.

Пункт 7.7.2 в редакції позивача: “У випадку своєчасного попередження виробника про вихід з ладу водолічильника, кількість відпущеної води визначається по середній витраті за попередні два розрахункові місяці, виключаючи показники водолічильника за останній місяць.

Цей порядок розрахунків зберігається до установки нового водолічильника, але на термін не більше ніж два місяці”.

Пункти 7.7.3, 7.7.4 договору в редакції позивача; провадження щодо пунктів 1.4, 4.1, 3.2, 6.1.3, 6.2.2, 10.4, 11.1 договору припинено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, комунальне підприємство "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.04.2016 у справі № 915/155/16 скасувати в частині викладення пункту 1.2 договору (код 36.00.11) питна вода (водопостачання) №144 від 29.12.2015 в редакції відповідача: “Виробник бере на себе зобов'язання забезпечити споживача питною водою згідно ГОСТ 2874-82 в обсязі 2700 тис.м3, при цьому ліміт водоспоживання для споживання встановлюється виробником на рівні 7 395,96 тис.м3” та прийняти нове, яким визнати вказаний пункт у редакції позивача: “Виробник бере на себе зобов'язання забезпечити споживача питною водою згідно ГОСТ 2874-82 в обсязі 3200 тис.м3, що є лімітом споживання питної води. Фактична потреба споживача в питній воді в обсязі 27000 тис.м3”.

Дана апеляційна скарга підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

В силу пункту 4 частини першої статті 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку.

З матеріалів справи вбачається, що оспорене рішення Господарського суду Миколаївської області винесено, складено та підписано 20.04.2016, відтак кінцевий термін подання апеляційної скарги – 04.05.2016 включно.

Звертаючись 24.05.2016 з апеляційною скаргою комунальне підприємство "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" пропустило встановлений законом процесуальний строк та при цьому не надало клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку в порядку статті 93 Господарського процесуального кодексу України з поясненням причин такого пропуску.

Крім того, згідно з частиною третьої статті 94 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об’єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України „Про судовий збір”.

Згідно з положеннями статті 9 вказаного Закону судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до листа Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області №06-12/425-1790 від 03.03.2015 та №06-08/218-590 від 28.01.2016 для сплати судового збору за подачу апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду застосовуються такі реквізити: отримувач коштів: Управління Державної казначейської служби України у м.Одеса, код ЄДРПОУ отримувача: 38016923, банк отримувача: ГУДКС України в Одеській області, МФО 828011 № рахунку: 2002, код бюджетної класифікації 22030101 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України,050).

Скаржником до апеляційної скарги додано квитанцію №0.0.556914323.1 від 23.05.2016, реквізити якої не відповідають зазначеним вище реквізитам, про що Одеським апеляційним господарським судом складено відповідну довідку від 07.06.2016.

За таких обставин, вказана квитанція не є належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Зазначені обставини є підставою для повернення апеляційної скарги на підставі пунктів 3, 4 частини першої статті 97 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 86, 94, 97 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

У ХВАЛИВ:

1.Повернути комунальному підприємству "Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство" апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Миколаївської області від 20.04.2016 у справі № 915/155/16 та додані до неї документи на 10 аркушах, в тому числі квитанцію №0.0.556914323.1 від 23.05.2016.

2. Справу №915/155/16 повернути Господарському суду Миколаївської області.

Головуючий суддя                                                   С.В. Таран

Суддя                                                   Л.О.Будішевська

Суддя                                                             М.А. Мишкіна