РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.06.2016Справа №910/7422/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу
за позовомПублічного акціонерного товариства "Укртелеком"
доВійськової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України
простягнення 285 459 грн 29 коп.
Представники:
від позивача:Ковтун О.П. представник за довіреністю Цейтлін Т.Г. представник за довіреністю
від відповідача:Роллер В.М. представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
21.04.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" з вимогами до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про стягнення 285 459 грн 29 коп. заборгованості за договором про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 10 від 11.12.2014, в тому числі 127 255 грн 58 коп. основного боргу, 90 370 грн 32 коп. боргу за тимчасові і тимчасово-періодичні послуги, 12 865 грн 02 коп. пені, 4 455 грн 69 коп. 3 % річних та 50 512 грн 68 коп. інфляційних втрат.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладених між сторонами договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 10 від 11.12.2014 не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати послуг з надання каналів в постійне користування та послуг щодо пропускання трафіку мережами проводного електрозв`язку в тимчасове і тимчасово-періодичне користування за період з листопада 2014 року по грудень 2014 року, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 217 625 грн 90 коп., крім того у зв`язку з неналежним виконання зобов`язань за договором позивачем нараховано 12 865 грн 02 коп. пені, 4 455 грн 69 коп. 3 % річних та 50 512 грн 68 коп. інфляційних втрат.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 порушено провадження у справі № 910/7422/16 та справу призначено до розгляду на 30.05.2016.
24.05.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.
27.05.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.
У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 30.05.2016 оголошено перерву до 06.06.2016.
06.06.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли письмові пояснення.
У судове засідання 06.06.2016 з`явились представники сторін та надали пояснення по суті справи. Представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.
Представник відповідача надав пояснення по суті справи, відповідно до яких заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
У судовому засіданні 06.06.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:
11.12.2014 між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком" (учасник за договором) та Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України (замовник за договором) укладено договір про закупівлю товарі (робіт або послуг) за державні кошти № 10.
Згідно з пунктом 10.1. договору даний договір набуває чинності з дня підписання, і діє до 21.12.2014, а в частині розрахунків до повного їх виконання. Умови договору застосовуються між сторонами які виникли по додатках № 1 та № 2 з 01.11.2014, та по додаткам № 3 та № 3.1 з 01.01.2014.
17.12.2014 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 10 від 11.12.2014, відповідно до якої до договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 10 від 11.12.2014 були внесені зміни та доповнення.
Відповідно до пункту 1.1 договору, з урахуванням додаткової угоди № 1, учасник надає замовнику у 2014 році на постійній основі послуги щодо пропускання трафіку мережами проводового електрозв`язку (код за ДК 016-2010-61.10.2), згідно додатків № 1 та № 2 до договору, а замовник приймає та сплачує вартість наданих послуг в рамках ціни договору, визначеної у пункті 3.1 цього договору. Також, учасник за окремими замовленнями надає замовнику послуги щодо пропускання трафіку мережами проводового електрозв`язку в тимчасове або тимчасово- періодичне користування згідно з Положенням про порядок забезпечення Міністерства оборони, інших військових формувань України каналами, засобами та спорудами зв`язку мережі зв`язку загального користування у мирний час, що затверджено Міністерством транспорту та зв`язку України від 24.04.1996, а Замовник приймає та сплачує вартість наданих послуг. Оплата послуг за окремими замовленнями щодо пропускання трафіку мережами проводового електрозв`язку в тимчасове або тимчасово-періодичне користування здійснюється на підставі окремо виставлених рахунків та актів за фактом їх використання.
Пунктом 1.2. договору встановлено, що найменування послуги: послуги щодо пропускання трафіку мережами проводового електрозв`язку.
Відповідно до пункту 2.1. договору учасник надає замовнику канали (тракти) електрозв`язку згідно замовлених характеристик та режиму роботи. Якість роботи каналів (трактів) електрозв`язку відповідача діючим технічним нормам.
Згідно з пунктом 3.1 договору, з урахуванням додаткової угоди № 1, ціна договору у 2014 році становить 677 497 грн 75 коп. Вартість ціни договору складається з вартості каналів, наданих у постійне користування. Розрахунок вартості послуг пропускання трафіку мережами проводового електрозв`язку за окремими замовленнями, згідно з «Положенням про порядок забезпечення Міністерства оборони, інших військових формувані України каналами, засобами та спорудами зв`язку мережі зв`язку загального користування у мирний час», затвердженим Міністерством транспорту та зв`язку України від 24.04.1996, на Enternet з`єднання 1 Мбіт/сек, Enternet з`єднання 2 Мбіт/сек., Enternet з`єднання 4 Мбіт/лек., Зонові аналогові канали в цифрі для ТФ, Магістральні аналогові канали в цифрі для ТФ та Магістральні цифрові канали швидкістю 2 Мбіт/сек., що надаються в тимчасове або тимчасово-періодичне користування, за період з 01.11.2014 - 31.12.2014, буде виконано по факту їх використання відповідно до їх переліку у актах технічного підтвердження наданих послуг та оплачено за окремими рахунками та актами виконаних робіт».
