РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2016Справа №910/7978/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудмеханізація ІІІ" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» про стягнення 12 491,49 грн., за участю представників позивача - Гука О.М., довіреність №07 від 28.04.2016 року, відповідача - Малиновської В.А., довіреність №б/н від 01.03.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 12 491,49 грн. - основного боргу, 978,74 грн. пені, 67,76 грн. 3% річних та 74,45 грн. інфляційних втрат у зв'язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов'язань за договором на виконання робіт №08 від 01.12.2015 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 29.04.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 06.06.2016 року.

06.06.2016 року представником відповідача через канцелярію суду надано заяву про припинення провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 грудня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрбудмеханізація ІІІ" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» (замовник) було укладено договір на виконання робіт №08, за умовами укладеного договору, зокрема п. 1.1, замовник замовляє, а виконавець виконує роботи з очистки території прилеглої до ТОВ «Торговий дім «Практікер Україна» за адресою: вул. Кільцева дорога, 12.

Термін надання робіт за цим договором з 01 грудня 2015 року по 01 березня 2016 року (п. 2.1. договору).

Умовами п. 3.3. договору сторони погодили, що замовник повинен сплатити вартість робіт згідно рахунку протягом 2 банківських днів після отримання рахунку фактури, складеного у відповідності до підписаного сторонами акту виконаних робіт.

Поясненнями позивача, частково відповідача, актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000002 від 27.01.2016 року на суму 7 191,56 грн., №ОУ-0000003 від 28.01.2016 року на суму 6 799,93 грн., які міститься в матеріалах справи та підписані уповноваженими представниками кожної із сторін підтверджується факт надання послуг позивачем на суму 13 991,49 грн., передбачених даним договором.

Відповідач станом на день подання позову за надані послуги у повному розмірі та у строк вказаний в договорі не розрахувався і станом на день подання позову мав перед позивачем заборгованість у розмірі 12 491,49 грн. з урахуванням часткової оплати.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з надання послуг відповідачу, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати отриманих послуг у строк вказаний в договорі.

Однак, після звернення позивача з позовною заявою до суду відповідачем було сплачено основний борг у розмірі 12 491,49 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №457899 від 01.06.2016 року на суму 5 000,00 грн., №457907 від 02.06.2016 року на суму 3 000,00 грн., №457920 від 03.06.2016 року на суму 4 491,49 грн. та поясненнями представників позивача і відповідача у судовому засіданні.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Приймаючи до уваги, що станом на день розгляду справи відповідач сплатив заборгованість за надані послуги після звернення позивача з позовною заявою до суду в сумі 12 491,49 грн., суд вважає, що провадження у справі в цій частині позову підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 статті 80 ГПК України в зв'язку з відсутністю предмету спору, судовий збір в цій частині позову покладається на відповідача.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання встановленого договором зобов'язання з оплати наданих послуг вимоги позивача про стягнення 67,76 грн. 3% річних та 74,45 грн. інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частини 4 статті 231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовані Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», положеннями якого встановлено, що за прострочення платежу, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 2.1. роз'яснень Вищого арбітражного суду України № 02-5/293 від 29.04.1994 р., якщо сторони у відповідному договорі не встановили конкретного розміру відповідальності, пеня стягненню не підлягає, за винятком випадків, коли розмір пені встановлений чинними актами законодавства.

Таким чином, в силу наведених положень законодавства, пеня може бути стягнута у передбачених в письмовому договорі випадках (встановлено за згодою сторін).

Оскільки факту погодження нарахування пені за прострочення відповідачем оплати за надані послуги позивачем не доведено, відповідальність відповідача за порушення строків оплати договором не передбачена, вимоги позивача про стягнення пені в сумі 978,74 грн. задоволенню не підлягають.

Тому в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 978,74 грн. слід відмовити.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» (02660, місто Київ, проспект Визволителів, 5, оф. 7; код 39320208) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбудмеханізація ІІІ" (03194, місто Київ, бульвар Кольцова, 5-в, кв. 36; код 33062247) 67 (шістдесят сім) грн. 76 коп. 3% річних, 74 (сімдесят чотири) грн. 45 коп. інфляційних втрат та 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Провадження у справі про стягнення 12 491,49 грн. - основного боргу припинити.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.06.2016р.

Суддя С.О. Чебикіна