РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016Справа №910/7132/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дімор»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сінто»

про стягнення 73 336, 73грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники сторін:

Від позивача: Шут О.М. представник за довіреністю №1 від 12.04.2016;

Від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про стягнення з відповідача 37 100 грн. боргу, по договору поставки №07/06/2013 від 07.06.2013, в тому числі 30 404, 81 грн. інфляційних збитків, 2 591, 14 грн. пені 3 240, 78 - 3 % річних .

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки, в частині оплати товару.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.04.2016 порушено провадження у справі №910/7132/16, розгляд справи призначено на 24.05.2016, за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

16.05.2016 через відділ діловодства (канцелярію) суду від відповідача надійшли документи по справі на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою суду від 24.05.2016 у зв'язку із неявкою представника відповідача у судове засідання розгляд справи відкладено на 14.06.2016 на підставі ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду не виконав, письмового відзиву на позовну заяву не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Суд відзначає, що відповідач повідомлялися ухвалами суду про дату, час та місце розгляду даної судової справи, проте відзиву на позовну заяву не подав, у судове засідання своїх представників не направ, заявлені позовні вимоги не заперечив.

Так, відповідно до пункту 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За відсутності письмового відзиву відповідача та контррозрахунку суми позову суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

У судовому засіданні 14.06.2016 відповідно до ст. 85 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дімор», як постачальником та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сінто», як покупцем укладено Договір поставки №07/06/2013.

Відповідно до п. 1.1 Договору постачальник зобов'язується передавати (поставляти) у зумовлені строки Покупцеві Товар, а Покупець зобов'язується приймати товар і сплачувати його вартість відповідно до виставлених рахунків.

Приписами п. 2.1 Договору поставка товару здійснюється постачальником на умовах FCA (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів міжнародної торгової палати Інкотермс 2010) - згідно із заявками покупця.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що загальна кількість товару, що підлягає поставці зазначена у Специфікації.

Згідно із п.п. 4.1 - 4.2 Постачальник поставляє товар протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту підписання цього договору. Поставка товару здійснюється за рахунок постачальника, до м. Києва, вул. Братиславська, буд. 52 автомобільним транспортом.

У відповідності до п.5.1 Договору якість товару, що поставляється, повинна відповідати вимогам передбаченим у Специфікації, що є Додатком №1 до цього Договору, та стандартам, які встановлюють вимоги до його якості, або зразкам (еталонам).

За приписами п. 7.4 Договору сума цього договору складається із суми вартості партій Товарів, поставлених постачальником протягом строку дії цього Договору та вказаних накладних.

Специфікацією товару, що поставляється за Договором поставки №07/06/2013 від 04.06.2013 визначено, що вартість товару становить 42 900 грн.

Факт поставки позивачем та прийняття відповідачем товару за договором поставки підтверджується підписаною сторонами видатковою накладною №РН - 0000008 від 07.06.2013 на суму 42 900 грн.

07.06.2013 позивачем було виставлено рахунок-фактуру №СФ-0000009 на суму 42 900 грн., який був частково оплачений відповідачем на суму 5 800 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи банківською випискою.

Таким чином, у відповідача станом на день звернення до суду існує перед позивачем непогашена заборгованість за договором в сумі 37 100 грн.

Доказів оплати заборгованості у сумі 37 100 грн., в тому числі в установлені договором строки, суду не надано.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із частиною 1 ст. 673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 ЦК України).

У відповідності до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, п. 8.2 договору визначено, що покупець повинен сплатити вартість товару протягом 1 (одного) календарного дня з моменту отримання товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені).

Пунктом 9.3 договору визначено, що у разі несплати вартості товару покупцем у строк, узгоджений сторонами, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої партії товару за кожний день прострочення.

З урахуванням викладеного, позивач просить стягнути з відповідача 2 591, 14 грн. пені за період з 11.06.2013 по 07.12.2013.

В силу вимог частини 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача за прострочення оплати товару 30 404, 81 грн. - інфляційних збитків та 3 240, 78 грн. - 3% річних.

Суд перевірив заявлений позивачем рахунок пені, інфляційної складової суми боргу та 3% річних і дійшов висновку, що він є арифметично правильним.

Відповідач свого контрозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.33-34, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Сінто» (02140, м. Київ, вул. Вишняківська, буд. 9, кв. 97, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дімор» (69002, м. Запоріжжя, вул. Артема, 67, кв. 51, ) 37 100 (тридцять сім тисяч сто) грн. 00 коп. основного боргу, 2 591 (дві тисячі п'ятсот дев'яносто одну) грн.14 коп. пені, 30 404 (тридцять тисяч чотириста чотири) грн. 81 коп. інфляційних збитків, 3 240 (три тисячі двісті сорок) грн. 78 коп. річних, 1 378 (тисячу триста сімдесят вісім) грн.00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили на підставі ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 16.06.2016

Суддя О.М. Ярмак