ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.06.2016 Справа № 920/551/16

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С. В., розглянувши матеріали справи

за позовом Недригайлівської центральної районної лікарні, смт. Недригайлів

Сумської області

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Аптека № 195», м. Суми

про стягнення 4599 грн. 68 коп.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2,

від відповідача: не прибув,

при секретарі судового засідання Сугоняко Н. В.

Суть спору: Позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до якої просить стягнути з відповідача на свою користь 4599 грн. 68 коп., з яких 1847 грн. 71 коп. заборгованість по орендній платі, 2751 грн. 91 коп. заборгованості по відшкодуванню витрат на утримання нежитлового приміщення за договором оренди № 16 від 24.06.2005, а також 1378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що у січні-березні 2015 року Роменською обєднаною державною фінансовою інспекцією проведено планову ревізію фінансово господарської діяльності Недригайлівської центральної районної лікарні за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, якою встановлено ряд порушень, що стосуються орендарів приміщень, які знаходяться на балансі позивача, зокрема виявлена дебіторська заборгованість по товариству з обмеженою відповідальністю «Аптека № 195» в звязку з неврахуванням індексації при нарахуванні орендної плати.

Представник позивача в судовому засіданні від 09.06.2016 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, проте надіслав клопотання про усунення недоліків, відповідно до якого зазначає, що позивачем на адресу ТОВ «Аптека № 195» не було надіслано позовну заяву з додатками, а тому вважає що господарський суд у відповідності до вимог п.6 ст. 63 ГПК України не мав достатніх правових підстав для порушення провадження по справі та мав повернути позовні матеріали позивачу.

Розглянувши зазначене клопотання, суд зауважує, що в матеріалах справи наявний, а саме додано до позовної заяви, опис вкладення до цінного листа № 940, відповідно до якого вбачається, що на адресу відповідача ТОВ «Аптека № 195» (вул. Борова, 47 м. Суми) було надіслано позивачем позовну заяву з додатками.

Враховуючи зазначене, вирішуючи питання про прийняття позовної заяви у судді, відповідно до ст. 63 ГПК України були відсутні підстави для повернення позовної заяви.

При цьому, відповідно до ст. 22 ГПК України відповідач не позбавлений права ознайомитися з матеріалами справи.

Натомість, відповідач вимоги ухвали суду від 26.05.2016 не виконав та не надав письмовий відзив на позовну заяву з обгрунтуванням своєї позиції.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачу та відповідачу для підготовки до судового засідання та надання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принцип змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч.3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, господарський суд встановив:

24 червня 2005 року між позивачем - Недригайлівською центральною районною лікарнею (орендодавець) та відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю «Аптека № 195» (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна спільної комунальної власності територіальних громад Недригайлівського району № 16.

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежитлового приміщення, на 1 поверсі харчоблоку Недригайлівської центральної районної лікарні по вул. Чапаєва, 12 загальною площею 49,8 кв. м.

Згідно з п. 3.1 договору орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України і становить без ПДВ за місяць оренди 88 грн. 67 коп.

Додатком до договору оренди майна спільної комунальної власності територіальних громад району, затвердженого головою районної ради 19.06.2007, відповідно до ст, 118 Закону України «Про державний бюджет на 2007 рік» комісія, створена рішенням районної ради від 27.04.2007 у відповідності до рішення районної ради від 21.06.2007 рекомендує балансоутримувачу внести зміни щодо орендної плати та визначивши її в розмірі 996 грн. з 1 січня 2007 року.

Пунктом 3.7. договору передбачено, що розмір оплати за комунальні послуги, а саме: тепло-, електро-, водопостачання і водовідведення нараховуються окремо за кожний місяць оренди, згідно затверджених тарифів і за зміною останніх можуть змінюватися відповідно.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у січні березні 2015 року Роменською обєднаною державною фінансовою інспекцією проведено планову виїзну ревізію фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2013 по 31.12.2014, якою встановлено ряд порушень, зокрема щодо не врахування при обчислені орендної плати індексації орендної плати згідно Методики.

Рішенням Недригайлівської районної ради від 04.03.2016 «Про виконання рішення Недригайлівської районної ради від 22.12.2015 року Про подання Роменської обєднаної державної фінансової інспекції» було зобовязано головного лікаря Недригайлівської центральної районної лікарні завершити претензійно-позовну роботу щодо оренди комунального майна в 2-х місячний термін.

