ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2016 р.Справа № 922/3961/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Семенову О.Є.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноком", м. Харків
до Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз", м. Харків
про зобов'язання виконати вимоги
за участю представників сторін:

Представник позивача - ОСОБА_1, дов. від 07.07.2015р.;

Представник відповідача - ОСОБА_2, дов. від 30.12.2015р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техноком" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" про зобов`язання виконати вимоги п. 3.2 Технічної угоди про порядок обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами від 27.01.2014р., з метою чого визнати кількість спожитого газу Товариством з обмеженою відповідальністю "Техноком" у травні та червні 2015 року природного газу за показами комерційного вузла обліку газу в обсязі 684523 кубічних метрів. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.08.2015р. (суддя Добрелі Н.С.), позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.11.2015р. (колегія у складі суддів: головуючий суддя Барбашова С.В., судді Білецька А.М., Слободін М.М.), рішення господарського суду Харківської області від 04.08.2015р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.04.2016р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.11.2015р. у справі №922/3961/15 та рішення господарського суду Харківської області від 04.08.2015р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду від 28.04.2016р. справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 24.05.2016р. об 11:00 год.

Ухвалами господарського суду від 24.05.2016р., 07.06.2016р. розгляд справи відкладався.

Ухвалою господарського суду від 07.06.2016р. прийнято заяву представника позивача про зміну предмету позову (вх. № 18932), в зв'язку з чим, суд розглядає позовні вимоги позивача, в яких позивач просить суд відновити становище, яке існувало до порушення прав та законних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю Техноком, з метою чого:

1) Скасувати здійснене Публічним акціонерним товариством Харківміськгаз нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю Техноком оперативно-господарських санкцій у грошовій сумі, що дорівнює вартості обсягу природного газу, обчисленого за номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання за період з 25.05.2015р. о 10:00 по 05.06.2015р. об 11:35, відповідно до складених Публічним акціонерним товариством Харківміськгаз технічних розрахунків від 05 червня 2015 року га 12 червня 2015 року.

2) Зобов'язати Публічне акціонерне товариство Харківміськгаз здійснити перерахунок Товариству з обмеженою відповідальністю Техноком обсягу спожитого природного газу за період з 25.05.2015р. о 10:00 по 05.06.2015р. об 11:35 за середньодобовими даними попередніх п'яти аналогічних періодів в загальному обсязі 148967,72 кубічних метрів.

У судовому засіданні 15.06.2016р. представник позивача позов підтримав, наполягав на його задоволенні.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.06.2016р. проти позову заперечував, з підстав, викладених у відзиві на позов (вх. №19869), який судом долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 15.06.2016р. сторони наголосили на тому, що ними надані всі необхідні для розгляду справи докази та вважають за можливе розглянути справу по суті в даному судовому засіданні.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши представників сторін, судом встановлено наступне:

Як свідчать матеріали справи, 17.12.2013 року між ПАТ «Харківміськгаз» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Техноком» укладено договір №2014/ТП-ПР-195 на постачання природного газу за регульованим тарифом (надалі Договір). Крім того, 27 січня 2014 року між сторонами було укладено Технічну угоду про порядок обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами (надалі Технічна угода).

05.06.2015 р. ПАТ «Харківміськгаз» було складено Акт № 26878/15 перевірки технічного стану вузла обліку за Договором. В зазначеному Акті № 26878/15 було зазначено що коректор обєму газу ВЕГА-1-01, який становить частину вузла обліку газу, пройшов останню повірку 24.05.2013 р., пошкоджень пломб не встановлено, коректор розпломбовано й замінено на аналогічний № 04794, повірений 04.02.2015р. Того ж дня на підставі вищевказаного Акту № 26878/15 ПАТ «Харківміськгаз» було виконано технічний розрахунок споживання природного газу, згідно з якого обсяг спожитого за період з 25.05.2015 р. о 10-00 год. по 01.06.2015 р. о 10-00 год. газу становить 228 833,0 куб.м.

