номер провадження справи 10/48/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2016 Справа № 908/1283/16

Розглянувши у відкритому судовому засідання справу

За позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя

до відповідача: Приватного підприємства Вибір-98, м. Запоріжжя

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державний регіональний проектно-вишукувальний інститут Запоріждніпроводгосп, м. Запоріжжя

про повернення майна та стягнення заборгованості з орендної плати, пені, штрафу, неустойка за договором оренди

суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1, на підставі довіреності № 22/860від 07.12.2015 р.;

від відповідача не зявився;

від третьої особи - не зявився;

До господарського суду Запорізької області звернулось Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя із позовною заявою до Приватного підприємства Вибір-98, м. Запоріжжя, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державний регіональний проектно-вишукувальний інститут Запоріждніпроводгосп, м. Запоріжжя про повернення майна та стягнення заборгованості з орендної плати, пені, штрафу, неустойки за договором оренди.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., відповідно до протоколу автоматичного розподілу справи між суддями від 10.05.2016 р., справу 908/1283/16 передано на розгляд судді Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду від 12.05.2016 р. порушено провадження у справі № 908/1283/16. Справі присвоєно номер провадження № 10/48/16, її розгляд призначено на 30.05.2016 р.

Представник позивача 30.05.2016 р. підтримав свої вимоги викладені в позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання 30.05.2016 р. не зявився, відзив не направив, ніяких клопотань не надав. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, ніяких клопотань не направив.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що незявлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, є підставою для відкладення розгляду справи в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

У звязку із неявкою у судове засідання відповідача, для отримання всіх необхідних документів для розгляду справі, судом було відкладено розгляд справи на 13.06.2016 р. о 09:15 год.

Представник позивача 13.06.2016 р. підтримав свої вимоги викладені в позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання 13.06.2016 р. вдруге не зявився, відзив не направив, ніяких клопотань не надав. Представник третьої особи у судове засідання вдруге не зявився, ніяких клопотань не направив.

Про час та місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином.

Ухвали суду були направлені на адреси сторін, в установленому законом порядку та в строк.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування ГПК України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК ( 1798-12 ).

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Виходячи з вищевикладеного, сторони належним чином і завчасно були сповіщенні судом про дату, час і місце проведення судового засідання.

Відповідно до п. п. 3.9.2, 3.9.3 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування ГПК України,

- у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У разі нез'явлення без поважних причин або без повідомлення причин в засідання господарського суду представника позивача, якщо його присутність було визнано обов'язковою, суддя вправі притягти позивача до відповідальності, встановленої пунктом 5 статті 83 ГПК (1798-12), або залишити позов без розгляду (пункт 5 частини першої статті 81 ГПК) (1798-12 ), або вжити обох цих заходів одночасно, а також винести окрему ухвалу, як це передбачено частиною першою статті 90 ГПК (1798-12 ).

Що ж до представника відповідача, то у разі нез'явлення його представника за викликом господарського суду останній має право відкласти розгляд справи (стаття 77 ГПК) (1798-12), вжити заходів, передбачених пунктом 5 статті 83 ГПК (1798-12) або статтею 90 ГПК (1798-12).

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За клопотанням представника позивача судовий процес ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

У судовому засіданні 13.06.2016 р., розгляд справи був закінчений, в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області (надалі - регіональне відділення) та приватним підприємством «Вибір-98» (надалі - Орендар) 16.10.2009 р. був укладений договір оренди державного нерухомого майна № 2483/д (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину замощення І виробничої бази загальною площею 200,0 кв. м., розміщеної за адресою: Запорізька область. Запорізький район, смт. Балабине, вул. Урицького, 242 (надалі - Майно).

Орендоване майно перебуває на балансі державного регіонального проектно -вишукувального інституту „Запоріждіпроводгосп" (надалі ОСОБА_2).

Термін дії Договору до 14.11.2015 р. включно.

Регіональним відділенням на адресу Орендаря був надісланий лист від 10.11.2015 р. № 11-13-06883 про припинення договору оренди від 16.10.2009 №2483/д та повернення державного майна ОСОБА_2 по акту приймання - передавання. Отже, термін дії Договору закінчився 15.11.2015 р., внаслідок закінчення строку Договору, на який його було укладено.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" орендна плата з урахуванням її індексації віднесена до істотних умов договору.

Частиною 3 ст. 18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" та п. 5.3 Договору визначено, що Орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату своєчасно і в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.7 Договору, сплата орендних платежів до Державного бюджету України проводиться щомісяця до 10 числа відповідно до пропорцій розподілу, встановлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

За Договором з боку Орендаря існує заборгованість з орендної плати до Державного бюджету України за грудень 2012 - листопад 2015 в розмірі 11468, 69 грн.

Крім того, згідно п. 3.8 Договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до Державного бюджету та ОСОБА_2 у визначеному співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня від суми заборгованості, з урахуванням індексації, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

На підставі вищевикладеного Орендарю нарахована пеня за період з 11.03.2012 по 14.11.2015 на загальну суму 5232,69 грн.

Також, п. 3.9 Договору передбачено, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар додатково до пені сплачує штраф у розмірі 10 % від суми заборгованості.

Додатково, Орендарю нарахований штраф за грудень 2012 - листопад 2015 в розмірі 1146, 87 грн.

Нормою ст. 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" та п. 10.6 Договору встановлено, що чинність Договору припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно із ч. 1. ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до п. 5.11. Договору, у разі припинення або розірвання Договору повернути ОСОБА_2 орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на дату передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати Орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної, або часткової) орендованого майна з вини Орендаря.

