РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016Справа №910/8482/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія МБК"
до Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр"
простягнення 396 043,86 грн.,
Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

Від позивача - Хаян В.О., за довіреністю;

Від відповідача - Науменко С.В., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія МБК" з вимогами до Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" про стягнення 396 043,86 грн., з яких: 373 821,40 грн. сума основного боргу, 22 222,46 грн. пеня.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за Договором №3608 на здійснення прийому платежів за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води від 05.11.2014, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 373 821,40 грн., відповідно до Акту №30 ПБ від 31.01.2016 року на 236 071,98 грн. за січень 2016 року; Акту №138 ПБ від 29.02.2016 року на 17 294,35 грн. за лютий 2016 року; Акту №538 ПБ від 29.02.2016 року на 120 455,07 грн. за лютий 2016 року.

Позивачем у зв'язку зі зміною розміру позовних вимог подані доповнення до позовної заяви, в порядку ст. 22 ГПК України, згідно яких позивач просив суд стягнути з Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія МБК" суму основного боргу за Договором №3608 від 05.11.2014 у розмірі 163 614,18 грн. та пеню у розмірі 47 729,99 грн.

Вказана заява містить посилання на інші фактичні обставини справи, інші акти, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги та інші періоди, у зв'язку з чим вказана заява не прийнята судом до розгляду, відповідно до приписів ст. 22 ГПК України, оскільки одночасно змінює і предмет і підставу поданого позову, що є неприпустимим.

У судовому засіданні 14.06.2016 позивач підтримав позовні вимоги щодо стягнення пені в розмірі 22 222,46 грн.

Відповідач у відзиві на позову заяву зазначив, що через невиконання Позивачем пункту 4.1.2. Договору, а саме - не надання до КП ГІОЦ реєстру платежів у письмовій формі, який повинен бути завірений печаткою та підписаний уповноваженою особою Позивача, КП ГІОЦ було позбавлене можливості виконати умови пункту 5.2 Договору - забезпечити процедуру розрахунку з Позивачем.

В подальшому відповідачем подані додаткові заперечення на позов, згідно яких відповідач зазначив, що позивач 25.05.2016 передав до КП ГІОЦ реєстр платежів у письмовій формі за підписом повноважної особи та скріпленими печаткою Позивача. Після опрацювання спеціалістами відповідача реєстру платежів у письмовій формі, останній виконав умови пункту 5.2 Договору та забезпечив процедуру розрахунку з Позивачем на суму 373 821,40 грн. по спірним актам:

Акт №30 ПБ від 31.01.2016 року на 236 071,98 грн. за січень 2016 року;

Акт №138 ПБ від 29.02.2016 року на 17 294,35 грн. за лютий 2016 року;

Акт №538 ПБ від 29.02.2016 року на 120 455,07 грн. за лютий 2016 року.

Факт виконання Відповідачем пункту 5.2. Договору слідує з платіжних доручень наданих КП ГІОЦ у додатку до даного заперечення, на підставі чого позивач просив відмовити у позові, оскільки саме через невиконання Позивачем вимог пункту 4.1.2. Договору КП ГІОЦ було позбавлене можливості виконати пункт 5.2. Договору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

05.11.2014 між Позивачем та Відповідачем (надалі - КП ГІОЦ) було укладено договір №3608 на здійснення прийому платежів за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (надалі - Договір).

Відповідно до п. 2.1 Договору для забезпечення здійснення оплат за послуги централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, КП ГІОЦ забезпечує Позивачу доступ до інформації щодо рахунків, які теплопостачальні організації виставили споживачам на оплату за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Позивач зазначає, що КП "ГІОЦ" отримавши від Позивача вчасно та у в повному обсязі суму платежів, відповідно до Акту №30 ПБ від 31.01.2016 рок на суму 236071,98 грн. за січень 2016 р., Акту №138 ПБ від 29.02.2016 р. на суму 17294,35 грн. за лютий 2016 р., Акту №538 ПБ від 29.02.2016 р. на суму 120455,07 грн. за лютий 2016 р., отриманих від споживачів послуг, належним чином не виконав покладеного на нього обов'язку за Договором щодо сплати коштів за надані послуги з приймання та перерахування платежів, внаслідок чого розмір боргу згідно п. 5.1 Договору, становить 373 821,40 грн., окрім того позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 22 222,46 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно дол. пункту 2.3 Договору Позивач приймає платежі споживачів за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води та наступного банківського дня, що слідує за днем отримання коштів, перераховує одним платіжним дорученням за добу (з 00:00 год. до 24:00 год.), що минула. Грошові кошти на зазначені к платіжних документах поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відриті теплопостачальними організаціями в уповноваженому банку, у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 №217 (зі змінами і доповненнями), реквізити яких вказано у Договорі №3608.

