РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2016Справа №910/9458/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Каркат фешн»
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення 42 881,06 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Табурова А.А. - представник за довіреністю

від відповідача: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Каркат фешн» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 42 881,06 грн. заборгованості за договором поставки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2016 порушено провадження у справі №910/9458/16 та призначено до розгляду на 13.06.2016.

10.06.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

В судовому засіданні 13.06.2016 представник позивача підтримав вимоги, викладені в позовній заяві.

Відповідач в засідання господарського суду свого представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином; письмового відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 13.06.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.09.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Каркат фешн» (постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (покупець) було укладено Договір поставки №08/09/14 від 08.09.2014, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується в порядку, на умовах та в строки, визначені даним договором, поставити та передати у власність покупця одяг/аксесуари та/або взуття (товар), в кількості, асортименті, за номенклатурою, якістю та цінами, що погоджуються сторонами у специфікаціях до договору, а покупець в свою чергу, зобов'язується своєчасно оплатити та прийняти поставлений постачальником товар у відповідності до умов даного договору. Специфікації на товар оформляються у вигляді окремих додатків до даного договору і набувають чинності з моменту їх належного підписання сторонами та є невід'ємними частинами даного договору (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п.п.3.1 3.3 договору постачальник передає товар покупцю за адресою: 04080, АДРЕСА_2 БЦ «Валми», 3 поверх, оф.303 протягом 3 робочих днів з моменту підписання договору та відповідної специфікації до нього уповноваженими представниками сторін.

Передача товару здійснюється за видатковими накладними. Фактом (моментом) поставки товару постачальником вважається дата належного підписання покупцем видаткової накладної на товар, що свідчить про прийняття покупцем товару по кількості та відповідно асортименту, згідно специфікації до даного договору.

Згідно з п.п.4.1, 4.2 договору, ціна договору складається з сумарної (загальної) вартості товару (партій товару), що поставляється протягом дії даного договору, та визначається у відповідних специфікаціях до цього договору. Вартість конкретної партії поставки товару визначається у відповідній специфікації, яка набуває чинності з моменту (дати) її належного підписання уповноваженими представниками сторін.

За умовами п.п.4.3, 4.4 договору сторони погодили, що оплата за товар здійснюється замовником в національній валюті України - гривні, в безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Оплата партії товару покупцем відбувається на умовах відстрочення платежу. В будь-якому випадку відстрочення платежу повинно бути виплачено покупцем в повному обсязі не пізніше 23 години 59 хвилин на 45 календарний день з дати поставки всієї партії товару покупцю.

Даний договір є укладеним та вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та засвідчення печатками сторін і діє до 01 листопада 2014 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань по договору. (п.7.1 договору).

Під час розгляду справи доказів припинення дії вказаного договору чи його розірвання сторонами не надано, а отже він є діючим та приймається судом до уваги.

В якості додатку до договору поставки №08/09/14 від 08.09.2014 між сторонами складено та підписано специфікацію №1 від 08.09.2014, за умовами якої постачальник та покупець обумовили поставку товару на загальну суму 47 881,06 грн.

На виконання умов договору №08/09/14 від 08.09.2014 позивач здійснив поставку узгодженого товару на суму 47 881,06 грн., що підтверджується видатковою накладною №14 від 09.09.2014, яка підписана уповноваженими особами сторін без зауважень заперечень.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором №08/09/14 від 08.09.2014 свідчить також відсутність з боку відповідача будь-яких претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору.

В подальшому між сторонами було укладено додаток №1 від 08.05.2015 до договору поставки №08/09/14 від 08.09.2014, за яким сторони погодили відповідний графік погашення покупцем заборгованості за вказаним правочином у строки з 12 травня 2015 року по 15 липня 2015 року.

Водночас відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару, оплату здійснив лише частково 19.06.2015 в розмірі 5 000 грн., у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за поставлений товар в сумі 42 881,06 грн.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було зазначено вище, пунктом 4.4 договору №08/09/14 від 08.09.2014 сторони погодили, що оплата партії товару покупцем відбувається на умовах відстрочення платежу, яке в будь-якому випадку повинно бути виплачено покупцем в повному обсязі не пізніше 23 години 59 хвилин на 45 календарний день з дати поставки всієї партії товару покупцю. При цьому, додатком №1 від 08.05.2015 сторони обумовили, що відповідач повинен оплатити за поставлений товар в строк включно по 15 липня 2015 р.

Отже, враховуючи, що видаткова накладна №14 від 09.09.2014 підписана сторонами 09.09.2014, враховуючи умови додатку №1 до договору, строк для оплати відповідачем товару, поставленого на підставі видаткової накладної №14 від 09.09.2014 настав.

Пунктом другим статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, враховуючи факт виконання позивачем своїх договірних зобов'язань в частині поставки визначеного договором товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару, підтверджені матеріалами справи і не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 42 881,06 грн.

Як визначено в ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 2 частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотків ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі.

Оскільки позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою сплатив 1 450 грн. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням №2467 від 11.05.2016, в той час як за вимогу про стягнення грошових коштів в сумі 42 881,06 грн. підлягає сплаті судовий збір в розмірі 1 378 грн. (1 мінімальний розмір заробітної плати), то відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір» Товариство з обмеженою відповідальністю «Каркат фешн» має право звернутися до суду з клопотанням про повернення зайво сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (02217, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Каркат фешн» (02222, м.Київ, вул.Миколи Лаврухіна, буд.4, 3 поверх; ) 42 881 (сорок дві тисячі вісімсот вісімдесят одну) грн. 06 коп. заборгованості та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 15.06.2016

Суддя О.А. Грєхова