ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2016 р. Справа № 920/124/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білецька А.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Істоміна О.А.

при секретарі Кохан Ю.В.

представників сторін:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю №22/1 від 04.01.2016

відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Горобина", м. Суми (вх. №1497 С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 07.04.16 у справі № 920/124/16

за позовом Комунального підприємства "Міськводоканал" Сумської міської ради

до ТОВ "Горобина", м. Суми

про стягнення 12502 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської області від 07.04.2016 у справі № 920/124/16 (суддя Заєць С.В.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Горобина на користь Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради 10596,00 грн. заборгованості за обєми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, 1424,13 грн. пені, 197,22 грн. інфляційних нарахувань, 97,33 грн. 3% річних, 1378,00 грн. в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Відповідач з рішенням господарського суду Сумської області від 07.04.2016 у справі № 920/124/16 не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

В обґрунтування викладених в апеляційній скарзі вимог відповідач зазначає про те, що суд першої інстанції неправильно застосував ст. 79 ГПК України та необґрунтовано відхилив клопотання про зупинення провадження у справі № 920/124/16 до вирішення Зарічним районним судом м. Суми повязаної з нею справи № 591/1519/15-а. Відповідач також вважає, що договір на водопостачання та прийом стічних вод № 7 від 01 лютого 2013 не містить такого виду відповідальності як плата за скид понаднормативних забруднень та не є підставою для нарахування такої плати, не містить порядку її нарахування та стягнення. Крім того, відповідач стверджує, що правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 37 від 19.02.2012 року, взагалі не встановлюють порядку обчислення чи стягнення плати за скид понаднормативних забруднень, тому не можуть розглядатись як підстава для нарахування такої плати.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому з наведеними відповідачем доводами не погоджується, просить залишити оскаржуване рішення без змін, апеляційну скаргу без задоволення. Позивач зокрема посилається на відсутність підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі, оскільки наказ від 06.02.2015 № 22 «Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2015 рік», згідно з яким здійснено розрахунок плати та виставлено рахунок № 133 від 28.08.2015, не є предметом розгляду справи № 591/1519/15-а у Зарічному районному суді м. Суми. Також, в обґрунтування правомірності заборгованості за обєми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод позивач посилається на те, що взаємовідносини між "Міськводоканал" Сумської міської ради та ТОВ "Горобина" регулюються договором від 01.02.2013 № 7, рішенням від 06.09.2011 № 539, Інструкцією та Правилами, затвердженими наказом Держбуду України від 19.02.2002 № 37, які на даний час є діючими та не оскаржені в судовому порядку.

Відповідач в призначене судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотним повідомленням № 007928/1 про вручення поштового відправлення 30.05.2016 уповноваженій особі ТОВ "Горобина".

08.06.2016 відповідач звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи в звязку зі службовим відрядженням представника ТОВ "Горобина".

Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про відкладення розгляду справи з причини неможливості прибуття представника у судове засідання, які, на думку суду, носять суб'єктивний характер, оскільки відповідач завчасно належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, і мав достатньо часу для направлення свого представника до суду. До того ж, відповідач був не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-четвертою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Доказів неможливості такої заміни відповідачем також не представлено.

Згідно з п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч. 1 ст. 77 ГПК України.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте відповідач не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обовязковою судом, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обовязком сторони, колегія суддів вважає можливим розгляд апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 09.06.2016 року за відсутності представника відповідача.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі надані на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, та доводи, викладені в апеляційній скарзі в межах вимог, передбачених ст.101 ГПК України, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

01.02.2013 року між Комунальним підприємством Міськводоканал Сумської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Горобина було укладено договір на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями № 7, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобовязання забезпечувати відповідача питною водою та приймати стічні води згідно межі розподілу, а відповідач в свою чергу зобовязався своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення за встановленими тарифами у строки і на умовах передбачених договором.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при здійсненні контролю за скидом забруднюючих речовин, виявлено факт скиду відповідачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих речовин, зокрема, 17.06.2015 зафіксовано скид відповідачем в міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин: міді 0,046 мг/л при дозволеній нормі 0,012 мг/л.