Судом встановлено, що вузол обліку природного газу, частиною якого є коректор, прострочення повірки якого призвело до виникнення спору між сторонами, належить на праві власності позивачу ТОВ «Техноком». Ця обставина повністю визнається сторонами.

25.06.2014 року, позивачем було отримано від відповідача проект Акту приймання-передачі природного газу № ХРГ00016540 від 31.05.2015 р. із зазначенням кількості природного газу 474,29 тис.куб.м. Водночас за даними обліку позивача, як випливає з позовної заяви, наданих представником позивача додаткових пояснень та доказів, обсяг спожитого позивачем газу становить: за травень 2015 року 316 428 куб.м.; за червень 2015 року 368 108 куб.м. Всього ж за травень і червень 2015 року 684 536 куб.м.

Також судом встановлено, що листом від 22.06.2015 р. за № 12/1811 відповідач звернувся до позивача з вимогою про проведення позачергової повірки лічильника газу, що є частиною вузла обліку природного газу, який споживається позивачем за договором з відповідачем. Зазначена вимога відповідача була мотивована посиланням, зокрема, на положення п. 5.12 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 р. № 618 (з наступними змінами та доповненнями). 30 червня 2015 року у присутності представників сторін вищевказана позачергова повірка лічильника газу була проведена з позитивним результатом, про що ДП «Харківстандартметрологія» було видано Свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки № ХГ/19Пр.

Крім того, судом встановлено, що ТОВ «Техноком», керуючись положеннями п.5.12 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 р. №618 (з наступними змінами та доповненнями), передало коректор обєму газу ВЕГА-1-01, прострочення повірки якого стало підставою для виникнення спору між сторонами до ДП «Харківстандартметрологія» для проведення експертної повірки. За результатами експертної повірки було встановлено відповідність коректора обєму газу ВЕГА-1-01 належним метрологічним характеристикам, тобто результат вищевказаної експертної повірки також є позитивним, про що свідчить висновок за результатами експертної повірки коректора обсягу газу від 30.06.2015 р. та протокол експертної повірки № 82 від 25.06.2015 р.

Враховуючи те, що як позачергова повірка лічильника газу, яка була проведена на вимогу відповідача - ПАТ «Харківміськгаз», так і експертна повірка коректора обсягу газу, проведена за ініціативою позивача ТОВ «Техноком», дали позитивні результати, позивач звернувся до господарського суду із даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що розрахунок відповідача щодо обсягу спожитого газу за проектною номінальною потужністю газового обладнання є безпідставним і повинен розраховуватись саме за даними приладів обліку та з урахуванням положень пункту 5.13.3. Правил обліку № 618 та пункту 3.12.5. Правил користування № 1181.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Правовідносини сторін у справі регульовано Договором на постачання природного газу.

У відповідності до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 ЦК України, яка кореспондується з частиною першою статті 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При укладенні даного Договору на постачання природного газу та визначенні його умов сторони керувались Законом України «Про засади функціонування ринку природного газу» від 08.07.2010р. № 2467, Законом України «Про трубопровідний транспорт» від 15.05.1996р. № 192/96-ВР, Законом України «Про нафту і газ» від 12.07.2011р. № 2665, постановою Кабінету Міністрів України «Про забезпечення споживачів природним газом» від 27.12.2001р. № 1729 (зі змінами), Правилами користування № 1181, Правилами обліку № 618, іншими діючими нормативно-правовими актами, а також тими, що встановлюють окремі правила та вимоги у сфері ринку природного газу.

Окремо слід зазначити, що відносини, які виникають між газопостачальними, газорозподільними, газотранспортними підприємствами та споживачами природного газу (крім населення), а також взаємовідносини між суб'єктами господарювання під час передачі з газорозподільних мереж споживачу природного газу, у тому числі видобутого з газових і газоконденсатних родовищ, та нафтового газу, отриманого з нафтових родовищ, регламентовані Правилами користування № 1181 та Правилами обліку № 618.