Вартість послуг Позивача з приймання та перерахування платежів споживачів за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води становить 1% без ПДВ від суми виконаного споживачем платежу (пункт 5.1. Договору).

Пунктом 5.2 Договору встановлено, що після надходження від теплопостачальних організацій на розподільчий рахунок КП ГІОЦ коштів для забезпечення здійснення розрахунків з Позивачем за надані споживачам послуги з приймання та перерахування платежів, що підтверджені реєстрами (відповідно до п 4.1.2. Договору), КП ГІОЦ до 20-го числа місяця наступного за звітним, перераховує з розподільчого рахунку КП ГІОЦ на поточний рахунок Позивача вартість послуг Позивача з звітний календарний місяць у розмірі, передбаченому п. 5.1 цього Договору.

Разом з цим, згідно п.п. 4.1.2. Договору Позивач зобов'язаний доставляти, не пізніше 5-го числа місяця наступного за звітним, власними засобами на адресу КП ГІОЦ в разі здійснення прийому платежів через каси, забезпечивши збереження первинних платіжних документів, та через термінал самообслуговування/банкомат/РОБ-термінал - інформацію у друкованій формі у вигляді реєстрів платежів під кожне платіжне доручення відповідно до Додатку 2 (згідно технічних умов, наведених на Інтернет-ресурсі КП ГІОЦ за адресою http://xiface.gioc.kiev.ua/docs/#Documents-Reestr, завіреного печаткою та підписом уповноваженої особи. У випадку отримання від КП ГІОЦ письмового запиту, Позивач зобов'язаний надати первині платіжні документи, що вказані в запиті, в строк до десяти робочих днів з моменту отримання такого запиту. Щоденно передавати КП ГІОЦ в електронній формі реєстри згідно Додаток №2 (згідно технічних умов, наведених на Інтернет - ресурсі КП ГІОЦ за відповідною адресою.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що до звернення позивача з позовом та порушення провадження у справі позивачем не виконана вимога підпункту 4.1.2. Договору №3608, щодо доставки КП ГІОЦ реєстрів платежів за січень - лютий 2016 року під кожне платіжне доручення відповідно до Додатку 2 Договору №3608, завіреного печаткою та підписом уповноваженої особи.

Лише після порушення провадження у справі, 25.05.2016, позивач передав КП ГІОЦ, відповідно до п. 4.1.2. Договору реєстри платежів за січень - лютий 2016 року, про що свідчать опис (перелік) документів, що додаються за період з січня 2016 року по квітень 2016 року. Вказані реєстри отримані відповідачем 25.05.2016, про що свідчить штемпель (вх.№01-6689).

В свою чергу КП ГІОЦ на виконання умов Договору забезпечило процедуру розрахунку з Позивачем на суму 373 821,40 грн. по актам: Акт №30 ПБ від 31.01.16 року на 236 071,98 грн. за січень 2016 року; Акт №138 ПБ від 29.02.16 року на 17 294,35 грн. за лютий 2016 року; Акт №538 ПБ від 29.02.16 року на 120 455,07 грн. за лютий 2016року.

Факт виконання Відповідачем пункту 5.2. Договору підтверджується платіжними дорученнями наданими КП ГІОЦ, а саме №319 від 08.06.2015, №334 від 10.06.2016, №335 від 10.06.2016.

З викладеного слідує, що оскільки Позивач не виконав вимоги п. 4.1.2 Договору №3608, то Відповідач позбавлений права перераховувати Позивачеві кошти у сумі винагороди Позивача (1%), так як Позивач не підтвердив факт прийняття коштів від Споживачів та зарахування коштів на спецрахунки теплопостачальних організацій.

Заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача пені за неналежне виконання зобов'язання, відповідно до умов договору у сумі 22 222,46 грн., задоволенню також не підлягає, з огляду на наступне.

Пунктом п. 7.2 Договору передбачено, що у разі затримки перерахувань коштів Відповідач сплачує Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент такої затримки від затриманої суми платежу за кожний день затримки.

В процесі розгляду справи, суду надано докази, що тільки 25.05.2016р. після порушення провадження у справі Позивач, відповідно до п. 4.2 договору передав до Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (Відповідача) реєстр платежів у письмовій формі за підписом повноважної особи та печаткою Позивача.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема в разі прострочення.

Матеріалами справи доведено, що строки оплати за надані послуги на час звернення до суду не настали, тобто відповідач станом на час звернення з позовом до суду не прострочив виконання грошового зобов'язання.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що саме неналежне виконання позивачем взятих на себе обов'язків за Договором №3608 стало підставою невиконання відповідачем зобов'язання, визначеного умовами п. 5.2. Договору, а отже позовна вимога в частині стягнення з відповідача пені за неналежне виконання зобов'язання, відповідно до умов договору (п.7.1 договору) у сумі 22 222,46 грн., задоволенню не підлягає.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 16.06.2016

Суддя І.І. Борисенко