ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" червня 2016 р.Справа № 916/640/16

За позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (вул. Артилерійська, 1, м. Одеса, 65039);

до відповідача: Одеського обласного фонду допомоги інвалідам війни ім. Маршала Г.К. Жукова (вул. Гімназична, 25, м. Одеса, 65012);

про розірвання договору оренди, виселення та стягнення 58946,22 грн.

Суддя Бездоля Д.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 21.01.2016 № 01-36/17);

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність від 02.04.2014 б/н).

СУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди нежитлового приміщення від 27.07.2005 № 30/53, виселення відповідача з нежитлового приміщення підвалу загальною площею 108,0 кв. м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Італійський бульвар, 4, та стягнення з відповідача 53617,62 грн. основного боргу та 5328,60 грн. пені.

Підставою даного позову позивач визначив обставину систематичної несплати відповідачем орендної плати за спірним договором.

Відповідач проти задоволення позову позивача заперечив, мотивуючи тим, що у 2013 році розмір орендної плати за спірним договором становив 1,20 грн., а з 01.01.2014 новий її розмір сторонами не був встановлений, оскільки звернення відповідача до Одеської міської ради до цього часу не розглянуто. За спірний період з 01.01.2014 по 31.03.2016 відповідач сплатив позивачу орендну плату з урахуванням останнього, встановленого сторонами у спірному договорі, розміру орендної плати, а тому, враховуючи діяльність, яку здійснює відповідач, останній просив суд у позові позивачу повністю відмовити.

Ухвалою суду від 21.03.2016 провадження у справі було порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначений на 06.04.2016 о 15 год.10 хв.

Ухвалою суду від 06.04.2016 розгляд справи був відкладений на 22.04.2016 о 10 год. 30 хв. у зв'язку з неподанням сторонами усіх витребуваних судом доказів.

У судовому засіданні 22.04.2016 судом була оголошена перерва до 16.05.2016 о 16 год. 45 хв. Ухвалою суду від 16.05.2016 строк розгляду спору був продовжений на пятнадцять днів. У судовому засіданні 16.05.2016 судом була оголошена перерва до 02.06.2016 о 12:45. У судовому засіданні 02.06.2016 судом була оголошена перерва до 03.06.2016 о 11 год. 15 хв.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення присутніх представників учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно з п. 1.1. Положення про позивача, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 № 2752-VI, позивач є правонаступником Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради.

27.07.2005 між сторонами був укладений договір оренди нежитлового приміщення № 30/53 (далі - договір), відповідно до умов якого Орендодавець (позивач) зобовязався передати, а Орендар (відповідач) прийняти у строкове платне користування нежитлове приміщення, загальною площею 113,1 кв.м. (підвал), розташоване за адресою: вул. Гімназична, 25, м. Одеса зі строком дії договору до 11.03.2006.

Згідно з п.п. 2.2., 2.4. договору за орендоване приміщення орендар зобовязується сплачувати орендну плату відповідно до розрахунку, вказаного у додатку 1 до договору, що становить за перший після підписання договору місяць 1,00 грн. на рік, без урахування ПДВ та індексу інфляції. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Орендар вносить орендну плату щомісячно, до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Відповідно до п.п. 5.2, 5.3 договору за несвоєчасне внесення орендної плати Орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. У разі невнесення орендарем орендної плати протягом 3-х місяців з дати закінчення терміну платежу, договір підлягає розірванню згідно з чинним законодавством України.

27.03.2006 між сторонами було укладено додаткове погодження № 1 до договору, яким продовжили строк дії договору до 11.02.2007 та встановили розмір орендної плати з 27.03.2006 у сумі 1,20 грн. на рік.

16.04.2007 сторони уклали додаткове погодження № 2 до договору, яким продовжили строк дії договору до 16.04.2008 та встановили розмір орендної плати з 01.01.2007 у сумі 1,20 грн. на рік.

12.06.2008 сторони уклали додаткове погодження № 3 до договору, яким продовжили строк дії договору до 31.12.2010 та встановили розмір орендної плати 1,20 грн. на рік.

14.07.2011 сторони уклали додаткове погодження №4 до договору, яким:

- внесли зміни до п. 1.1. договору, а саме визначили, що Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування підвальне приміщення загальною площею 108,0 кв.м., розташоване за адресою: Італійський бульвар, 4, м. Одеса;

- продовжили строк дії договору до 14.07.2013;

- встановили розмір орендної плати у період з 08.04.2011 до 31.12.2011 715,88 грн. на місяць;

- встановили розмір орендної плати з 01.01.2012 1431,76 грн. на місяць з ПДВ.

06.09.2012 сторони уклали додаткове погодження № 5 до договору, яким встановили розмір орендної плати у період з 01.01.2012 до 31.12.2012 - 706,61 грн. з ПДВ.

Рішенням Одеської міської ради від 19.02.2013 № 2860-VI „Про встановлення розміру орендної плати громадським та благодійним організаціям вирішено встановити розмір орендної плати 1,00 грн. на рік з 01.01.2013 до 31.12.2013 відповідачу за оренду підвального приміщення загальною площею 108,0 кв.м., розташованого за адресою: Італійський бульвар, 4, м. Одеса.