Відповідно до п. 5.9 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, власник комерційного вузла обліку газу відповідає за технічний стан комерційного вузла обліку газу та порушення правил його експлуатації, а також за використання ЗВТ з вичерпаним терміном повірки. У разі виявлення на комерційних вузлах обліку газу несправності ЗВТ, витоків газу з імпульсних ліній диференційних манометрів, манометрів, пошкодження пломб або захисних елементів та інше власник комерційного вузла обліку газу має терміново проінформувати про це іншу сторону договору і, за необхідності, вжити заходів для забезпечення функціонування комерційного вузла обліку газу в робочому стані.

Відповідно до п. 3.12.2 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 р. № 1181, перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу проводяться у випадках: тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну чи позачергову повірку, ремонт, експертизу); непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами експертизи, повірки та/або технічної перевірки вузла обліку; наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів, інші несправності ЗВТ, що впливають на облік газу; пропущення строків повірки ЗВТ. Після закінчення строку дії повірки ЗВТ вважаються непридатними до застосування і перерахунок обсягу спожитого газу проводиться відповідно до вимог нормативних документів, починаючи з дня, наступного після дати закінчення строку повірки.

Відповідно до п. 5.13 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, перерахунки об'єму протранспортованого газу проводяться у випадках: тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну, позачергову, експертну повірки та ремонт); непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами перевірки технічного стану комерційного вузла обліку газу; наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів (несправність ЗВТ).

Відповідно до п. 5.12 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, у разі виникнення між сторонами суперечливих питань щодо технічних, у тому числі метрологічних, характеристик ЗВТ сторони договору мають право вимагати проведення позачергової або експертної повірки ЗВТ територіальними органами Держспоживстандарту України.

Відповідно до положень п. 5.13.3 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, у разі отримання позитивних результатів позачергової або експертної повірки ЗВТ у всіх випадках об'єм протранспортованого газу за період відсутності ЗВТ розраховується за середньогодинними або середньодобовими даними попередніх п'яти аналогічних періодів. Ідентичне за змістом положення міститься у п.3.12.5 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 р. № 1181, відповідно до якого якщо порушень у роботі ЗВТ за результатами позачергової повірки або експертизи ЗВТ не виявлено у всіх випадках обсяг споживання/розподілу/транспортування природного газу за період відсутності ЗВТ розраховується за середньогодинними або середньодобовими даними попередніх п'яти аналогічних періодів.

Враховуючи викладене, а також ту обставину, що як позачергова, так і експертна повірка засобів вимірювальної техніки, що складають відповідний вузол обліку спожитого природного газу дала позитивні результати, суд відхиляє посилання відповідача на те, що технічні розрахунки від 05.06.2015 року та від 12.06.215 року були виконані відповідачем обгрунтовано, на підставі п. 5.13 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, та п. 3.12.2 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 р. № 1181.

Суд наголошує, що відповідно до п. 5.13.3 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, та п. 3.12.5 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 р. № 1181, обсяг спожитого позивачем газу повинен бути розрахований не за номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання, а за середньодобовими (оскільки облік вівся щодобово) показниками попередніх пяти аналогічних періодів. Зазначене є справедливим для всього спірного періоду, який складає 11 діб (7 діб у травні 2015 року з 10:00 25.05.2015 р. по 10:00 01.06.2015 р.; 4 доби у червні 2015 року з 10:00 01.05.2015 р. по 11:35 05.06.2015 р.). Таким чином, середньодобовий показник для розрахунку обсягу спожитого позивачем природного газу має бути визначений за пять періодів по 11 діб, що передували 25.05.2015 р., тобто з 31.03.2015 р. по 24.05.2015 р. включно.