Таким чином, за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах відповідачу у відповідностями з умовами договору, Правилами приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539, Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.02 № 37, виставлено до оплати за червень 2015 року суму в розмірі 10 596,11 грн., що підтверджується копіями документів: актом відбору проб стічних вод 17.06.2015 № 301, протоколом дослідження якості стічних вод від 17.06.2015 № 2124, листом від 25.08.2015 №05/8858, розрахунком боргу, рахунком від 28.08.2015 № 133.

Як зазначає позивач, направлена відповідачу претензія № 22/11511 від 22.10.2015 була залишена без відповіді та задоволення.

Зазначені обставини стали підставою звернення позивача з позовом до господарського суду про стягнення з відповідача на свою користь 10 596,11 грн. заборгованості за обєми скинутих понаднормованих забруднених стічних вод, 1424,13 грн. пені, 97,33 грн. 3% річних, 197,22 грн. інфляційних нарахувань (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 31.03.2016 № 22/4135).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з аналізу умов договору, від 01.02.2013 № 7, положень Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539, Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.02 № 37, а також обставин справи, за якими встановив, що відповідач в порушення умов договору та вимог чинного законодавства не здійснив оплати за скид стічних вод з перевищенням допустимої концентрації забруднюючих речовин, що зафіксовано позивачем в актах відбору проб стічних вод від 17.06.2015, які складені з дотримання зазначених Правил та підписані сторонами без зауважень.

З висновками викладеними в рішенні суду повністю погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають обставинам справи, є матеріально обґрунтованими та підтверджуються доказами, яким суд надав належну правову оцінку.

Надаючи кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, що визначено ч. 2 ст. 175 ГК України.

Частинами 1-3 ст. 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

В даному випадку підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору, є договір на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями № 7 від 01.02.2013, укладений між Комунальним підприємством Міськводоканал Сумської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Горобина.

Пунктом 5.1 договору сторони погодили, що відповідач несе відповідальність за каналізаційні мережі, які знаходяться у нього на балансі. В каналізаційну мережу забороняється скидати сміття, попіл, грунт, лід, токсичні речовини і т. п., а також ґрунтові води і води промислових підприємств з перевищенням граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин. Позивач контролює скиди забруднюючих речовин кожного місяця. При виявленні порушень розрахунки виконуються за поточний місяць. Крім того, п. 5.1 договору передбачено нормативи скиди забруднюючих речовин у систему каналізацію постачальника, згідно яких забруднюючі речовини стічних вод, що скидаються споживачем в систему каналізації постачальника, не повинні перевищувати норми гранично-допустимих концентрацій забруднюючих речовин (ГДК).

Пунктом 4.2. Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06 вересня 2011 року № 539 Про внесення змін та доповнень до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10.12.07 р. № 596 Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми (далі Правила № 539) передбачено, що для всіх абонентів, що скидають стічні води в систему каналізації м. Суми, встановлені Єдині допустимі концентрації (ДК) забруднюючих речовин, що наведені у таблиці 1 до цих Правил № 539, а також п. 5.1. договору на водопостачання та прийом стічних вод від 01.02.2013 № 7. Вони встановлені відповідно до норм чинного законодавства, виходячи з технічних можливостей міської каналізаційної мережі і очисних споруд, з урахуванням затверджених допустимих концентрацій (ДК) речовин, що надходять з очищеними стічними водами в басейн р. Псел, і якісного складу води із міськводопроводу. Дані правила є чинними як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на даний час.

Згідно з п. 3.2. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.02 № 37 та п. 7.5. Правил № 539, відповідач зобов'язаний здійснювати оплату за перевищення рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах при скиді у міську каналізацію, порівняно з встановленими місцевими правилами приймання, яка рахується за встановленим нормативом плати за очищення 1 куб.м. стічних вод з вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), об'ємом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Пунктом 6.5 Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 року № 539 з метою контролю якості стічних вод споживача КП Міськводоканал Сумської міської ради здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скидання понаднормативних забруднень. Відбір проб стічних вод абонента виконується уповноваженими представниками КП Міськводоканал Сумської міської ради, що фіксується у акті відбору проб, які підписують як працівник водоканалу, так і представник абонента.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що при здійсненні контролю за скидом забруднюючих речовин, виявлено факт скиду відповідачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням вмісту рівня забруднюючих речовин, зокрема, 17.06.2015 зафіксовано скид відповідачем в міську каналізацію з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин: міді 0,046 мг/л при дозволеній нормі 0,012 мг/л.

