ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року Справа № 904/7159/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів:Акулової Н.В. (доповідач), Дунаєвської Н.Г., Саранюка В.І.
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" м.Дніпропетровськ
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.01.2016 року
та рішенняГосподарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 року
у справі№904/7159/15 Господарського суду Дніпропетровської області
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Збут Контракт" м.Севастополь
до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" м.Дніпропетровськ
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національний банк України м.Київ
прозобов'язання вчинити дії

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Стрельченко Я.С. (дов. №8166-К-Н-О від 16.10.2014 року);

від третьої особи: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2015р. у справі №904/7159/15 (суддя: Кеся Н.Б.) позов задоволено частково: зобов`язано Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" перерахувати залишок коштів, які перебувають на поточному рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Збут Контракт" №6051 у розмірі 10 045,26 грн. на картковий рахунок члена комісії з припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Збут Контракт" ОСОБА_5 НОМЕР_1; зобов`язано Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" перерахувати залишок коштів, які перебувають на поточному рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Збут Контракт" №0373 у розмірі 11,97 грн. на картковий рахунок члена комісії з припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Збут Контракт" ОСОБА_5 НОМЕР_1; стягнуто з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Збут Контракт" 3 654,00 грн. судового збору; в частині позовних вимог про зобов`язання Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" закрити поточні рахунки Товариства з обмеженою відповідальністю "Збут Контракт" №6051, №1579, №0373 припинено провадження у справі; повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Збут Контракт" надмірно сплачений судовий збір у розмірі 609,00 грн. за зверненням позивача.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.01.2016 року у справі №904/7159/15 (судді: Пархоменко Н.В., Коваль Л.А., Чередко А.Є.) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 року у справі №904/7159/15 залишено без задоволення; рішення господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 року у справі №904/7159/15 залишено без змін.

Прийняті судові акти мотивовані тим, що судами встановлено факт невиконання відповідачем розпорядження позивача щодо перерахування коштів, які залишились на його рахунках у зв'язку з ліквідацією товариства та необхідністю закрити рахунки; судами відхилені заперечення відповідача щодо недоведеності залишку спірної суми на рахунках з тих підстав, що позивачем надані банківські виписки по рахункам №6051 та №0373, які досліджені судом, доказів на спростування спірних сум відповідачем не надано. Оскільки під час розгляду спору відповідачем закриті рахунки №6051, №1579, №0373, суди дійшли висновку про припинення провадження у справі в частині зобов'язання закрити вказані рахунки на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" м.Дніпропетровськ звернулося з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить суд скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.01.2016 року та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 року у справі №904/7159/15 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог, в частині перерахування грошових коштів відмовити в повному обсязі.

В касаційній скарзі скаржник посилається на порушення та невірне застосування судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права.

Від позивача до суду надійшла заява, в якій просять розглянути справу без участі представників ТОВ "Збут Контракт", яка судовою колегією задоволена.

У вказаній заяві позивач також просив залишити рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.01.2016 року без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні, представник відповідача, підтримав вимоги та доводи касаційної скарги, просив її задовольнити.

Заслухавши представника відповідача, який з'явився в судове засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариству з обмеженою відповідальністю "Збут контракт" було відкрито рахунки в філії Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" в м. Севастополь: №0373 (UAN), №6051(UAN), №1579 (USD).

Відповідно банківської виписки, зробленої із сайту https://client-bank.privatbank.ua/p24/c2ball залишок коштів на рахунку №6051(UAN) станом на 07.04.2014 року складає 10 045,26 грн., залишок коштів на рахунку №0373 (UAN) станом на 04.11.2013 року складає 11,97 грн.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що правовідносини між сторонами пов'язані з банківським обслуговуванням, що врегульовано положеннями глави 72 "Банківський рахунок" Цивільного кодексу України, Законом України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Законом України "Про банки і банківську діяльність", нормативно-правовими актами Національного банку України та іншими актами чинного законодавства, що регулюють банківське обслуговування.

17.03.2015 року на загальних зборах учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Збут Контракт" прийнято рішення про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Збут Контракт" шляхом ліквідації.

У зв'язку з тим, що процедура ліквідації юридичної особи передбачає необхідність закриття всіх наявних рахунків в банківських установах, Товариство з обмеженою відповідальністю "Збут Контракт" 28.05.2015 року звернулося до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" з проханням (лист за вих. №7) закрити рахунки №6051, №1579, №0373 та переказати залишок коштів у розмірі 10 045,26 грн. та 11,97 грн. на картковий рахунок комісії з припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Збут Контракт" ОСОБА_5 НОМЕР_1, відкритий у Публічному акціонерному товаристві комерційному банку "Приватбанк".

У відповідь на вказане звернення Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Збут Контракт" електронні листи від 03.07.2015 року та від 07.07.2015 року, в яких зазначили про необхідність тривалого часу для вирішення порушеного питання.

Приймаючи оскаржувані судові акти суди попередніх інстанцій виходили з того, що судами встановлено факт невиконання відповідачем розпорядження позивача щодо перерахування коштів, які залишились на його рахунках у зв'язку з ліквідацією товариства та необхідністю закрити рахунки; судами відхилені заперечення відповідача щодо недоведеності залишку спірної суми на рахунках з тих підстав, що позивачем надані банківські виписки по рахункам №6051 та №0373, які досліджені судом, доказів на спростування спірних сум відповідачем не надано. Оскільки під час розгляду спору відповідачем закриті рахунки №6051, №1579, №0373, суди дійшли висновку про припинення провадження у справі в частині зобов'язання закрити вказані рахунки на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Проте колегія суддів касаційної інстанції, вважає передчасними висновки судів попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності і підтверджуватись достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Відповідно до статті 1066 Цивільного кодексу України За договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно статті 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом. (ст.1074 ЦК України).

Статтею 1075 Цивільного кодексу України встановлено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Стаття 1089 Цивільного кодексу України передбачає, що за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Відповідно до статей 21, 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що ініціювання переказу проводиться шляхом, зокрема подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа. Ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: 1) платіжне доручення; 2) платіжна вимога-доручення; 3) розрахунковий чек; 4) платіжна вимога;5) меморіальний ордер.

Національний банк України має право встановлювати інші види розрахункових документів.

Згідно пункту 20.6. Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Національного банку України від 12.11.2003 року №492 встановлено, що Банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком [з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо]. У день закриття поточного рахунку банк зобов'язаний видати клієнту довідку про закриття рахунку.

Тобто з наведених норм законодавства вбачається, що позивач разом з вимогою щодо закриття банківських рахунків повинен був надати Банку розрахунковий документ форма якого встановлена статтею 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Судами попередніх інстанцій не з'ясовано, чи надавалися позивачем банку розрахункові документи на перерахування залишку грошових коштів, які знаходяться на його рахунку на рахунок визначеної ним особи (одержувача).

З огляду на зазначене вище, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду у порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України прийняті без всебічного, повного і об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, що є підставою для скасування прийнятих судових актів та передачі справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу Українипереглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати наведене, всебічно, повно, об'єктивно з'ясувати всі обставини справи, надати об'єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для її розгляду; правильно застосувати норми матеріального права, які регулюють спірні відносини, вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" м.Дніпропетровськ задовольнити частково.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.01.2016 року та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 12.10.2015 року у справі №904/7159/15 скасувати.

3. Справу №904/7159/15 передати на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддя Н.В. Акулова

Судді: Н.Г. Дунаєвська

В.І. Саранюк