Враховуючи наведене, розрахунок обсягу спожитого позивачем у спірний природного має такий вигляд:

- за перший 11-добовий період (з 31.03.2015 р. по 10.04.2015 р. включно) середньодобовий показник споживання природного газу складає 14 987,82 куб.м.

- за другий 11-добовий період (з 11.04.2015 р. по 21.04.2015 р. включно) середньодобовий показник споживання природного газу складає 15 792,19 куб.м.

- за третій 11-добовий період (з 22.04.2015 р. по 02.05.2015 р. включно) середньодобовий показник споживання природного газу складає 14 786,90 куб.м.

- за четвертий 11-добовий період (з 03.05.2015 р. по 13.05.2015 р. включно) середньодобовий показник споживання природного газу складає 10 434,15 куб.м.

- за пятий 11-добовий період (з 14.05.2015 р. по 24.05.2015 р. включно) середньодобовий показник споживання природного газу складає 11 711,54 куб.м.

Як підсумок, середньодобове споживання природного газу за вищенаведені пять періодів складає 13 542,52 куб. метрів. Зазначений показник й повинен бути взятий до уваги під час визначення обсягу споживання природного газу позивачем у спірний період з 25.05.2015 р. (10:00) по 05.06.2015 р. (11: 35).

Отже, враховуючи приписи п. 5.13.3 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, та п. 3.12.5 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 р. № 1181, обсяг спожитого позивачем природного газу, розрахований за середньодобовими показниками попередніх пяти аналогічних періодів складає:

- за семидобовий період у травні 2015 року 13 542,52 * 7 = 94 797,64 куб. метрів, а не 228 833,0 куб.м., як наполягає відповідач;

- за чотиридобовий період у червні 2015 року 13 542,52 * 4 = 54 170,08 куб. метрів, а не 95 271,2 куб.м., як наполягає відповідач.

Тобто всього за травень 2015 року обсяг споживання позивачем природного газу складає 244 094,7 куб.м. (обсяг, визначений за даними приладів обліку у безспірний період) + 94 797,64 куб.м. (обсяг, визначений розрахунково за середньодобовим споживанням за спірний період) + 20,086 куб.м. (витрати на транспортування газу внутрішніми мережами) + 0,820 куб.м. (дані корегування за квітень 2015 року) + 599,95 куб.м. (обсяги споживання газу міксерами мясного цеху) = 339 513,196 куб.м. 0,196 (корегування на червень 2015 року) = 339 513 куб.метрів.

Всього за червень 2015 року обсяг споживання позивачем природного газу складає 331 689,6 куб.м. (обсяг, визначений за даними приладів обліку у безспірний період) + 54 170,08 куб.м. (обсяг, визначений розрахунково за середньодобовим споживанням за спірний період) + 19,439 куб.м. (витрати на транспортування газу внутрішніми мережами) + 0,196 куб.м. (дані корегування за травень 2015 року) + 333,31 куб.м. (обсяги споживання газу міксерами мясного цеху) = 386 212,625 куб.м. 0,625 (корегування на липень 2015 року) = 386 212 куб.метрів.

Всього ж за травень та червень 2015 року обсяг спожитого позивачем природного газу має бути визначений в обсязі 339 513 куб.м. + 386 212 куб.м. = 725 725 куб.м. За спірний же період з 25.05.2015 р. о 10:00 по 05.06.2015 року об 11:35 обсяг спожитого позивачем природного газу має бути визначений в обсязі 94 797,64 куб. метрів + 54 170,08 куб. метрів = 148 967,72 куб. метрів.

