ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

14 червня 2016 р. Справа № 902/250/16

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова Аграрна Компанія»

(вул. Мельникова, 12, м. Київ, 04050)

до: Державного підприємства «Дослідне господарство «Корделівське» Інституту картоплярства ОСОБА_1 академії аграрних наук України»

(вул. 40-річчя Перемоги, 1, с. Корделівка, Калинівський район, Вінницька область, 22446)

третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1 академія аграрних наук України (вул. Суворова, 9, м. Київ, 01010)

про стягнення 673616,68 грн.

при секретарі судового засідання Гнатовській Л.С..

за участю представників сторін:

позивача : ОСОБА_2 за довіреністю № 15 від 12.03.2015р. ;

відповідача : ОСОБА_3 за довіреністю № 4/16 від 05.01.2016р.;

третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова Аграрна Компанія» звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Державного підприємства «Дослідне господарство «Корделівське» Інституту картоплярства ОСОБА_1 академії аграрних наук України» 673616,68 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 20.03.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова Аграрна Компанія» та Державним підприємством «Дослідне господарство «Корделівське» ОСОБА_1 академії аграрних наук України», яке в подальшому перейменовано на Державне підприємство «Дослідне господарство «Корделівське» Інституту картоплярства ОСОБА_1 академії аграрних наук України» укладено договір поставки № ППММ-20/03/12 за умовами якого позивач зобовязався передати у власність відповідача, а відповідач прийняти і своєчасно сплатити за нафтопродукти, номенклатура , кількість, ціна, термін і умови постачання яких визначаються сторонами в додатках (специфікаціях), які є невідємною частиною даного договору.

За видатковими накладними до договору поставки позивачем поставлено, а відповідачем отримано нафтопродукти на загальну суму 1 206 908,90 грн., за які останній зобовязався провести розрахунки у строки, визначені у п. 3 додатків до договору.

Водночас, в порушення умов договору відповідач здійснив часткову оплату поставленого товару на загальну суму 356 711,17 грн.. Також, сума заборгованості відповідача була зменшена на 717 436,30 грн. шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Отже, сума заборгованості відповідача становить 132 760,62 грн., яка визнається останнім в акті звіряння взаємних розрахунків.

Неналежне виконання договірних зобовязань зі сторони відповідача призвело до звернення до суду з даним позовом та нарахування штрафних санкцій, обумовлених договором та законом.

За вказаним позовом 29.03.2016 року судом порушено провадження у справі № 902/250/16 з призначенням до розгляду на 19.04.2016 року та зобов'язано сторін надати докази необхідні для вирішення спору в даній справі. Вказаною ухвалою судом, в порядку ст. 27 ГПК України, залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 академію аграрних наук України

Ухвалою суду від 16.05.2016 року справу призначено до розгляду на 30.05.2016 року та зобовязано сторін виконати вимоги ухвали суду від 29.03.2016 року.

Ухвалою суду від 30.05.2016 року за клопотання представника позивача продовжено строк розгляду справи на 15 днів, розгляд справи відкладено на 14.06.2016 року

На визначену судом дату зявилися представники сторін. Третя особа не забезпечила явки уповноваженого представника в судове засідання, та не виконала вимог суду в частині надання пояснень. Пояснень причин невиконання вимог суду не надала.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в поясненнях, поданих в судовому засіданні, визнає позовні вимоги в частині стягнення основного боргу та трьох відсотків річних. В той же час не погоджується із розміром інфляційних нарахувань, оскільки позивачем не застосовано індекси інфляції за період прострочення оплати у 2012 році та безпідставно здійснено нарахування інфляційних за квітень 2015 року на суму боргу 850 196,62, в той час, як у квітні 2015 року мала місце заборгованість в сумі 132 70,62 грн..

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

20 березня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова Аграрна Компанія» (позивач, за договором Постачальник) та Державним підприємством «Дослідне господарство «Корделівське» ОСОБА_1 академії аграрних наук України перейменоване на Державне підприємство «Дослідне господарство «Корделівське» Інституту картоплярства ОСОБА_1 академії аграрних наук України» (відповідач, за договором Покупець) укладено договір поставки № ППММ-20/03/12-02 (надалі Договір).

