ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.06.16р. Справа № 904/3612/16

За позовом Комунального підприємства "ПАВЛОГРАДТЕПЛОЕНЕРГО", м. Павлоград, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства "ПАВЛОГРАДЖИТЛОСЕРВІС" Павлоградської міської ради, м. Павлоград, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 121 580,87 грн. за спожиту теплову енергію

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник - дов. б/н від 11.01.2016р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "ПАВЛОГРАДТЕПЛОЕНЕРГО" звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Комунального підприємства "ПАВЛОГРАДЖИТЛОСЕРВІС" Павлоградської міської ради заборгованості з оплати за спожиту теплову енергію у сумі 121 580,87 грн. за договором на відпуск теплової енергії для потреб опалення № 581 від 31.10.2014р.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору на відпуск теплової енергії для потреб опалення № 581 від 31.10.2014 р. в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, відзив на позов не надав.

Суд вважає, що відповідач про розгляд справи в господарському суді був повідомлений належним чином на підставі наступного.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.(п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.)

Так, ухвалу про порушення провадження у справі № 904/3612/16 від 10.05.2016р. відповідач отримав 13.05.2016р., про що свідчить поштове повідомлення № 953 (а.с. 49).

Відповідно до приписів ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).

Отже, приймаючи до уваги, що відповідач знав про наявність в господарському суді справи, він не був позбавлений можливості після отримання ухвали про порушення провадження у справі зясувати як в телефонному режимі, так і на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень про стан розгляду справи та надати свої заперечення на позов та докази в їх обґрунтування.

Також в ухвалі про порушення провадження у справі від 10.05.2016р., яка була отримана відповідачем зазначено, що інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/.

Всупереч цьому, відповідач не скористався належними йому процесуальними правами та не вжив заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу сторонами не заявлялось.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 06.06.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

31.10.2014 року між Комунальним підприємством "ПАВЛОГРАДТЕПЛОЕНЕРГО" (далі - Виконавець, Постачальник, Позивач) та Комунальним підприємством "ПАВЛОГРАДЖИТЛОСЕРВІС" Павлоградської міської ради (далі - Споживач, Відповідач) був укладений договір № 581 на відпуск теплової енергії для потреб опалення (далі - Договір) відповідно до пункту 1.1. якого виконавець зобовязується відпустити споживачу своєчасно та відповідної якості теплову енергію для потреб опалювання, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надану теплову енергію за встановленими тарифами.

Постачальник постачає теплову енергію для опалювання: загальна площа будівлі 565,1м2; опалювальна площа будівлі м2; максимальне часове теплове навантаження Гкал/час; нормативна внутрішня температура приміщення 18 0С (п. 2.1. договору).

Згідно з пунктом 4.1. договору ціна за 1 Гкал складає 1301,20 грн., у тому числі ПДВ, згідно Постанови Національної комісії яка здійснює держ. регулювання ринку комунальних послуг № 578 від 23.05.2014р. та вводиться в дію з 01.06.2014р.

Загальна розрахункова вартість за опалювальний період складає 158 826 грн., включаючи ПДВ, з додатком розрахунку вартості послуг по місяцям. Рахунки на відпуск теплової енергії надаються за фактом виробки тепла за кожен місяць в опалювальний період (п. 4.2. договору).

Відповідно до пункту 4.3. договору ціна на теплову енергію, яка визначається в пункті 4.1. договору, встановлена на день підписання даного договору та може змінюватись за рішенням місцевих органів влади. Сторони домовились, що у випадку зміни ціни або умов розрахунків за теплову енергію нові ціни або умови розрахунків є обов'язковими для сторін договору та оформлюються у вигляді додаткових угод до цього договору.

Згідно з пунктом 5.1. договору попередня оплата за теплову енергію здійснюється щомісячно грошовими коштами шляхом перерахування на розрахунковий рахунок постачальника 100% вартості теплової енергії, яка необхідна для споживання (відповідно до пункту 2.1. договору), не пізніше ніж за 7 (сім) календарних днів до початку поставки тепла.

Оплата за теплову енергію проводиться згідно рахунків-фактур. Рахунок-фактура і акт виконаних робіт виписуються після поставки товару (теплової енергії) і являються накладною, яка направляється при поставці товару (теплової енергії) (п. 5.3. договору).

При наявності у споживача боргу за спожиту теплову енергію усі наступні платежі зараховуються як погашення боргу (п. 5.5. договору).

Даний договір набуває чинності з 01.10.2014 року та діє до 01.10.2014 року в частині поставки теплової енергії, а в частині проведення розрахунків за теплову енергію до повного виконання сторонами зобовязань (п. 10.1. договору). Договір вважається щорічно продовженим на строк дії даного договору, якщо сторони за 1 (один) місяць до закінчення строку його дії не заявлять про необхідність його перегляду або розірвання (п. п. 10.1., 10.2. договору).

На виконання умов договору позивачем надані відповідачеві послуги з теплопостачання за загальний період з листопада 2014 року по квітень 2015 року.

22.04.2016р. позивачем на адресу відповідача направлено рахунки-фактур та акти виконаних робіт за спірний період (а.с. 14-42), які отримані відповідачем 25.04.2016р.

Відповідач за надані послуги розрахувався частково, в наслідок чого у нього виникла заборгованість у сумі 121 580,87 грн., що і стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд прийшов до висновку про задоволення позову на підставі наступного.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання.

Крім того, заборгованість відповідача перед позивачем підтверджується актом звірки (а.с. 45).

Позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 661 від 14.03.2016р., з вимогою оплатити суму заборгованості (а.с. 44), претензія відповідачем отримана 15.03.2016р.

Відповідач відповіді на претензію не надав, суму боргу не оплатив.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу підтверджуються матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню у сумі 121 580,87 грн.

Враховуючи, що спір доведено до розгляду у суді з вини відповідача, на нього, відповідно до ст. 49 ГПК України покладається судовий збір у справі.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Комунального підприємства "ПАВЛОГРАДЖИТЛОСЕРВІС" Павлоградської міської ради (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченка, 63, ЗКПО 37085472) на користь Комунального підприємства "ПАВЛОГРАДТЕПЛОЕНЕРГО" (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Промислова, 13А, ЗКПО 03342250) основний борг у сумі 121 580,87 грн. (сто двадцять одна тисяча п'ятсот вісімдесят грн. 87 коп.), витрат по сплаті судового збору - 1 823,71 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять три грн. 71 коп.), про що видати наказ.

(Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 13.06.2016р.

Суддя ОСОБА_2