РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016Справа №910/6865/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
доПриватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»
простягнення 9934 грн. 10 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

13.04.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» з вимогами до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення 9934 грн. 10 коп.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав обов'язок щодо виплати страхового відшкодування, у зв'язку із завданням шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Рено, державний номер НОМЕР_1, водієм транспортного засобу Шкода, державний номер НОМЕР_2, цивільно-правова відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/6095703, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.04.2016 порушено провадження у справі № 910/6865/16, розгляд справи призначено на 17.05.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2016, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 31.05.2016.

30.05.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, повинна визначатись з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, у зв'язку з чим відповідач звернувся до суб'єкта оціночної діяльності - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, та останнім було встановлено, що коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу Рено, державний номер НОМЕР_1, становить 0,41 (Ез = 0,41), що підтверджується Звітом № 3567 з оцінки транспортного засобу від 04.02.2015. Таким чином, враховуючи наявність коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого автомобіля, відповідачем було здійснено власний розрахунок вартості відновлювального ремонту, та встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, становить 7324 грн. 49 коп.

Крім того, відповідач зазначив, що Полісом АС/6095703 встановлена франшизи у розмірі 1000 грн. 00 коп., на суму якої повинно бути зменшене страхове відшкодування за Полісом АС/6095703.

При цьому, відповідач зазначив, що у випадку, коли виплата страхового відшкодування здійснюється на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, у зв'язку з чим відповідач зменшив суму страхового відшкодування на розмір ПДВ - 915 грн. 38 коп.

Таким чином, як стверджує відповідач, сума страхового відшкодування за Полісом АС/6095703 становить 5409 грн. 11 коп. (7324 грн. 49 коп. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу) - «мінус» 1000 грн. 00 коп. (франшизи за Полісом АС/6095703) - «мінус» 915 грн. 38 коп. (ПДВ 20%).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2016, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 14.06.2016.

03.06.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду, зокрема, копія акту виконаних робіт з ремонту автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1.

Представник позивача у судове засідання 14.06.2016 не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 31.05.2016 та розпискою про відкладення розгляду справи від 31.05.2016.

Представник відповідача у судове засідання 07.06.2016 не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 000.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи згідно з частиною 1 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, враховуючи строки розгляду спору, за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 14.06.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Довідки № 81179392 про дорожньо-транспортну пригоду, виданої Управлінням патрульної служби МВС України (вих. № 41/11-2494/3 від 18.02.2016), та постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 25.06.2014 у справі № 760/12188/14-п (провадження № 3-3923/14), яка набрала законної сили 07.07.2014, встановлено, що 04.06.2014 ОСОБА_2, керуючи транспортним засобом Шкода, державний номер НОМЕР_2, порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Рено, державний номер НОМЕР_1, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Вказаною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

13.12.2013 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник, вигодонабувач) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 329061Га/13к-03, яким передбачено страхування майнових інтересів страхувальника (вигодонабувача), пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Рено, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 18 Договору строк його дії встановлено з 30.12.2013 по 29.12.2014.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до рахунку № АМСНС03888 від 05.06.2014, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс» та складеного на підставі калькуляції дефектів (ремонт) № 1.001.14.0 (справа № 1.001.14.09737) за допомогою ліцензійного програмного забезпечення системи Audatex, вартість відновлювального ремонту автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, становить 10434 грн. 10 коп.

Відповідно до акту виконаних робіт № АМН0041285 від 26.08.2014, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс» та замовником (ОСОБА_4), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Рено, державний номер НОМЕР_1, становить 10434 грн. 10 коп. (з ПДВ).

Судом встановлено, що роботи, наведені в акті виконаних робіт № АМН0041285 від 26.08.2014 на суму 10434 грн. 10 коп. знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з тими пошкодженнями автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, які значені у первинній довідці ДАІ ГУМВС України, складеній за обставинами ДТП.

Згідно зі страховим актом № 1.001.14.09737/VESKO18341 від 20.06.2014, складеним Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» на підставі рахунку № АМСНС03888 від 05.06.2014 на суму 10434 грн. 10 коп., розмір страхового відшкодування за Договором № 329061Га/13к-03 від 13.12.2013 становить 9934 грн. 10 коп. (за вирахуванням безумовної франшизи у сумі 500 грн. 00 коп. відповідно до п. 10.2 договору добровільного страхування).

