РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2016Справа №910/4319/16

За позовом Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форс-поінт"

про зобов'язання вчинити дії

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Миколюк Д.О. - за довіреністю від 23.05.2016 року;

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 01 червня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У березні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форс-поінт" (відповідач) про зобов'язання документально оформити решту поставленого природного газу в об'ємі 33,375 тис. м. куб.

11.04.2016 року до суду надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, у якій останній просить зобов'язати відповідача документально оформити решту поставленого газу в об'ємі 43,375 тис. м. куб. за лютий 2015 року; зобов'язати відповідача здійснити дії щодо підписання акту приймання-передачі природного газу відповідно до Договору № 04/11/2015-Г/292 від 22.12.2014 року. Вказана заява розцінюється судом як зміна предмету позову, у зв'язку із чим приймається до розгляду на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Договору № 04/11/2015-Г/292 на постачання природного газу для власних потреб від 22.12.2014 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2016 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/4319/16. Розгляд справи призначено на 11.04.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 року розгляд справи відкладено на 16.05.2016 року.

16.05.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання, призначене на 16.05.2016 року, представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав усні пояснення, відповів на запитання суду та подав клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2016 року продовжено строк розгляду спору на 15 днів. Відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 01.06.2016 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.12.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Форс-Поінт» (постачальник) та Державним промисловим підприємством «Кривбаспромводопостачання» (споживач) укладено Договір № 04/11/2015-Г/292 на постачання природного газу для власних потреб (надалі - Договір).

Предметом договору є постачання природного газу постачальником споживачу, який зобов'язується прийняти і оплатити природний газ в обсязі, зазначеному у п. 2.1. на умовах договору (п. 1.1. Договору).

Згідно з п. 2.1. Договору постачальник зобов'язується передати, а споживач оплатити та прийняти природний газ в 2015 році в обсязі 125 000 тис. куб. м., в т.ч. по місяцях: 65, 000 тис. куб. м. в січні, 60,000 тис. куб. м. в лютому.

Загальна вартість 1 000 куб. м. природного газу становить 7 191,00 грн. (п. 5.1. Договору).

Додатковою угодою № 1 від 31.01.2015 року до Договору № 04/11/2015-Г/292 від 22.12.2014 року на постачання природного газу для власних потреб сторонами погоджено, що загальна вартість 1 000 куб. м. з 01.02.2015 року складає 6 946,20 грн.

Пунктом 6.1. Договору сторони погодили, що облік поставленого природного газу проводиться місцевими газорозподільними організаціями (облгаз), при участі споживача на основі показників контрольно-вимірювальних приладів, установлених у споживача, про що складається відповідний акт споживання природного газу.

Відповідно до п. 6.4. Договору приймання-передача газу, поставленого постачальником споживачу в відповідні місяці, оформляється щомісячними актами приймання-передачі природного газу на підставі технічного акту зчитаного з комерційного вузла обліку природного газу об'єму газу протранспортованого споживачу газотранспортним та газорозподільними підприємствами.

У разі відмови споживача від надання та/або підписання акту приймання-передачі природного газу, фактично переданим обсягом газу вважається обсяг газу який надає газорозподільне підприємство в реєстрі протранспортованих та розподілених обсягів газу (п. 6.5. Договору).

Згідно з п. 6.10. Договору споживач щомісячно, до 5-го числа місяця наступного за звітним, направляє постачальнику тристоронні технічні акти споживання природного газу, який підписаний споживачем, облгазом з зазначенням постачальника. Завірений акт споживання природного газу є звітним документом споживача для постачальника.

На виконання умов Договору позивачем було оплачено 40 000,00 грн., 60 000,00 грн., 167 415,00 грн., 100 000,00 грн., 59 550,00 грн., 50 000,00 грн., 11 529,13 грн., 3 741,43 грн., 3 000,00 грн., 15 000,00 грн., 5 000,00 грн., 5 000,00 грн., 160 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №№ 5657 від 29.12.2014 року, 5693 від 30.12.2014 року, 55 від 08.01.2015 року, 178 від 13.01.2015 року, 517 від 06.02.2015 року, 595 від 10.02.2015 року, 856 від 27.02.2015 року, 1121 від 16.03.2015 року, 1217 від 23.03.2015 року, 1242 від 24.03.2015 року, 1262 від 25.03.2015 року, 1279 від 26.03.2015 року, 2073 від 15.05.2015 року відповідно.

Згідно з актом № РН-011 приймання-передачі природного газу від 28.02.2015 року відповідачем поставлено позивачу 10 000,00 куб. м. природного газу.

Відповідно до акту № 02/15-3-П/299 від 02.03.2015 року, складеного ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії УМГ «Харківтрансгаз» та ДПП «Кривбаспромводопостачання», в лютому 2015 року згідно показників расходомірних дільниць відпуск природного газу здійснено в обсязі 43,375 тис. куб. м.

Згідно з листами ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії УМГ «Харківтрансгаз» № 3275/18 від 27.05.2016 року та № 762/10 від 23.05.2016 року споживачу газу ДПП «Кривбаспромводопостачання» на підставі Договору № 04/11/2015-Г/292 в лютому 2015 року протранспортовано 43,375 тис. кум. м. природного газу.

Позивач стверджує, що відповідачем порушено умови Договору № 04/11/2015-Г/292 на постачання природного газу для власних потреб від 22.12.2014 року щодо складання акту про поставку природного газу за лютий 2015 року в обсязі 43,375 тис. куб. м., у зв'язку із чим просить оформити решту поставленого газу у відповідному об'ємі та зобов'язати відповідача здійснити дії щодо підписання акту приймання-передачі природного газу відповідно до Договору № 04/11/2015-Г/292 від 22.12.2014 року.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судом, на виконання умов Договору № 04/11/2015-Г/292 на постачання природного газу для власних потреб від 22.12.2014 року відповідачем на користь позивача здійснено відпуск природного газу у обсязі 43,375 тис. куб. м., що підтверджується актом № 02/15-3-П/299 від 02.03.2015 року, складеного ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії УМГ «Харківтрансгаз» та ДПП «Кривбаспромводопостачання» та листами ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії УМГ «Харківтрансгаз» № 3275/18 від 27.05.2016 року, № 762/10 від 23.05.2016 року.

При цьому, суд, з урахуванням аналізу умов Договору № 04/11/2015-Г/292 на постачання природного газу для власних потреб від 22.12.2014 року, а саме п.п. 6.1., 6.4., 6.5., 6.10. відзначає, що обов'язки щодо здійснення обліку поставки природного газу та складання актів споживання і актів приймання-передачі природного газу покладається на споживача, тобто позивача.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено наявність обов'язку відповідача на підставі Договору № 04/11/2015-Г/292 на постачання природного газу для власних потреб від 22.12.2014 року скласти акт приймання-передачі природного газу за лютий 2015 року про поставку природного газу в об'ємі 43,375 тис. м. куб., що зумовлює залишення позовної заяви без задоволення.

Судові витрати, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, залишаються за позивачем.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/4319/16.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 07.06.2016 року.

Суддя Ю.В. Цюкало