Акти відбору проб стічних вод містять інформацію про кількість проби (2 л), номер проби (№ 2), назву та вид проби (відбір проб стічних вод), час та місце відбору, присутніх осіб, об'єкт обстеження, підписи сторін, тощо.

Судом встановлено, що вищезазначений акт підписано уповноваженими представниками сторін, як зі сторони КП Міськводоканал Сумської міської ради так і зі сторони ТОВ Горобина, без будь яких зауважень з боку сторін. Отже, акт відбору проб стічних вод складені з дотриманням вимог Правил приймання стічних вод в систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 р. № 539 та п. 9.1. КНД 211.1.0.009-94, а отже є дійсним

Згідно п. 6.7.15 Правил приймання стічних вод № 539 від 06.09.2011 результати аналізів стічних вод оформляються у вигляді Протоколу дослідження якості стічних вод, форма якого вказана в Додатку 3 до Правил. Протокол дослідження стічних вод № 2124 відповідач отримав без зауважень.

За перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах відповідачу виставлено до оплати за червень 2015 суму в розмірі 10596,11 грн., що підтверджується копіями документів: актом відбору проб стічних вод від 17.06.2015 № 301, протоколом дослідження якості стічних вод від 17.06.2015 № 2124, листом від 25.08.2015 № 05/8858, розрахунком боргу, рахунком від 28.08.2015 № 133.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача було направлено претензії від 22.10.2015 № 22/11511, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Відповідно до п. 5.1 договору споживач несе відповідальність за каналізаційні мережі які находяться у нього на балансі. В каналізаційну мережу забороняється скидати сміття, попіл, грунт, ганчірки, лід, токсичні речовини і т.п., а також грунтові води і води промислових підприємств з перевищенням граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин. Виробник контролює скиди забруднюючих речовин кожного місяця. При виявленні порушень розрахунки виконуються за поточний місяць. Перелік граничнодопустимих концентрацій забруднюючих речовин (ГДК):

1) реакція середовища рН-6,5-9 мг/л;

2) БСК3 256 мг/дм3;

3) завислі речовини 280 мг/дм3;

4) нафти і нафтопродукти 0,73 мг/дм3;

5)жири 8 мг/дм3;

6) азот амонійний 25 мг/дм3;

7) нітрити -0;, 8) нітрати 0,64 мг/дм3;

9) фосфати 6,5 мг/дм3;

10) сульфати - 77 мг/дм3;

11) хлориди 80,4 мг/дм3;

12) СПАР 0,25;

13) залізо - 1 мг/дм3;

14) мідь -0,012 мг/дм3;

15) нікель -0,12 мг/дм3;

16) цинк 0,084 мг/дм3;

17) хром+3 0,5 мг/дм3;

18) свинець 0,12 мг/дм3.

Відповідно до п. 5.2 скидання Споживачем стоків з перевищенням ГДК сплачується згідно з Правилами приймання стічних вод у систему каналізації м. Суми, затверджених рішенням виконавчим комітетом Сумської міської ради від 10.12.2007 року № 596 по штрафному тарифу згідно з розрахунками. Штрафні тарифи застосовуються згідно з кратністю підвищення ГДК по кожному виду забруднень.

Отже, судом встановлено, що взаємовідносини між КП Міськводоканал Сумської міської ради - позивачем та ТОВ Горобина - відповідачем регулюються договором на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями від 01.02.2013 № 7; рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.11 р. № 539 Про затвердження Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми; Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Держбуду України від 19.02.02 р. № 37, які на даний час є діючими та не оскарженими в судовому порядку.