Положеннями пунктів 4.1. та 4.2. договору визначено, що виставлення учасником рахунку за канали постійного користування проводиться щомісячно, виходячи з фактичної кількості днів в розрахунковому періоді. Виставлення учасником рахунку за канали тимчасового та тимчасово-періодичного користування проводиться один раз на два місяці виходячи з фактичної кількості годин їх роботи.
У відповідності до пункту 4.4. договору вартість послуг встановлюється згідно з діючими тарифами. При зміні тарифів підписується додаткова угода до договору.
Згідно з пунктом 4.5. договору при зміні кількості або призначення наданих у користування замовнику каналів, нові дані відображаються у щомісячних рахунках та додатках до них.
Відповідно до пункту 4.6. договору оплата проводиться до 20 числа місяця, наступного за звітним шляхом перерахування коштів в грошовій одиниці України на розрахунковий рахунок учасника. При оплаті зазначеної послуги нараховується податок на додатну вартість по ставці, яка діє на момент оплати.
У разі виявлення замовником розбіжностей у розрахунках, їх корегування проводиться в наступних рахунках за узгодженням із замовником (пункт 4.7. договору).
Відповідно до положень пункту 6.1.3. договору замовник зобов`язується своєчасно і в повному обсязі вносити плату за організацію та користування каналами.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Дослідивши зміст укладених між позивачем та відповідачем договорів, суд дійшов висновку, що дані правочини за своєю правовою природою є договорами про надання телекомунікаційних послуг.
Згідно з статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки, та в порядку, що встановлені договором.
Нормами статті 1 Закону України "Про телекомунікації" визначено, що абонент - споживач телекомунікаційних послуг, який отримує телекомунікаційні послуги на умовах договору, котрий передбачає підключення кінцевого обладнання, що перебуває в його власності або користуванні, до телекомунікаційної мережі. Телекомунікаційна послуга (послуга) - продукт діяльності оператора та/або провайдера телекомунікацій, спрямований на задоволення потреб споживачів у сфері телекомунікацій. Споживач телекомунікаційних послуг (споживач) - юридична або фізична особа, яка потребує, замовляє та/або отримує телекомунікаційні послуги для власних потреб.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 33 Закону України "Про телекомунікації" споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги
У відповідності до частини 2 статті 63 Закону України "Про телекомунікації" умови надання телекомунікаційних послуг є: укладення договору між оператором, провайдером телекомунікацій і споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог до договору про надання телекомунікаційних послуг, установлених національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформатизації; оплата замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.
Згідно з частиною 1 статті 66 Закону України "Про телекомунікації" тарифи на телекомунікаційні послуги встановлюються операторами, провайдерами телекомунікацій самостійно, за винятком випадків, передбачених у частині другій цієї статті.
Нормами статті 68 Закону України "Про телекомунікації" встановлено, що розрахунки за телекомунікаційні послуги здійснюються на умовах договору про надання телекомунікаційних послуг між оператором, провайдером телекомунікацій та споживачем або без договору за готівкову оплату чи за допомогою карток тощо в разі одержання споживачем замовленої за передоплатою (авансованої) послуги за тарифами, затвердженими згідно із законодавством. У разі невикористання авансу протягом розрахункового періоду залишок суми коштів переноситься на наступний розрахунковий період, якщо інше не передбачено договором. Списання оператором або провайдером телекомунікацій залишку суми коштів абонента, в тому числі на свою користь, забороняється.
Як встановлено судом, позивачем на виконання договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 10 від 11.12.2014 було надано позивачу послуги з надання в користування виділених не комутованих каналів електрозв`язку на загальну суму 677 497 грн 75 коп., що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін актом здавання приймання наданих ПАТ "Укртелеком" телекомунікаційних послуг від 30.11.2014 та актом здавання приймання наданих ПАТ "Укртелеком" телекомунікаційних послуг за грудень 2014 року. Крім того, у листопаді 2014 року позивачем були надані відповідачу послуги з надання у тимчасове користування каналів електрозв`язку (тимчасові і тимчасово-періодичні послуги) на загальну суму 90 370 грн 32 коп., що підтверджується актом здавання приймання наданих ПАТ "Укртелеком" телекомунікаційних послуг від 30.11.2014, який було направлено відповідачу відповідно до опису вкладення у цінний лист № 018 від 13.02.2015 та фіскальному чеку № 6080 від 13.05.2015 проте останнім неповернутий та не підписаний. Повідомлень з боку відповідача про порушення зв`язку у спірний період і заявок про їх усунення та вмотивованої відмови від підписання акту не надходило.