Судом встановлено, що на підставі заяви страхувальника на виплату страхового відшкодування від 05.06.2014, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» було виплачено страхове відшкодування за Договором № 329061Га/13к-03 від 13.12.2013 у сумі 9934 грн. 10 коп. на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс», що підтверджується платіжним дорученням № 115603 від 23.06.2014 на суму 9934 грн. 10 коп.

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Шкода, державний номер НОМЕР_2, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/6095703 зі встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50000 грн 00 коп., франшизи - 1000 грн. 00 коп. (відповідно до копії Полісу АС/6095703, долученої відповідачем до матеріалів справи через канцелярію суду 30.05.2016, та витягу з Єдиної централізованої бази даних МТСБУ, долученого позивачем до матеріалів справи через канцелярію суду 16.05.2016).

Судом встановлено, що позивач направив відповідачу заяву про виплату страхового відшкодування за Полісом АС/6095703 (претензію вих. № ЛВ5188 від 14.11.2014 на суму 9934 грн. 10 коп.), яка була отримана відповідачем (про що зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву).

Однак, станом на дату розгляду справи у суді відповідач страхове відшкодування за Полісом АС/6095703 позивачу не сплатив.

При цьому, відповідач у відзиві на позовну заяву не погодився із визначеним позивачем розміром страхового відшкодування за Полісом АС/6095703, зазначивши, що при визначенні вартості відновлювального ремонту автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, необхідно враховувати коефіцієнт фізичного зносу, а також зменшити розмір страхового відшкодування на суму франшизи за Полісом АС/6095703 та на розмір ПДВ (оскільки виплата страхового відшкодування була здійснена користь потерпілої особи).

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику за Договором № 329061Га/13к-03 від 13.12.2013, позивач набув право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 та від 23.09.2015 у справі № 3-303гс15.

Так як цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Шкода, державний номер НОМЕР_2, станом на дату ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/6095703, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Шкода, державний номер НОМЕР_2, власнику транспортного засобу Рено, державний номер НОМЕР_1, покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи за Полісом АС/6095703).

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Норма ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає відшкодування страховиком саме оціненої шкоди, не встановлює імперативного обов'язку щодо проведення такої оцінки саме суб'єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", а отже така оцінка може бути здійснена на підставі рахунку СТО чи акту виконаних робіт.

Суд дійшов висновку, що проведення оцінки завданої шкоди суб'єктом оціночної діяльності є необхідним лише у випадку наявності підстав для вирахування коефіцієнту фізичного зносу у випадках і порядку, передбаченому Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395).

Відповідно до пункту 7.38 вказаної Методики значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Згідно з п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092, строк експлуатації - період часу від дати виготовлення КТЗ до дати його оцінки.

Зі свідоцтва про реєстрацію пошкодженого автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, вбачається, що рік випуску автомобіля - 2006, а отже на момент ДТП (04.06.2014) строк його експлуатації перевищував сім років, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення коефіцієнта фізичного зносу автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, повинна визначатись з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, у зв'язку з чим відповідач звернувся до суб'єкта оціночної діяльності - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, та останнім було встановлено, що коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу Рено, державний номер НОМЕР_1, становить 0,41 (Ез = 0,41), що підтверджується Звітом № 3567 з оцінки транспортного засобу від 04.02.2015. Таким чином, враховуючи наявність коефіцієнта фізичного зносу пошкодженого автомобіля, відповідачем було здійснено власний розрахунок вартості відновлювального ремонту, та встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, становить 7324 грн. 49 коп.

Таким чином, враховуючи, що строк експлуатації автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, перевищує сім років, суд вважає обґрунтованими твердження відповідача щодо необхідності визначення вартості відновлювального ремонту автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Судом встановлено, що відповідно до Звіту № 3567 з оцінки транспортного засобу Рено, державний номер НОМЕР_1, від 04.02.2015, складеного суб'єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 1/15 від 14.01.2015), коефіцієнт фізичного зносу вказаного автомобіля становить 0,41 (Ез = 0,41).

Жодних заперечень та відповідних доказів щодо необгурнтованості визначення коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, позивачем суду надано не було.

Відповідно до п. 8.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003 № 142/5/2092 вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу визначається за формулою: Сврз = Ср + См + Сс * (1-Ез), де Ср - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, См - вартість матеріалів, Сс - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, Ез - коефіцієнт фізичного зносу.