Згідно з п. 3.2. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19.02.02 № 37 (далі Інструкція) при перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах підприємств, що скидаються у систему каналізації, порівняно з встановленими місцевими Правилами приймання, підприємства сплачують Водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, яка нараховується за нормативом плати за очищення 1 куб.м стічних вод з умістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп), обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Vпз ) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Відповідно до п. 2.3. Інструкції нормативи плати за скид понаднормативних забруднень у системи каналізації населених пунктів (Нп) установлюються в місцевих Правилах приймання на рівні виробничої собівартості очищення 1 куб.м стічних вод з умістом забруднень у межах установлених в місцевих Правилах приймання допустимих концентрацій забруднюючих речовин.

Пунктом 7.2. Правил приймання стічних вод в системи каналізації м. Суми, (Нн) встановлений норматив плати за скид понаднормативних забруднень у систему каналізації міста, грн./куб.м (п. 2.3. Інструкції наказ № 37), встановлюється Водоканалом строком на один рік на основі фактичних затрат виробництва за звітний період.

Так, відповідно до наказу № 22 від 06.02.2015 Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми комунальним підприємством Міськводоканал були встановлені нормативи плати на 2015 в сумі - 1,67 грн./м. куб.

Враховуючи вищевикладене, КП Міськводоканал Сумської міської ради правомірно здійснював розрахунки з врахуванням нормативу плати за скид понаднормативних забруднень.

Відповідно до укладено між сторонами договору сторони зобов'язувались керуватись законами, нормативними документами та правилами, зазначеними в преамбулі даного договору.

Відповідно до п. 2.1.6. Правил приймання стічних вод в систему каналізації м.Суми, затверджених рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06 вересня 2011 року № 539, КП Міськводоканал Сумської міської ради зобов'язаний пред'являти абонентам рахунки, а в разі несплати рахунків - звертатись до господарського суду з позовом щодо примусового стягнення заборгованості. Відповідно до пунктом 2.3.4. Правил № 539 ТОВ Горобина зобов'язане оплачувати протягом 30 банківських днів рахунки за скид понаднормативних забруднень при порушенні встановлених показників.

Враховуючи вище викладене, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення 10596 грн. 11 коп. заборгованості за обєми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод за червень 2015, обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню

Відповідно до п. 5.3. договору на водопостачання та прийом стічних вод від 01.02.2013 р. № 7 та Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань від 22.11.96 № 543 за неналежне виконання грошового зобов'язання відповідач повинен сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний прострочений день.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, не виконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку пеня нарахована відповідачеві за період з 12.10.2015 по 31.01.2016 і становить 1424,13 грн.

Згідно з п. 5.4. договору на водопостачання та прийом стічних вод від 01.02.2013. № 7, ст. 625 ЦК України, відповідач зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Відповідно до поданого позивачем розрахунку відповідачеві нараховані інфляційні збитки за період з 12.10.2015 по 31.01.2016 в сумі 197,22 грн., 3% річних за період з 12.10.2015 по 31.01.2016 в сумі 97,33 грн.

Відповідач конррозрахунку пені, інфляційних нарахувань та 3% річних до суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 10596,11 грн. заборгованості за обєми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, 1424,13 грн. пені, 197,22 грн. інфляційних нарахувань, 97,33 грн. - 3% річних є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач в апеляційній скарзі посилається на те, що суд першої інстанції неправильно застосував ст. 79 ГПК України та необґрунтовано відхилено клопотання про зупинення провадження у справі № 920/124/16 до вирішення Зарічним районним судом м. Суми повязаної з нею справи № 591/1519/15-а, в якій суд встановлює обставини, що впливають на подання і оцінку доказів у справі № 920/124/16, саме, рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 539 від 06.09.2011, скасування якого є предметом судового спору у зазначеній адміністративній справі, що, на думку відповідача, є єдиною підставою для нарахування відповідачу плати за скид понаднормативних забруднень, стягнення якої вимагає позивач у справі № 920/124/16.

Проте, колегія суддів вважає, що розгляд справи Зарічним районним судом щодо скасування наказів підприємства від 22.02.2012 № 36 «Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2012 рік», від 01.02.2013 №35 «Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2013 рік», від 18.02.2014 № 45 «Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2014 рік» ніяким чином не впливає на розгляд даної справи, виходячи з наступного.