Враховуючи вказівки, надані у постанові Вищого господарського суду України від 06.04.2016 р. по розглядуваній справі, суд зазначає, що проведення позачергової повірки лічильника газу та експертної повірки коректора обсягу газу 30.06.2016 р. (тобто вже після закінчення спірного періоду нарахування) нічого не змінює у наведеному вище висновку про необхідність розраховувати обсяг спожитого позивачем природного газу за середньодобовими показниками попередніх пяти аналогічних періодів. Зазначене випливає з того, що відповідно до ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» в редакції що діяла станом на час виникнення спірних відносин, повірка засобів вимірювальної техніки це встановлення придатності засобів вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, до застосування на підставі результатів контролю їх метрологічних характеристик. Водночас цим же законом визначено, що засіб вимірювальної техніки це технічний засіб, який застосовується під час вимірювань і має нормовані метрологічні характеристики, а повірка засобів вимірювальної техніки це встановлення придатності засобів вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, до застосування на підставі результатів контролю їх метрологічних характеристик.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» в редакції що діяла станом на час виникнення спірних відносин, засоби вимірювальної техніки можуть застосовуватися, якщо вони відповідають вимогам щодо точності, встановленим для цих засобів, у певних умовах їх експлуатації. Засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Згідно приписів п. 3 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, вузол обліку газу це сукупність засобів вимірювальної техніки та допоміжних засобів, що призначена для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об'єму газу, зведеного до стандартних умов, і складається з одного або декількох вимірювальних комплексів. Комерційний вузол обліку газу це вузол обліку газу, за даними якого сторонами договору на постачання газу оформлюються акти приймання-передачі газу і здійснюються взаєморозрахунки.

Відповідно до пункту 4.2.1 Національного стандарту України ДСТУ 2708:2006 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення» (надалі ДСТУ 2708:2006) для засобів вимірювальної техніки, які підлягають повірці, встановлено такі види повірки: первинна, періодична, позачергова, інспекційна та експертна. ДСТУ 2708:2006 визначає, що засіб вимірювальної техніки за результатом періодичної, позачергової, чи експертної повірки має бути або визнаний придатним до застосування або непридатним до застосування.

Водночас згідно з пп. 5.6.6.,5.6.7 ДСТУ 2708:2006: «Якщо в результаті повірки засіб вимірювальної техніки визнають не придатним до застосування, то вчений зберігач еталону або державний повірник (повірник), анулює свідоцтво про повірку і (або) гасить попередній відбиток повірочного тавра чи робить відповідний запис в експлуатаційних документах. Анулювання результатів повірки одного засобу вимірювальної техніки, які наведено у свідоцтві про повірку, оформлене на декілька однотипних засобів вимірювальної техніки, роблять закреслюючи номер відповідного засобу вимірювальної техніки, про що треба засвідчити підписом вченого зберігача еталону або державного повірника (повірника) та печаткою (або відбитком таврагасника). На засоби вимірювальної техніки, що визнані непридатними до застосування за результатами повірки, оформлюють довідку про непридатність, яку видають заявнику на його вимогу. Форми довідок про непридатність наведено у додатку Б ДСТУ 2708:2006».

Спеціальними положеннями нормативно-технічних документів, якими регламентуються спірні правовідносини сторін, прямо передбачено оформлення придатності або непридатності приладу обліку певними документами встановленої форми, а саме: 1) у випадку придатності засобу вимірювальної техніки до експлуатації або відбитком повірочного тавра на засобі вимірювальної техніки і (або) свідоцтвом про повірку чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів (за формою додатку А ДСТУ 2708:2006); 2) у випадку непридатності засобу вимірювальної техніки до експлуатації - довідка про непридатність (за формою додатку Б ДСТУ 2708:2006). Отже, приписами нормативно-технічних документів встановлюються документальне закріплення лише фактів придатності чи непридатності приладу обліку. Інших документів, що засвідчували б проміжний стан приладу обліку між його придатністю чи непридатністю до застосування (наприклад, пропуск строку повірки, тощо) чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством та нормативно-технічними документами не передбачено.