Як встановлено судом, відповідно до рахунку № АМСНС03888 від 05.06.2014, виставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс» та складеного на підставі калькуляції дефектів (ремонт) № 1.001.14.0 (справа № 1.001.14.09737) за допомогою ліцензійного програмного забезпечення системи Audatex, вартість відновлювального ремонту автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, становить 10434 грн. 10 коп.

Відповідно до акту виконаних робіт № АМН0041285 від 26.08.2014, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс» та замовником (ОСОБА_4.), вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Рено, державний номер НОМЕР_1, становить 10434 грн. 10 коп.

Таким чином, враховуючи вартість відновлювального ремонту автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, яка зазначена у калькуляції, рахунку та акті є однаковою та становить 10434 грн. 10 коп., суд вважає за необхідне при визначенні вартості відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, застосувати значення Ср, См та Сс, які були встановлені у калькуляції дефектів (ремонт) № 1.001.14.0 (справа № 1.001.14.09737), складеної за допомогою ліцензійного програмного забезпечення системи Audatex (як це було зроблено відповідачем при здійсненні власного розрахунку вартості відновлювального ремонту, долученого до відзиву на позовну заяву).

Так, відповідно до калькуляції дефектів (ремонт) № 1.001.14.0 (справа № 1.001.14.09737) Ср (вартість ремонтно-відновлювальних робіт) становить 1696 грн. 50 коп. (759,50 грн. + 177,50 грн. + 759,50 грн.) - без ПДВ.; См (вартість матеріалів) становить 942 грн. 10 коп. (без ПДВ); Сс (вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту) становить 7022 грн. 60 коп. (без ПДВ).

Таким чином, підставивши вищевказані значення у формулу визначення вартості відновлювального ремонту (Сврз = Ср + См + Сс * (1-Ез), яка вказана у Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, з урахування коефіцієнта фізичного зносу отримаємо: 1696,50 грн. + 942,10 грн. + 7022,60 грн. * (1-0,41) = 6781 грн. 93 коп. (без ПДВ).

Отже, вартість відновлювального ремонту автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,41) становить 6781 грн. 93 коп. (без ПДВ).

Разом з тим, суд вважає необгрунтованими твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, що розмір суми страхового відшкодування повинен бути зменшений на суму ПДВ з огляду на наступне.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Таким чином, оскільки виплата страхового відшкодування була здійснена не на користь потерпілої особи, а на користь СТО - Товариства з обмеженою відповідальністю «Арма Моторс», що підтверджується платіжним дорученням № 115603 від 23.06.2014, суд дійшов висновку, що сума ПДВ, включена до вартості відновлювального ремонту автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, підлягає стягненню з відповідача, оскільки входить до суми страхового відшкодування за Полісом АС/6095703.

Таким чином, вартість відновлювального ремонту автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 8138 грн. 32 коп. (6781 грн. 93 коп. + 20% ПДВ).

При цьому, судом встановлено, що у калькуляції дефектів (ремонт) № 1.001.14.0 (справа № 1.001.14.09737) зазначено, що вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу визначена з урахуванням 10% вирахування із вартості ремонту.

Отже, суд дійшов висновку, що з урахуванням 20% ПДВ та 10% вирахування (знижки), фактична вартість ремонту транспортного засобу Рено, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу становить 7324 грн. 49 коп. (8138 грн. 32 коп. - «мінус» 10%).

Визначений розмір вартості відновлювального ремонту автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу відповідає вартості відновлювального ремонту вказаного автомобіля з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, вказаного відповідачем у розрахунку страхового відшкодування та у відзиві на позовну заяву.

Однак, суд зазначає, що у калькуляції дефектів (ремонт) № 1.001.14.0 (справа № 1.001.14.09737) та в акті виконаних робіт № АМН0041285 від 26.08.2014 зазначено, що до вартості відновлювального ремонту автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, входить мийка на суму 97 грн. 65 коп. (без ПДВ).

Суд зазначає, що роботи з мийки не входять до суми страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оскільки не входять до вартості відновлювального ремонту, так як це суперечить положенням Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092. Відповідно до пункту 1.6. вказаної методики, відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин, тому проведення операцій, що не впливають на поновлення справності та роботоздатності автомобіля та не можуть здійснюватися шляхом відновлення чи заміни частин, таких як мийка чи прибирання, не повинні відшкодовуватись за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Водночас, суд зазначає, що роботи з мийки технологічної можуть входити до вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, оскільки необхідність здійснення технологічної мийки пошкодженого автомобіля має прямий причинний зв'язок з належним забезпеченням умов для виконання відновлювальних робіт.