Так, взаємовідносини між КП "Міськводоканал" Сумської міської ради та ТОВ «Горобина» регулюються укладеним між сторонами договором на водопостачання та прийом стічних вод з підприємствами, установами, організаціями від 01.02.2013 № 7; рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 06.09.2011 № 539; Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Держбуду України від 19.02.2002 № 37, яки є чинними та діючими на час вирішення даного господарського спору.

У Правилах № 539 визначено допустимі концентрації забруднюючих речовин, що можуть скидатися підприємствами в систему каналізації з врахуванням місцевих особливостей приймання стічних вод підприємств у міську каналізацію, оскільки саме КП «Міськводоканал» СМР несе відповідальність за відповідність якості очищених стічних вод гранично допустимому скиду (ГДС) у водний об'єкт.

Відповідно до п. 4.2. Правил № 539 для всіх абонентів, що скидають стічні води в систему каналізації м. Суми, встановлені Єдині допустимі концентрації забруднюючих речовин, що наведені у таблиці 1 до цих Правил № 539, а також у п. 5.1. вищезазначеного договору № 01.02.2013 № 7, які встановлені відповідно до норм чинного законодавства, виходячи з технічних можливостей міської каналізаційної мережі і очисних споруд, з урахуванням затверджених допустимих концентрацій (ДК) речовин, що надходять з очищеними стічними водами в басейн р. Псел, і якісного складу води із міського водопроводу.

Так, відповідно до наказів по підприємству "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми" комунальним підприємством "Міськводоканал" Сумської міської ради були затверджені нормативи плати на 2012 рік - 1,76 грн./м. куб.; на 2013 рік - 1,87 грн./м. куб.; на 2014 р. - 1,91 грн./м. куб, що підтверджуються відповідними Наказами № 36 від 22.02.2012 р., № 35 від 01.02.2013 р., № 45 від 18.02.2014, встановлені на основі фактичних затрат виробництва за звітний період.

Крім того, 17.06.2015. зафіксовано скид відповідачем в міську каналізацію стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин. При здійсненні розрахунку плати за перевищення рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах застосований норматив плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації міста на 2015 р. в сумі 1, 67 грн./м. куб., який затверджений наказом по підприємству від 06.02.2015 р. № 22 "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2015 рік."

Наказ від 06.02.2015 № 22 "Про затвердження нормативу плати за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації м. Суми на 2015 рік", згідно з яким здійснено розрахунок плати та виставлено рахунок № 133 від 28.08.2015 р. не є предметом розгляду справи № 591/1519/15 - а у Зарічному районному суді м. Суми.

Отже, відсутні підстави задоволення клопотання про зупинення провадження у справі №920/124/16.

Колегія суддів вважає, що надані позивачем відповідні документи та розрахунки повністю відповідають вимогам нормативно-правових актів, що регулюють сферу надання послуг водовідведення, та є належними доказами на підтвердження позовних вимог щодо правомірності стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Горобина на користь Комунального підприємства Міськводоканал Сумської міської ради 10596,00 грн. заборгованості за обєми скинутих понаднормативно забруднених стічних вод, 1424,13 грн. пені, 197,22 грн. інфляційних нарахувань, 97,33 грн. 3% річних, 1378,00 грн. в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів зазначає, що відповідач ні під час вирішення спору у господарському суді Сумської області, ні під час розгляду його апеляційної скарги не надав належного матеріального доказу обґрунтованості та правомірності викладеної позиції. Наведені ним в апеляційній скарзі доводи про порушення судом норм матеріального та процесуального права нічим не обґрунтовані та не узгоджуються з наявними у справі матеріалами, його позиція не підтверджена належними та допустимими доказами. Тому вимоги відповідача, що зазначені в апеляційній скарзі, не підлягають задоволенню, а наведені на їх підтвердження доводи не можуть бути прийнятими до уваги колегією суддів в якості підстав для скасування прийнятого у даній справі рішення господарського суду Сумської області від 07.04.2016 у справі № 920/124/16.

На підставі викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Горобина", м. Суми залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 07.04.2016 у справі № 920/124/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Білецька А.М.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Істоміна О.А.