Згідно з предметом цього Договору, Постачальник зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти і своєчасно сплати за нафтопродукти, надалі «Товар» відповідно до умов Договору. Номенклатура, кількість, ціна, термін і умови постачання Товару визначаються Сторонами в Додатках (Специфікаціях), які є невідємною частиною даного Договору і видаткових накладних..

Товар поставляється партіями автотранспортом Постачальника в пункти призначення, вказані Покупцем на умовах, вказаних в Додатках, які є невідємною частиною даного Договору (п. 2.1. Договору).

Покупець здійснює оплату за Товар безготівковими платежами на підставі виставленого рахунку-фактури на банківський рахунок Постачальника. Оплата Товару здійснюється відповідно до умов цього Договору та Додатків до нього. Датою оплати Товару вважається дата зарахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника (п.п. 3.1-3.3 Договору).

Цей Договір набуває чинності від моменту його підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2012 року, а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення (п. 9.1. Договору).

В подальшому Сторонами підписано Додатки до Договору (Специфікації), якими погоджено умови поставки та товару та порядок розрахунків.

Так, згідно Додатку № 1 від 20.03.2012р. (Специфікація) вартість Товару згідно даного Додатку складає 125 806,83 грн.. Умови оплати: оплата 100% вартості Товару здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту тримання Покупцем Товару. Поставка Товару повинна бути проведене в повному обсязі до 21 березня 2012р. на умовах DAT (Інкотермс): с. Корделівка, Калинівський р-н, Вінницька обл..

Згідно Додатку № 2 від 04.04.2012р. (Специфікація) вартість Товару згідно даного Додатку складає 293 785,65 грн.. Умови оплати: оплата 100% вартості Товару здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту тримання Покупцем Товару. Поставка Товару повинна бути проведене в повному обсязі до 20 квітня 2012р. на умовах DAT (Інкотермс): с. Корделівка, Калинівський р-н, Вінницька обл..

Згідно Додатку № 3 від 07.05.2012р. (Специфікація) вартість Товару згідно даного Додатку складає 193 553,87 грн.. Умови оплати: оплата 100% вартості Товару здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту тримання Покупцем Товару. Поставка Товару повинна бути проведене в повному обсязі до 20 травня 2012р. на умовах DAT (Інкотермс): с. Корделівка, Калинівський р-н, Вінницька обл..

Згідно Додатку № 4 від 02.07.2012р. (Специфікація) вартість Товару згідно даного Додатку складає 370 754,00 грн.. Умови оплати: оплата 100% вартості Товару здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту тримання Покупцем Товару. Поставка Товару повинна бути проведене в повному обсязі до 20 липня 2012р. на умовах DAT (Інкотермс): с. Корделівка, Калинівський р-н, Вінницька обл..

Згідно Додатку № 5 від 09.07.2012р. (Специфікація) вартість Товару згідно даного Додатку складає 21 856,40 грн.. Умови оплати: оплата 100% вартості Товару здійснюється протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту тримання Покупцем Товару. Поставка Товару повинна бути проведене в повному обсязі до 30 липня 2012р. на умовах DAT (Інкотермс): с. Корделівка, Калинівський р-н, Вінницька обл..

В рамках Договору позивач за видатковими накладними № 443 від 21.03.2012р., № 668 від 06.04.2012р., № 669 від 12.04.2012р., № 670 від 20.04.2012р., № 1036 від 11.05.2012р., № 1279 від 09.07.2012р., № 1345 від 31.07.2012р. поставив відповідачеві товар загальною вартістю 1 206 908,09 грн. Товар отримано відповідачем за довіреностями № 42а від 21.03.2012р., № 62а від 04.04.2012р., № 80 від 10.05.2012р., № 121 від 09.07.2012р..

Як свідчать матеріали справи, зокрема виписки банку від 12.12.2012р. та від 28.01.2013р., відповідачем проведено часткові розрахунки за поставлений Товар на загальну суму 356 711,17 грн..

Також між сторонами, за заявою позивача № 23/03/15-25 від 23.03.2015р., проведено зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 717 436,30 грн.