Однак, з огляду на те, що у калькуляції дефектів (ремонт) № 1.001.14.0 (справа № 1.001.14.09737) та в акті виконаних робіт № АМН0041285 від 26.08.2014 не зазначено, що роботи на суму 97 грн. 65 коп. (без ПДВ) були проведені саме з технологічної мийки автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, суд не вбачає підстав для включення робіт з мийки вказаного автомобіля у сумі 97 грн. 65 коп. (без ПДВ) до вартості відновлювального ремонту транспортного засобу Рено, державний номер НОМЕР_1.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вартість відновлювального ремонту автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу (Ез = 0,41) становить 7207 грн. 31 коп. разом з ПДВ (7324 грн. 49 коп. - «мінус» 117 грн. 18 коп. (вартість мийки з урахуванням ПДВ).

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як встановлено судом, розмір франшизи за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/6095703 становить 1000 грн. 00 коп.

З урахуванням того, що до позивача переходить право вимоги щодо виплати страхового відшкодування за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/6095703 у межах фактично здійснених ним витрат (сума страхового відшкодування за договором добровільного страхування - 9934 грн. 10 коп.) та в межах вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля Рено, державний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (7207 грн. 31 коп.) та з урахуванням франшизи за Полісом АС/6095703 у сумі 1000 грн. 00 коп., суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення 9934 грн. 10 коп. підлягають частковому задоволенню у розмірі 6207 грн. 31 коп.

При цьому, суд зазначає, що у спорах, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальними, а даний Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Виконання обов'язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, покладений Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на страховика (винної особи), у межах встановлених даним Законом та договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, також встановлений і статтею 1194 ЦК України, якою передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, враховуючи положення Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та статті 1194 ЦК України, обов'язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, лежить на страховикові цієї особи у межах встановлених лімітів, з урахуванням франшизи та у межах шкоди, яка покривається страховиком згідно із законом та договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а у решті на особі, яка завдала цю шкоду, і яка не покрита її страховиком.

За загальним правилом згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Проте, Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежує розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність (пункт 22.1 статті 22 - межами ліміту відповідальності; стаття 29 - вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу (у випадку його наявності), розрахованого у порядку, встановленому законодавством; відповідно до пункту 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту).

Так, відповідно до пункту 22.1 Закону № 1961-IV при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 36.4 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому або погодженим з ним особам, які, зокрема, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

При цьому, згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Враховуючи вищевказане, різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, який відшкодовує страховик згідно з Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Отже, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи, на підставі спеціальної норми ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, та франшизи за Полісом обов'язкового страхування, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу, як вказано вище, на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Наведене вище не суперечить правовій позиції, викладеній Верховним Судом України у постанові від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15, яка вказує, що Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування (тобто у даному випадку - позивача) визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу.

Проте як наведено вище судом, ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» стосується не обсягу зобов'язання страховика за договором добровільного страхування, а обсягу відповідальності страховика за полісом обов'язкового страхування перед третіми особами у випадку завдання його страховиком шкоди цим третім особам.

Відтак, викладений висновок суду щодо обов'язку відповідача як страховика за договором обов'язкового страхування здійснити виплату (страхове відшкодування) вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу деталей пошкодженого у ДТП автомобіля третьої особи не суперечить та кореспондується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 15.04.2015 у справі № 3-50гс15, де вказано, що страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування набув права зворотної вимоги до страхувальника винної особи у сумі страхового відшкодування у межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи.

Однак, межі відповідальності страховика за договором обов'язкового страхування не повинні обов'язково дорівнювати сумі, право вимоги якої перейшло до страховика, який сплатив страхове відшкодування за договором добровільного майнового страхування.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 145; ідентифікаційний код: 23734213) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код: 20474912) страхове відшкодування у розмірі 6207 (шість тисяч двісті сім) грн. 31 коп. та судовий збір у розмірі 861 (вісімсот шістдесят одна) грн. 04 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання протягом 10 днів з дня складання повного рішення апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено 17.06.2016

Суддя І.М. Отрош