Судом встановлено, що відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов`язання по оплаті отриманих телекомунікаційних послуг за період з листопада 2014 року по березень 2014 року, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість з оплати послуг з надання каналів в постійне користування у розмірі 127 255 грн 58 коп. та з оплати послуг щодо пропускання трафіку мережами проводного електрозв`язку в тимчасове і тимчасово-періодичне користування у розмірі 90 370 грн 32 коп.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
Відповідно до норм статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
Згідно з частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву не приймаються судом до уваги, оскільки відповідачем не надано будь яких належних та допустимих доказів оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.
З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з оплати отриманих телекомунікаційних послуг за період з листопада 2014 року по грудень 2014 року за договором про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 10 від 11.12.2014 та факту наявності заборгованості, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з оплати послуг з надання каналів в постійне користування у розмірі 127 255 грн 58 коп. та заборгованості з оплати послуг щодо пропускання трафіку мережами проводного електрозв`язку в тимчасове і тимчасово-періодичне користування у розмірі 90 370 грн 32 коп. підлягають задоволенню в повному обсязі.
У зв`язку з неналежним виконання зобов`язань за договором про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 10 від 11.12.2014, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 12 865 грн 02 коп. пені, нарахованої за період прострочення з 21.03.2015 по 21.07.2015, 4 455 грн 69 коп. 3 % річних, нарахованих за період прострочення з 21.01.2015 по 21.03.2016, та 50 512 грн 68 коп. інфляційних втрат, нарахованих за період прострочення з 01.02.2015 по 29.02.2016.
Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно з частиною 1 статті 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.
У відповідності до частини 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно з частинами 1 та 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.
В обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення пені за загальний період 21.03.2015 по 21.07.2015 за договором про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 10 від 11.12.2014 позивач посилається на положення пункту 7.5 договору, відповідно до яких передбачено, що при невиконанні пункту 6.13. (у разі затримки оплати) та пункту 4.6 договору, замовник сплачує пеню за кожну добу затримки, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховується пеня.
Згідно з частиною 7 статті 180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.
Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Строк дії договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 10 від 11.12.2014 сторонами чітко визначений у пункті 10.1 договору та становить до 31.12.2014, то останнім днем дії договору вважається день, що передує цьому терміну (в даному випадку 30.12.2014), при цьому сторони не узгодили, що договір в частині нарахування штрафних санкцій діє до повного виконання позичальником зобов`язань за договором. Крім того, суду не надано доказів того, що між сторонами існувала письмова угода щодо продовження строку дії договору.
Таким чином, враховуючи те, що строк дії про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 10 від 11.12.2014, в тому числі і положень щодо застосування відповідальності за його порушення, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені, нарахованої за період прострочення з 21.03.2015 по 21.07.2015, визнається судом не обґрунтованими, оскільки пеня нарахована за період, коли умови договору щодо її застосування вже не діяли. Також, суду не надано доказів того, що між сторонами існувала письмова угода щодо забезпечення неустойкою (штрафом, пенею) виконання відповідачем обов`язку після закінчення строку дії договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 10 від 11.12.2014.
Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 12 865 грн 02 коп., нарахованої за невиконання зобов`язань за договором про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 10 від 11.12.2014, визнаються судом необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.
Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.
З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов`язання за договором, позивачем було правомірно нараховано 3 % річних та інфляційні втрати. Перевіривши наданий позивачем арифметичний розрахунок 3 % річних у розмірі 4 455 грн 69 коп. та інфляційних втрат у розмірі 50 512 грн 68 коп., суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає приписам законодавства про порядок та строки нарахування, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних у розмірі 4 455 грн 69 коп. та інфляційних втрат у розмірі 50 512 грн 68 коп., підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Kеруючись ст. 44, ч. 1 ст. 49, ст. 82, ст.ст. 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (01601, м. Київ, бул. Т. Шевченка, 18, ідентифікаційний код 21560766) 217 625 (двісті сімнадцять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн 90 коп. заборгованості, 4 455 (чотири тисячі чотириста п`ятдесят п`ять) грн 69 коп. 3 % річних, 50 512 (п`ятдесят тисяч п`ятсот дванадцять) грн 68 коп. інфляційних втрат та 4 088 (чотири тисячі вісімдесят вісім) грн 91 коп. судового збору.
3. В іншій частині позову відмовити.
4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 13.03.2016

Суддя Н.Б. Плотницька