Таким чином, станом на день розгляду справи, заборгованість відповідача за Договором складає 132 760,62 грн., що визнається останнім в обопільно підписаному акту звірки взаємних розрахунків станом на 08.04.2016 року..

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Дії позивача по передачі товару та дії відповідача по прийняттю вказаного товару, за визначеною ціною свідчать про те, що у боржника (відповідача) виникло зобовязання по оплаті сировини.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом .

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що зобовязання за Договором в частині проведення розрахунків за поставлений товар, відповідачем виконувались не належним чином.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, позивачем правомірно заявлено до стягнення 132 760,62 грн. боргу.

Поряд з цим, за порушення відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивачем заявлено до стягнення 56 726,51 грн. 3% річних за період з 23.02.2013 року по 22.02.2016 року та 484 129,55 грн. інфляційних нарахувань за період з березня 2013 року по січень 2016 року.

Так, правові наслідки порушення юридичними особами своїх грошових зобов'язань передбачені, приписами статей 534, 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України, а також статтями 229-234 Господарського кодексу України. З урахуванням приписів частини другої статті 625 ЦК України, правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто прострочення у виконанні зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й серед іншого інфляційні нарахування, що обраховуються як добуток від суми основного боргу на індекс інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Інфляційні нарахування входять до складу грошового зобов'язання. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць; відтак прострочення платежу за період часу, менший за місяць, не тягне за собою інфляційних нарахувань.

Поряд з цим, сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Матеріалами справи та представниками сторін підтверджено порушення відповідачем умови Договору щодо проведення розрахунків

Таким чином суд вважає, що вимоги щодо стягнення трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань є правомірними, оскільки відповідають чинному законодавству.

Перевіривши за допомогою системи «Ліга Закон» правильність наданого позивачем розрахунку трьох відсотків річних судом виявлено помилку в бік завищення, оскільки за вказаний в розрахунку період розмір відсотків річних 56 704,69 грн. (розрахунок додається).

За таких обставин, в позові в частині стягнення 21,82 грн. трьох відсотків річних слід відмовити, як безпідставно заявлених.

Допустився помилки позивач і при розрахунку інфляційних нарахувань, яка полягає в наступному. Як вбачається з розрахунку інфляційних нарахувань позивачем нараховуються інфляційні в період з березня 2013 року по квітень 2015 року на суму боргу 850 196,92 грн.. Водночас, судом встановлено, що за заявою позивача № 23/03/15-26 від 23.03.2015 року, вказана сума зменшена на 717 436,30 грн.. Відтак, з 24.03.2015 року сума боргу становить 132 760,62 грн., і інфляційні повинні розраховуватись із зазначеної суми.

Виходячи з наведеного суд погоджується з доводами відповідача в частині попущеної позивачем помилки.

Здійснивши перерахунок інфляційних допомогою системи «Ліга Закон» судом отримано суму 458 729,65 грн. (розрахунок додається).

Тому в позові, в частині стягнення 25 399,90 грн. інфляційних нарахувань слід відмовити.

В той же час, суд не може взяти до уваги доводи відповідача викладені в поясненнях стосовно того, що позивачем не застосовано індекси інфляції за період прострочення оплати у 2012 році, оскільки визначення періоду нарахування є правом позивача.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищевикладене, заявлені позивачем до стягнення позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу за правилами ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Корделівське» Інституту картоплярства ОСОБА_1 академії аграрних наук України» (вул.. 40-річчя Перемоги, 1, с. Корделівка, Калиновський район, Вінницька область, 22446, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова Аграрна Компанія» (вул. Мельникова, 12, м. Київ, 04050, ) 132 760 (сто тридцять дві тисячі сімсот шістдесят) грн. 62 коп. боргу; 56 704 (пятдесят шість тисяч сімсот чотири) грн. 69 коп. 3% річних; 458 729 (чотириста пятдесят вісім тисяч сімсот двадцять дев'ять) грн. 65 коп. інфляційних нарахувань та 9 722 (дев'ять тисяч сімсот двадцять дві) грн. 93 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. В позові в частині стягнення 21,82 грн. - 3 % річних та 25 399,90 грн. - інфляційних нарахувань відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити третій особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 16 червня 2016 р.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - третій особі - (вул. Суворова, 9, м. Київ, 01010)