При цьому суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні документи встановленої форми, які б засвідчували непридатність до застосування приладів обліку (лічильника газу та коректора обсягів газу), які у сукупності складають вузол обліку природного газу, належний позивачу. Не підтверджується факт такої непридатності й поясненнями сторін. Навпаки судом встановлено, що 30 червня 2015 року у присутності представників сторін на вимогу відповідача була проведена позачергова повірка лічильника газу, яка дала позитивний результат, про що ДП «Харківстандартметрологія» було видано Свідоцтво про повірку засобу вимірювальної техніки № ХГ/19Пр. Крім того, судом встановлено, що за результатами експертної повірки було встановлено відповідність коректора обєму газу ВЕГА-1-01 належним метрологічним характеристикам, тобто результат вищевказаної експертної повірки також є позитивним, про що свідчить висновок за результатами експертної повірки коректора обсягу газу від 30.06.2015 р. та протокол експертної повірки № 82 від 25.06.2015 р.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що у спірний період (з 25.05.2015 р. о 10:00 по 05.06.2015 року об 11:35) між сторонами існувала лише невизначеність з приводу того, чи є відповідні засоби вимірювальної техніки придатними до застосування, тобто існувало спірне питання щодо метрологічних характеристик цих засобів вимірювальної техніки (лічильника газу та коректора обсягів газу), яке у повній відповідності до приписів пп. 5.12, 5.13.3 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, та п. 4.2.6 Національного стандарту України ДСТУ 2708:2006 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення», було повністю усунуте проведенням 30 червня 2015 року відповідної позачергової та експертної повірок.

Щодо проведення цих повірок 30 червня 2015 року, тобто після закінчення спірного періоду, суд зазначає, що експертна повірка за змістом приписів пп. 5.12, 5.13.3 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, та п. 4.2.6 Національного стандарту України ДСТУ 2708:2006 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення» проводиться лише тоді, коли суперечливі, спірні питання вже виникли, а не до цього моменту. Якщо спору немає, то у проведенні експертної повірки немає необхідності. При цьому якщо позачергова повірка дійсно проводиться в межах міжповірочного інтервалу (пп. 4.2.1, 4.2.4 Національного стандарту України ДСТУ 2708:2006 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення»), то щодо експертної повірки такого застереження ані в актах чинного законодавства України, ані в нормативно-технічних документах немає.

Щодо тверджень відповідача про порушення врахуванням висновків позачергової та експертної повірки від 30.06.2015 р. принципу неприпустимості зворотньої дії закону у часі суд зазначає, що Конституційний Суд України у рішенні №1-рп/99 від 09.02.1999 р. доволі однозначно вказав, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Цілком у відповідності до цього принципового положення до спірних правовідносин сторін повинні застосовуватись ті нормативно-правові акти та нормативно-технічні документи, які були чинними на момент виникнення таких правовідносин та вчинення сторонами тих чи інших дій, з якими закон повязує певні правові наслідки (зокрема, Закон України «Про метрологію і метрологічну діяльність» у відповідній редакції, Правила обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, Національний стандарт України ДСТУ 2708:2006 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення» тощо). Посилання ж відповідача в розглядуваному аспекті зводяться до того, що надання результатам експертної повірки, проведеної після закінчення міжповірочного інтервалу, значення юридичного факту, що усуває спірні питання щодо придатності засобу вимірювальної техніки до застосування на момент і після закінчення такого міжповірочного інтервалу, є ніби-то наданням зворотньої дії у часі нормативно-правовому акту. Однак суд звертає увагу відповідача, що при всій значущості висновку експертної повірки такий висновок за своєю правовою природою не є нормативно-правовим актом й за своєю сутністю такий висновок завжди є авторитетним фаховим судженням про факти, події та обставини минулого.

Суд враховує, що відповідно до ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Враховуючи наведене, нарахування вартості обсягів спожитого природного газу за номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання за правилами, визначеними п. 5.13 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, та п. 3.12.2 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 р. № 1181, є господарсько-правовою санкцією для споживачів природного газу, що порушують правила його споживання та не вживають достатніх та необхідних заходів для забезпечення достовірності обліку природного газу. Водночас, за відсутності підстав, визначених чинним законодавством, такі господарсько-правові санкції не можуть бути застосовані, а факт врегулювання позачерговою та експертною повірками засобів вимірювальної техніки спірних питань щодо метрологічних характеристик таких засобів вимірювальної техніки виключає можливість застосування відповідних господарсько-правових санкцій.

