ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2016 р.Справа № 916/697/16

За позовом: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до відповідачів: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю „Євротермінал"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю „Транс Брок Логістік"

про зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні власністю

Суддя Малярчук І.А.

Представники сторін

від позивача: ОСОБА_2, довіреність 5197 від 27.02.2016р.

від відповідача - ТОВ "Євротермінал": Корнієнко В.Ю., довіреність №5 від 08.04.2016р.; Дроздова І.В., довіреність від 06.01.2016р.

від відповідача - ТОВ "Транс Брок Логістік": Руденко В.Г., згідно договору про надання правової допомоги від 03.03.2016р.

Присутній у судовому засіданні: митний брокер ОСОБА_3., згідно кваліфікаційного посвідчення №001231/00/500

В засіданні 08.06.2016р. приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність 5197 від 27.02.2016р.

від відповідача - ТОВ "Євротермінал": Корнієнко В.Ю., довіреність №5 від 08.04.2016р.

від відповідача - ТОВ "Транс Брок Логістік": Руденко В.Г., згідно договору про надання правової допомоги від 03.03.2016р.

Присутній у судовому засіданні: митний брокер ОСОБА_3., згідно кваліфікаційного посвідчення №001231/00/500

Суть спору: про зобов'язання ТОВ „Транс Брок Логістік" та ТОВ „Євротермінал" не чинити ФОП ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю, а саме: вантажним автомобілем DAFXF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, білого кольору, з причепом, JANNERT А370043, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, шляхом надання ФОП ОСОБА_1 документів (паперова перепустка, на якій після закінчення процедури розмитнення товару ставиться відбиток штампу „Під митним контролем" та особиста номерна печатка посадової особи відділу митного оформлення №1 митного поста „Одеса-порт" Одеської митниці ДФС) для вільного виїзду вантажного автомобіля DAFXF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, білого кольору, з причепом, JANNERT А370043, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, з території вантажного комплексу ТОВ „Євротермінал".

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги, в їх обґрунтування зазначає, що 18.01.2016р. від вантажовідправника компанії „Leov Kompany" на адресу ТОВ „Транс Брок Логістік" за міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) серії А №990403 через перевізника ФОП ОСОБА_1 відвантажено продукцію - водонагрівачі електричні вагою 14240кг у кількості 670одиниць. Зазначений товар прибув на територію України на вантажному автомобілі DAFXF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, білого кольору, з причепом, JANNERT А370043, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, який належить на праві власності ФОП ОСОБА_1, та 22.01.2016р. був ввезений для розмитнення на територію вантажного митного комплексу ТОВ „Євротермінал". Позивач зазначає, що після в'їзду на термінал ним було передано ТОВ „Транс Брок Логістік" другий примірник міжнародної ТТН, однак, товариство товар не прийняло, залишивши його в належному позивачу автомобілі, та не надало перевізнику розписку про отримання вантажу, а також не повернуло документи, необхідні для виїзду з терміналу, який є зоною митного контролю. Позивач вважає, що діями відповідачів щодо відмови у виїзді автомобіля з терміналу та ненаданні перепустки, порушуються його права, як власника автомобіля.

Відповідач - ТОВ „Транс Брок Логістік" проти позову заперечує, подав відзив на позов від 06.06.2016р. за вх.№13976/16, де вказує, що не чинить позивачу перешкод у користуванні його майном через те, що не займається процедурою розмитнення вантажу та оформленням відповідних документів. Відповідач вказує на непідтвердженість позивачем факту передання йому перепустки та другого примірника накладної, вантаж прибув пошкодженим та до замовника не поступав, після проведення брокером процедури розмитнення всі документи були передані позивачу.

Відповідач - ТОВ „Євротермінал" проти позову заперечує, подав відзив на позов від 10.05.2016р. за вх.№11532/16, де вказує, що ТОВ „Євротермінал" не чинить жодних перешкод позивачу у користуванні його майном, оскільки між позивачем та терміналом відсутні договірні відносини. Крім того, ТОВ „Євротермінал" вказав, що на даний момент ТОВ „Транс Брок Логістік" оплатив послуги ТОВ „Євротермінал", надані згідно укладеного між ними договору №У/1344 від 31.10.2014р., щодо зберігання вантажу та автомобіля на території вантажного митного комплексу та пообіцяв вивезти автомобіль з товаром найближчим часом. Також, ТОВ „Євротермінал" зазначив, що згідно „Технологічної схеми здійснення перепускного режиму транспортних засобів в зоні митного контролю на території ТОВ „Євротермінал" виїзд з території зони митного контролю дозволяється тільки за умови закінчення митного оформлення, підтвердженням чого слугує наявність на паперовій перепустці відбитків штампа „Під митним контролем" та особистої номерної печатки посадової особи відділу митного оформлення №1 митного посту „Одеса-порт" Одеської митниці ДФС.

Ухвалою суду від 19.05.2016р. на підставі ст.30 ГПК України викликано у судове засідання для надання пояснень директора ТОВ „Транс Брок Логістік" ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_1, водія транспортного засобу - ОСОБА_8, митного брокера Нікодюка В.В.