У звязку з цим, 05.03.2013 сторони уклали додатковий договір № 6 до договору, яким розмір річної орендної плати з 01.01.2013 до 14.07.2013 встановили в сумі 1,20 грн. з ПДВ.

Одеський апеляційний господарський суд у постанові від 09.04.2014 у справі № 916/3062/13 між тими ж сторонами встановив, що вищевказаним рішенням Одеської міської ради для відповідача встановлений з 01.01.2013 до 31.12.2013 саме розмір орендної плати в сумі 1,00 грн. З огляду на це, суд зробив висновок, що позивачем неправомірно використано при здійсненні розрахунку додаткове погодження № 4, яким встановлено більшу орендну плату, ніж встановлено Одеської міською радою, та в наступному використано цю обставину як підставу для встановлення заборгованості та виселення.

Після 01.01.2014 відповідач звертався до Одеської міської ради з листами (скаргами) про встановлення розміру орендної плати за договором в сумі 1 грн. на рік, проте дане звернення Одеською міською радою не було розглянуто. Згідно з випискою з протоколу засідання робочої групи з перевірки цільового використання громадськими та благодійними організаціями приміщень, розташованих на території міста Одеси, від 22.08.2014 вирішено розглянути звернення відповідача після укладення договору оренди.

Між тим, сторонами у справі визнається обставина, що строк дії договору автоматично продовжений до 14.07.2017.

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України „Про оренду державного та комунального майна розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. Розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно з ст. 23 Закону України „Про громадські обєднання громадські об'єднання зі статусом юридичної особи мають право на фінансову підтримку за рахунок коштів Державного бюджету України, місцевих бюджетів відповідно до закону. Надання громадським об'єднанням, створеним ними юридичним особам (товариствам, підприємствам) пільг, у тому числі з оподаткування, здійснюється на підставах та в порядку, визначених законом.

Господарський суд, оцінивши у сукупності додаткове погодження від 14.07.2011 № 4 до договору, додатковий договір від 05.03.2013 № 6 до договору, постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.04.2014 у справі № 916/3062/13 між тими ж сторонами та інші матеріали справи, вважає, що останній розмір орендної плати визначений сторонами у додатковому договорі від 05.03.2013 № 6 до договору, який становить 1,20 грн. з ПДВ на рік, а не у додатковому погодженні від 14.07.2011 № 4 до договору.

Даний розмір орендної плати був встановлений сторонами на певний строк, як і сам договір був укладений сторонами на певний строк до 14.07.2013 (додаткове погодження від 14.07.2011 № 4 до договору), який збігається зі строком встановлення розміру орендної плати у сумі 1,20 грн. з ПДВ на рік у додатковому договорі від 05.03.2013 № 6 до договору.

Проте, враховуючи пролонгацію сторонами строку дії договору після 14.07.2013 фактичними діями з виконання та відсутністю у встановлений законом строк заперечень сторін проти його продовження, а також невнесення сторонами після укладення додаткового договору від 05.03.2013 № 6 до договору до цього часу змін до договору щодо розміру орендної плати, господарський суд вважає, що до спірних відносин сторін мають застосовуватись останні узгоджені сторонами умови договору щодо розміру орендної плати.

Спір у справі виник з причин того, що відповідач вчасно не сплатив позивачу орендну плату за договором за період з 01.01.2014 по 31.03.2016, яку позивач вирахував виходячи з розміру орендної плати, визначеному у додатковому погодженні від 14.07.2011 № 4 до договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У постанові від 18.09.2013 у справі № 6-75цс13 Верховний суд України вказав, що оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об'єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб'єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України. Іншим критерієм істотного порушення договору закон визнає розмір завданої порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати очікуване при укладенні договору. При цьому йдеться не лише про грошовий вираз завданої шкоди, прямі збитки, а й випадки, коли потерпіла сторона не зможе використати результати договору. Вирішальне значення для застосування зазначеного положення закону має співвідношення шкоди з тим, що могла очікувати від виконання договору сторона.

На виконання умов договору, 22.04.2016, тобто під час розгляду справи, відповідач сплатив позивачу 44,20 грн. орендної плати, що підтверджується квитанцією від 22.04.2016 № 19RQ58412, довідкою позивача від 04.05.2016 та поясненнями сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, станом на час вирішення даного спору відповідач повністю розрахувався з позивачем по договору (орендна плата за спірний період з 01.01.2014 по 31.03.2016, виходячи з її розміру 1,20 грн. на рік, встановленого додатковим договором від 05.03.2013 № 6 до договору, та пеня, нарахована виходячи з цього розміру за період з 16.04.2015 по 31.03.2016), а тому підстав для стягнення з відповідача 53617,62 грн. основного боргу та 5328,60 грн. пені немає.

Господарський суд вважає, що позивач отримав від відповідача кошти, на які мав право розраховувати за спірним договором, борг сплачений, в матеріалах справи відсутні докази понесення позивачем значної шкоди внаслідок прострочення відповідачем виконання зобов'язання за договором зі сплати орендної плати, а тому підстав для розірвання спірного договору та виселення відповідача з нежитлового приміщення підвалу загальною площею 108,0 кв. м., розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Італійський бульвар, 4, також немає.

За цих обставин, господарський суд вважає, що у позові позивачу слід відмовити.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У позові відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 08.06.2016.

Суддя Д.О. Бездоля