Щодо обраного позивачем способу захисту, суд зауважує наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес шляхом застосування встановлених законом або договором способів захисту цивільних прав та інтересів.

Статтею 20 ГК України, також визначені способи захисту прав і законних інтересів кожного суб'єкту господарювання та споживачів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений законом або договором.

Як статтею 16 ЦК України, так і ст. 20 ГК України передбачено такий спосіб захисту, як відновлення становища, яке існувало до порушення.

В постанові від 12.06.2013 р. у справі № 6-32цс13 Верховний Суд України вказав, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст.ст. 55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушені цивільні права чи цивільні інтереси підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Пунктом 3.2 укладеної сторонами Технічної угоди про порядок обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами від 27.01.2014 року, зокрема, передбачено, що облік обсягів газу, що транспортується на умовах даної технічної угоди, здійснюється згідно з Правилами обліку, Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», ДБН В.2.5-20-2001 «Газопостачання» та іншими діючими нормативними документами. Таким чином, визначення відповідачем обсягу спожитого позивачем природного газу відповідно до технічних розрахунків, складених з порушенням приписів п. 5.13.3 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005р. № 618, та п. 3.12.5 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ від 13.09.2012 р. № 1181, одночасно є порушенням умов п. 3.2 укладеної сторонами Технічної угоди про порядок обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами від 27.01.2014 року.

Отже, в конкретному правовідношенні сторін, відновлення становища, яке існувало до порушення, матиме вигляд зобовязання відповідача здійснити перерахунок Товариству з обмеженою відповідальністю «Техноком» обсягу спожитого природного газу за період з 25.05.2015 р. о 10:00 по 05.06.2015 року об 11:35 за середньодобовими даними попередніх пяти аналогічних періодів.

Згідно з частиною другою статті 43 ГПК України та статтею 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як визначено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Подані докази не можуть бути відхилені судом з тих мотивів, що вони не передбачені процесуальним законом.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноком" обґрунтованими, доведеними матеріалами справи, тому такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України, та покладає судові витрати на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 65, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Відновити становище, яке існувало до порушення прав та законних інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноком" (61105, м. Харків, просп. Героїв Сталінграда, 45, ), з метою чого:

1) Скасувати здійснене Публічним акціонерним товариством "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Жовтневої Революції, 57/59, ) нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Техноком" (61105, м. Харків, просп. Героїв Сталінграда, 45, ) оперативно-господарських санкцій у грошовій сумі, що дорівнює вартості обсягу природного газу, обчисленого за номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання за період з 25.05.2015 р. о 10:00 по 05.06.2015 року об 11:35 відповідно до складених Публічним акціонерним товариством "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Жовтневої Революції, 57/59, ) технічних розрахунків від 05 червня 2015 року та 12 червня 2015 року.

2) Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Жовтневої Революції, 57/59, ) здійснити перерахунок Товариству з обмеженою відповідальністю "Техноком" (61105, м. Харків, просп. Героїв Сталінграда, 45, ) обсягу спожитого природного газу за період з 25.05.2015 р. о 10:00 по 05.06.2015 року об 11:35 за середньодобовими даними попередніх п'яти аналогічних періодів в загальному обсязі 148 967,72 (сто сорок вісім тисяч дев'ятсот шістдесят сім цілих і сімдесят дві сотих) кубічних метрів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Жовтневої Революції, 57/59, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноком" (61105, м. Харків, просп. Героїв Сталінграда, 45, ) - 1218,00 гривень сплаченого судового збору за подання позову.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.06.2016 р.

Суддя ОСОБА_3

справа № 922/3961/15