Митний брокер ОСОБА_3. з`явився в судові засідання, надав усні пояснення, згідно яких документи митного оформлення вантажу та перепустку на виїзд з терміналу передав водію, однак, фактичних доказів, що підтверджують дані обставини, суду не надав.

Директор ТОВ „Транс Брок Логістік" ОСОБА_7, ФОП ОСОБА_1, водій транспортного засобу - ОСОБА_8 на виклик суду не з'явились, надали наступні письмові пояснення.

Згідно пояснень директора ТОВ „Транс Брок Логістік" ОСОБА_7 від 06.06.2016р. за вх.№13962/16 останній вів переговори з позивачем тільки в телефонному режимі та стосовно того коли вантаж буде доставлений на склад в Одесі, ніколи з позивачем та його представниками не зустрічався, товариство не чинить та не може чинити жодних перешкод позивачу у користуванні його майном у зв'язку з тим, що товариство не займається процедурою розмитнення вантажу та оформленням відповідних документів, усі ключі та документи на транспортний засіб та необхідні документи на переміщення вантажу по території України знаходяться або у позивача та/або у його представників, на зберігання документи на вантаж, документи на транспортний засіб та причеп, ключі від транспортного засобу товариству не передавались.

У письмових поясненнях від 06.06.2016р. за вх.№13961/16 ФОП ОСОБА_9, крім обставин, викладених у позовній заяві, додатково пояснив, що твердження ТОВ „Транс Брок Логістік" стосовно укладення між товариством та підприємцем договору від 14.01.2016р. №14-01/2016 про транспортно-експедиційне обслуговування не відповідають дійсності, оскільки позивач такий договір не укладав, не підписував і ніколи не бачив оригіналу даного договору.

06.06.2016р. водій автомобіля, що є предметом спору у даній справі, ОСОБА_8 у письмових поясненнях за вх.№13959/16 вказує, що про ввезення товару на територію вантажного митного комплексу у телефонному режимі повідомив представника ТОВ „Транс Брок Логістік", якому водій передав виписану йому при в'їзді в термінал перепустку та другий примірник міжнародної накладної для проведення розмитнення товару. ОСОБА_8 зазначає, що після того як процедура розмитнення товару була завершена брокер пішов, а вантаж залишився в автомобілі, та йому не було повернуто перепустку для виїзду з території терміналу та товаросупровідні документи на вантаж, у зв'язку з чим ОСОБА_8 залишив територію терміналу без автомобіля.

За клопотанням відповідача - ТОВ „Євротермінал" від 19.05.2016р., згідно ч.3 ст.69 ГПК України, ухвалою від 19.05.2016р. строк розгляду справи продовжено до 08.06.2016р.

Клопотання сторін від 26.04.2016р. за вх.№10720/16 про ознайомлення з матеріалами справи, від 10.05.2016р. за вх.№11524/16, від 19.05.2016р. за вх.№12537/16, від 19.05.2016р. за вх.№12539/16, від 06.06.2016р. за вх.№13958/16 про долучення документів до матеріалів справи були судом задоволені.

У судовому засіданні оголошувались перерви з 04.05.2016р. по 10.05.2016р., з 06.06.2016р. по 08.06.2016р. у відповідності до вимог ст.77 ГПК України за умови присутності представників сторін у судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, суд встановив наступне:

Компанією „Leov Kompany" на адресу ТОВ „Транс Брок Логістік" за міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) серії А №990403 через перевізника ФОП ОСОБА_1 відвантажено продукцію - водонагрівачі електричні вагою 14240кг у кількості 670одиниць.

Перевезення товару відбувалось на вантажному автомобілі DAFXF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, білого кольору, з причепом, JANNERT А370043, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску.

Вантажний автомобіль DAFXF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, білого кольору, та причеп, JANNERT А370043, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, належать ФОП ОСОБА_1 на праві власності відповідно до свідоцтв про реєстрацію ТЗ від 15.04.2014р., від 17.05.2012р.

22.01.2016р. автомобіль із товаром був ввезений для розмитнення на територію вантажного митного комплексу ТОВ „Євротермінал", але докази його розмитнення сторонами до справи не подано. Про перебування автомобіля на території терміналу свідчить також проміжний акт надання послуг ВМК № від 01.04.2016р., складений ТОВ „Євротермінал" та ТОВ „Транс Брок Логістік".

Листом №43 від 03.03.2016р. ТОВ „Євротермінал" повідомив позивача про можливість виїзду автомобіля з причепом лише після проходження митних формальностей та пред'явлення перепустки із відбитком відповідних штампа та печатки митних органів.

На запит суду надійшов лист Одеської митниці ДФС від 15.04.2016р. за вх.№9698/16 із доданням до нього копій митної декларації №500060001/2016/001478, із якої вбачається, що розмитнення товару - водонагрівачів здійснював ОСОБА_3. для декларанта - ТОВ „Транс Брок Логістік". ОСОБА_3. здійснює діяльність митного брокера відповідно до кваліфікаційного посвідчення №001231/00/500.