Пунктом 10.10. Договору визначено, що у разі припинення або розірвання цього Договору, закінчення строку його дії або відмови від його продовження або банкрутства Орендаря, Майно протягом трьох робочих днів з дати розірвання (припинення) повертається Орендарем ОСОБА_2.

Відповідно до п. 10.11 Договору, Майно вважається поверненим ОСОБА_2 з моменту підписання Сторонами за участю ОСОБА_2 приймання - передавання. Обов'язок по складанню акта приймання - передавання про повернення Майна покладається на Орендаря.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані., в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 2 ст. 785 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до п. 10.12 Договору, якщо Орендар не виконує обов'язку щодо повернення Майна в термін, визначений п. 10.10 Договору, Орендар сплачує Орендодавцю неустойку в розмірі подвійної орендної плати за останній повний місяць оренди за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання Договору до підписання ОСОБА_2 приймання-передавання, який підтверджує фактичне повернення орендованого Майна.

На підставі п. 10.12 Договору та ст. 785 Цивільного кодексу України Орендарю нарахована неустойка за період з 15.11.2015 р. по 18.04.2016 р. в сумі 6773, 53 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утримуватися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від: зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено: договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського :кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Стаття 530 Цивільного кодексу України зазначає, що якщо: у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (Термін).

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України та п. 9.1 Договору, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

З метою досудового врегулювання спору, регіональним відділенням на адресу Орендаря направлені претензії від 25.01.2014 №11-01-00477, від 10.04.2014 № 10-01-02446, від 26.06.2014 №11-01-04208, від 30.09.2015 №11-01-05987. від 28.10.2015;№ 11-22-06611, від 30.11.2015 №11-22-07290, від 11.02.2016 №11-22-00767 про розірвання договору оренди від 16.10.2009 р. № 2483/д, повернення державного майна та стягнення заборгованості з орендної плати, пені, штрафу, неустойки. Претензії залишились без задоволення.

Вимоги Орендарем не виконані, тому регіональне відділення змушене звернутись до суду про примусове стягнення вказаних сум та вимогою про повернення державного майна.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Отже, у зв'язку із не виконанням своїх зобов'язань у відповідача виник борг на загальну суму 24621, 78 грн. за договором оренди державного нерухомого майна № 2483/д від 16.10.2009 р., який складається з заборгованості з орендної плати в розмірі 11468, 69 грн., пені в розмірі 5232, 69 грн., штраф у розмірі в розмірі 1146, 87 грн., неустойки в розмірі 6773, 53 грн.

Як вбачається з наданих до суду документів, свої зобов'язання за договором оренди державного нерухомого майна № 2483/д від 16.10.2009 р., позивачем виконано у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦКУ зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Представник відповідача у судове засідання 13.06.2016 р. вдруге не зявився, до суду письмових заперечень не направив.

Справа була розглянута в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами без надання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч.2 ст.20 ГК України, кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; іншими способами, передбаченими законом.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи з вищевикладеного, здійснивши детальний розрахунок суми позову, суд задовольняє позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя до Приватного підприємства Вибір-98, м. Запоріжжя, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державний регіональний проектно-вишукувальний інститут Запоріждніпроводгосп, м. Запоріжжя про повернення майна та стягнення боргу на загальну суму 24621, 78 грн. за договором оренди державного нерухомого майна № 2483/д від 16.10.2009 р., який складається з заборгованості з орендної плати в розмірі 11468, 69 грн., пені в розмірі 5232, 69 грн., штраф у розмірі в розмірі 1146, 87 грн., неустойки в розмірі 6773, 53 грн.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо обґрунтованих докази для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Обставини, викладені у справі позивачем були підтверджені належними доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Оскільки з позовними вимогами Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя вимушено було звернутись до суду внаслідок порушення відповідачем умов договору оренди державного нерухомого майна № 2483/д від 16.10.2009 р. та відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається повністю на відповідача, внаслідок неправильних дій якого виник спір у суді.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 75, 82, 84, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя до Приватного підприємства Вибір-98, м. Запоріжжя, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Державний регіональний проектно-вишукувальний інститут Запоріждніпроводгосп, м. Запоріжжя про повернення майна та стягнення заборгованості з орендної плати, пені, штрафу, неустойки за договором оренди.

Стягнути з Приватного підприємства „Вибір-98" (69035, АДРЕСА_1, ) на користь Державного бюджету України заборгованість з орендної плати в розмірі 11468 (одинадцять тисяч чотириста шістдесят вісім) грн. 69 коп., пеню в розмірі 5232 (пять тисяч двісті тридцять дві) грн. 69 коп., штраф в розмірі 1146 (одна тисяча сто сорок шість) грн. 87 коп., неустойку в розмірі 6773 (шість тисяч сімсот сімдесят три) грн. 53 коп. та судовий збір в розмірі 2 756 (дві тисячі сімсот пятдесят шість) гривень 00 коп.

Перерахування грошової суми слід здійснити за наступними реквізитами:

Одержувач: державний бюджет у Вознесенівському районі (Орджонікідзевському районі), 22080300

Код

Банк одержувача: ГУДІ-ССУ у Запорізькій області

МФО: 813015, р/р 0007

Стягувач: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 50, ).

Зобов'язати Приватне підприємство "Вибір-98" (69035, АДРЕСА_1, ) повернути Державному регіональному проектно-вишукувальному інституту "Запоріждіпроводгосп" (69095, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 105, (пр. Леніна, 105) ) по акту приймання - передавання державне нерухоме майно - частину замощення І виробничої бази загальною площею 200,0 кв. м., розмішеної за адресою: Запорізька область, Запорізький район, смт. Балабине, вул. Урицького, 242.

Видати відповідні накази.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 14.06.2016 р.