ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 р. Справа № 923/508/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Задорожної Н.О. при секретарі Кудак М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Пром", м. Херсон

до Публічного акціонерного товариства "Херсонводобуд", м. Херсон

про стягнення 35452,32 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1.Є., представник, дов. від 01.01.2016 року;

від відповідача - не прибув.

Позивач (Товариство з обмеженою відповідальністю "СК-Пром", м. Херсон, ) звернувся з позовом в якому просить господарський суд стягнути з відповідача (Публічне акціонерне товариство "Херсонводбуд", м. Херсон, ) 35452 грн. 32 коп., у тому числі: 18900 грн. пені за несвоєчасне повернення позики, наданої на підставі укладеного між сторонами договору позики № 5 від 25.04.2013 р., а також 14800 грн. інфляційних втрат та 1752 грн. 32 коп. річних за прострочення боржником грошового зобов'язання по поверненню позики.

Позов обґрунтовано порушенням відповідачем договірних зобов'язань в частині повного та своєчасного повернення позики.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату і місце розгляду справи, явку представника не забезпечив, витребувані судом матеріали не надав.

Направлена на його адресу ухвала про порушення справи від 18.05.2016 р. повернулася до господарського суду з довідкою Укрпошти форми 20 у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Зважаючи на те, що господарський суд в установленому законом порядку виконав процесуальний обов'язок щодо належного повідомлення відповідача про дату і місце вирішення спору, наданих у справу матеріалів достатньо для винесення рішення, господарський суд, керуючись ст. 75 ГПК України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Згідно з укладеним між сторонами договором позики № 5 від 25.04.2013 р. позивач (позикодавець) зобов'язався надати відповідачу (позичальник) позику в розмірі 20000 грн. із строком повернення до 25 травня 2013 р. (а.с. 8).

Позика в розмірі 20000 грн. була перерахована позивачу платіжним дорученням № 39 від 25 квітня 2013 р., що свідчить про виконання зобов'язань щодо її надання.

Відповідач у встановлений умовами договору строк позику не повернув, що змусило позивача звернутись до нього з претензією від 18.05.2015 р., за вих. № 1/05-15 з вимогою повернення позики (а.с. 10).

Претензія була вручена особисто представнику відповідача 19.05.2015 р. за вх. № 1, що засвідчено підписом головного бухгалтера боржника.

Борг по одержаній позиці відповідач повернув 08.02.2016 р., що підтверджено наданою в матеріали справи випискою обслуговуючого банку про дебетові та кредитові операції по рахунку 1771 ТОВ "СК-Пром" з 08.02.3016 р. по 08.02.3016 р. (а.с. 13).

У пункті 2.3 договору позики № 5 сторони досягли домовленості щодо того, що за затримку повернення позики позичальник сплачує позикодавцю пеню в розмірі 0,5 % від простроченої суми за кожен день прострочки.

За 189 днів прострочки повернення позики (з 26.05.2013 р. по 31.11.2013 р.) позивач нарахував відповідачу 18900 грн. пені за ставкою 0,5 % від простроченої суми за кожен день прострочки.

З врахуванням положень правових норм ст. ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530, ст. 610, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625 ЦК України за прострочку боржником грошового зобов'язання, позивач перерахував борг із застосуванням діючого з 01.01.2013 р. по 31.03.2016 р. індексу інфляції, встановленого Державним комітетом статистики, а також нарахував річні за ставкою 3 % за період прострочки з 26.05.2013 р. по 25.04.2016 р. (1066 днів прострочки).

Розмір інфляційних втрат згідно наданого розрахунку складає 14800 грн., річних - 1752 грн. 32 коп., які поряд із нарахованою пенею, позивач просить стягнути з відповідача.

Відповідач, в установленому законом порядку повідомлений про дату і місце розгляду справи, для участі у її розгляді не прибув, правом надання письмового відзиву не скористався.

Враховуючи положення ст.ст. 525, 526, ч. ст. 530, ст. 610, ч. 1 ст. 610, ст. 611, ч. 1 ст. 612, ч. 2 ст. 625, ст. 1046, ч.1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України, ст. 230, ч. 6 ст. 231, ч. 6 ст. 232 ГК України, доведеність належними доказами факту видачі позики та її повернення з порушенням умов договору, господарський суд визнав позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню - в частині стягнення 1369 грн. 30 коп. пені, 12460 грн. інфляційних втрат та 1625 грн. 75 коп. річних.

В задоволенні стягнення 17530 грн. 70 коп. пені відмовляється у зв'язку з порушення встановленого ч. 6 ст. 231 та ч. 2 ст. 236 ГК України порядку застосування штрафної санкції за порушення грошового зобов'язання, а також ст.ст. 1 та 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" якими розмір пені обмежується подвійною обліковою ставкою Національного банку України, що діяла протягом періоду прострочки.

Крім того, при підрахунку пені, позивачем безпідставно збільшено строк нарахування пені до 189 днів (з 26.05.2013 р. по 30.11.2013 р.), замість обмеженого встановленим законом порядком з 26.05.2013 р. по 26.11.2013 р., тобто 185 днів.

При здійсненні розрахунку річних позивачем також безпідставно завищено період прострочки.

Зокрема, позику повернуто 08.02.2016 р., таким чином, правильним періодом для нарахування річних буде період прострочки з 26.05.2013 р. по 09.02.2016 р., а не зазначений в розрахунку період з 26.05.2013 р. по 25.04.2016 р.

Відтак в цій частині позов підлягає задоволенню в частині стягнення річних в сумі 1625 грн. 75 коп. за період прострочки з 26.05.2013 р. по 09.02.2016 р., тобто за 989 днів прострочки, а не 1066 днів, як безпідставно нараховано позивачем.

В задоволенні 126 грн. 57 коп. річних відмовлено у зв'язку з безпідставним завищенням.

При дослідженні розрахунку інфляційних втрат судом також встановлено безпідставне включення позивачем до періоду прострочення періодів протягом яких фактично прострочка ще/або не існувала.

Так, виходячи з умов договору періодом несвоєчасного виконання зобов'язань по поверненню позики є період з 26.05.2013 р. по 08.02.3016 р. включно.

Таким чином, здійснюючи розрахунок інфляційних втрат позивач мав застосовувати індекс інфляції за червень 2013 р. - січень 2016 р., замість періоду: січень 2013 р. - березень 2016 р.

Зважаючи на цю обставину, господарський суд перерахував завдані інфляцією збитки, виходячи з дійсного періоду прострочки, який мав бути застосованим при здійсненні розрахунку інфляційних втрат, після чого їх розмір складає 12460 грн., які підлягають стягненню на користь позивача.

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення 2340 грн. інфляційних втрат відмовляється у зв'язку з безпідставним збільшенням.

Витрати по оплаті судового збору в сумі 600 грн. 72 коп. пропорційно задоволеним вимогам покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Херсонводобуд", 73024, м. Херсон, вул. Перекопська, 20, , р/р 0001 в ХФ КБ "ПриватБанк" м. Херсон, МФО 352479 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СК-Пром", 73000, АДРЕСА_1, , р/р 1771 ПАТ "Приватбанк", м. Херсон, МФО (одна тисяча триста шістдесят дев'ять) грн. 30 коп. пені, 12460 (дванадцять тисяч чотириста шістдесят) грн. 00 коп. інфляційних втрат, 1625 (одна тисяча шістсот двадцять п'ять) грн. 75 коп. річних та 600 (шістсот) грн. 72 коп. витрат по оплаті судового збору.

2. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Повне рішення складено 16.06.2016 року

Суддя Н.О. Задорожна