Також Одеською митницею ДФС надано суду у копіях: акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 22.01.2016р., довідку про транспортні витрати від 22.01.2016р., інвойс №120-131/160009, контракт №EU 2 від 04.12.2014р., додаткову угоду до нього №2 від 28.05.2015р., специфікацію №24 від 16.01.2016р., службову записку №35 від 20.01.2015р., висновок експерта №УТЕ-126 від 27.01.2016р.

ТОВ „Євротермінал" здійснює свою діяльність у „Одеса-порт", яку координує із Південною митницею згідно з укладеною між ними угодою №469а від 30.09.2011р. про співробітництво. Одеською митницею ДФС було погоджено ТОВ „Євротермінал" технологічну схему здійснення пропускного режиму транспортних засобів в зоні митного контролю на території ТОВ „Євротермінал", відповідно до п.п.2.1., 2.2. якої виїзд з території зони митного контролю ТОВ „Євротермінал" дозволяється лише за умови закінчення митного оформлення. Підтвердженням закінчення митного оформлення та дозволу з боку митного органу на виїзд транспортного засобу з території зони митного контролю ТОВ „Євротермінал" є наявність на паперовій перепустці відбитків штампу „Під митним контролем" та особистої номерної печатки посадової особи відділу митного оформлення №1 митного посту „Одеса-Порт" Одеської митниці ДФС.

На підтвердження своєї позиції ТОВ „Транс Брок Логістік" подало копію договору №14-01/2016р. від 14.01.2016р. про транспортно-експедиційне обслуговування між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ „Транс Брок Логістік", однак, оригінал такого договору на огляду суду не надав. При цьому, ФОП ОСОБА_1 стверджує, що не підписував договір №14-01/2016р. від 14.01.2016р.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані сторонами докази та викладені ними правові позиції, суд вважає заявлені ФОП ОСОБА_1 позовні вимоги про зобов'язання не чинити перешкоди у користуванні власністю такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступні положення законодавства.

Засадами чинного Цивільного кодексу України в редакції від 16.01.03 р. передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. (ст.15 ЦК України від 16.01.03 р.).

Відповідно до ст.4 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів від 19.05.1956р., до якої Україна приєдналась згідно Закону України „Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" №57-V від 01.08.2006р., договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи втрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції.

Згідно ч.1 ст.5 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника.

Положення ч.1 ст.13 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів визначають, що після прибуття вантажу на місце, передбачене для його доставки, одержувач має право вимагати від перевізника передачі йому другого примірника вантажної накладної і вантажу в обмін на розписку. Якщо встановлена втрата вантажу чи якщо вантаж не прибув після закінчення терміну, передбаченого в статті 19, одержувач може від свого імені пред'явити перевізнику вимоги, основані на праві, що витікає з договору перевезення.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Як передбачено ч.ч.1, 2 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, судом встановлено, що позивач на вантажному автомобілі DAFXF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, білого кольору, з причепом, JANNERT А370043, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску доставив на територію ТОВ „Євротермінал" за міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) серії А №990403 продукцію - водонагрівачі електричні вагою 14240кг у кількості 670одиниць, 170 з яких пошкоджено при перевезенні. Між тим, відповідач - ТОВ „Транс Брок Логістік" зволікає з прийняттям вантажу, хоча і є обізнаним про прибуття вантажу, про що свідчить відмітка у згаданій CMR про початок розмитнення Нікодюком В.В. згаданого товару, ухвала Господарського суду Чернівецької області від 17.05.2016р. по справі №926/1073/16 за позовом ТОВ „Транс Брок Логістік" до ФОП ОСОБА_9 про відшкодування збитків, завданих втратою та пошкодженням вантажу в сумі 312614,43грн. Але з врахуванням того, що позовні вимоги у справі №916/697/16 не стосуються господарських правовідносин сторін по поставці за CMR серії А №990403, суд лише констатує про неприпустимість бездіяльності одержувача вантажу щодо його своєчасного прийняття.

При цьому, з огляду на те, що позивачем не доведено факту отримання відповідачами

паперової перепустка, на якій після закінчення процедури розмитнення товару ставиться відбиток штампу „Під митним контролем" та особиста номерна печатка посадової особи відділу митного оформлення №1 митного поста „Одеса-порт" Одеської митниці ДФС, відсутні правові підстави у позивача вимагати передання йому відповідачами вказаної перепустки, позаяк, недоведено перешкоджання відповідачами у користуванні власністю, а саме: вантажним автомобілем DAFXF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, білого кольору, з причепом, JANNERT А370043, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, саме у спосіб не передання перепустки.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Таким чином, суд з підстав недоведеності позовних вимог позивача відмовляє у їх задоволенні у повній мірі.

Згідно ст.49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1378грн. відносяться за рахунок позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Відмовити Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 у задоволенні позову повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно ст. 85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 13 червня 2016 р.

Суддя І.А. Малярчук