На виконання зазначеного позивачем на підставі ОСОБА_2 ревізії Роменської ОДФІ було здійснено перерахування орендної плати та виставлено рахунки на оплату.

Також, позивачем 19.11.2015 та 27.11.2015 на адресу відповідача надіслано претензії з проханням сплатити заборгованість, однак відповідач заборгованість не сплатив, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги є неправомірними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Згідно до ст. ст. 6, 627 - 628 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно до статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, коли між сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов. За змістом статей 759 - 762 ЦК України слід дійти висновку, що істотними для даного виду договорів є умови про предмет договору, плату за користування майном та строк такого користування.

Що ж до договорів оренди державного та комунального майна, то стаття 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначає умови, які є істотними для даних договорів, причому відповідно до статті 12 цього Закону договір оренди вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору, зокрема, щодо розміру орендної плати.

Як вже зазначалось вище, між сторонами виникли господарські відносини, а саме 24 червня 2005 року було укладено Договір оренди нерухомого майна.

Додатковою угодою від 04 січня 2010 до договору оренди від 24 червня 2005 року сторонни дійшли до взаємної згоди змінити п. 10.1. та продовжити дію договору оренди від 24 червня 2005 року до 31 грудня 2014 р.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін, скріплений їх печатками.

Укладений між сторонами Договір є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і він не визнаний судом недійсним, відповідно до ст. 204 ЦК України, а тому згідно ст.ст. 526, 629 ЦК України, ст.ст. 175, 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) зобовязання за цим Договором підлягали обовязковому виконанню їх сторонами.

Крім того, згідно до ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» укладений сторонами договір оренди в частині істотних умов повинен відповідати типовому договору оренди відповідного майна.

Типові договори оренди майна, яке перебуває у комунальній власності, затверджують органи місцевого самоврядування.

За згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови. Умови договору оренди є чинними на весь строк дії договору.

Обєкт оренди є спільною комунальною власністю територіальних громад району та знаходиться на балансі позивача.

Відповідно до преамбули Договору, Договір укладено на підставі рішення та Протоколу сорок другої сесії Недригайлівської районної ради шостого скликання від 22.08.2014 «Про внесення змін до договору оренди з ТОВ «Аптека № 195», яким вирішено внести зміни до договору оренди № 16 від 24.06.2005 (з доповненнями) та викласти його в новій редакції.

Відповідно до п. 3.1 Договору орендну плату визначено конкурсною комісією у відповідності до рішення Недригайлівської районної ради від 21.06.2007 і становить 996 грн. 00 коп.

Отже, Договір був укладений в редакції затвердженій Недригайлівською районною радою, а конкурсною комісією, відповідно до рішення Недригайлівської районної ради, було визначено розмір орендної плати.

Як зазначає сам позивач, Договір належним чином виконувався і ніяких порушень умов Договору сторонами не допускалось.

Згідно до п. 3.5 Договору розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану обєкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до ст. 651, 654 ЦК України зміна або розірвання договору допускаються лише за згодою сторін та вчиняється в такій самій формі, що й договір.

Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 № 15-рп/2002 у справі № 1-2/2002 передбачено, що питання про внесення змін до договору оренди (найму) у зв'язку із запровадженням нових тарифів, ставок орендної плати (в т. ч. внесенням змін до відповідних методик) мають вирішуватися з урахуванням вимог приписів статті 632 ЦК України та частини другої статті 21 Закону «Про оренду державного та комунального майна», згідно з якими розмір орендної плати в договорі встановлюється за домовленістю сторін і може.

Згідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Конституційний Суд України у Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005 вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі.

Спеціальним законом, який регулює орендні відносини, а саме ст. 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», чітко і недвозначно встановлено, що розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін.

У застосуванні Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і Протоколів до неї, в тому числі і щодо порушень частини 1 статті 1 Першого протоколу, Європейський суд наголошував, що в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання» (рішення у справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» від 14.06.2007).

Законом України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено повноваження органів місцевого самоврядування стосовно визначення типових договорів та їх умов. Однак рішенння органу місцевого самоврядування не укладає або змінює Договір, винесення таких рішень виходило би за межі повноважень, встановлених законом, а зміни до договору укладаються виключно сторонами Договору.

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку, що орендні правовідносини між сторонами визначаються Договором, який зберігає свою чинність на даний час.

Сторонами не було внесено змін до існуючого Договору, в тому числі і щодо розміру орендної плати - з урахуванням індекса інфляції, а тому у позивача відсутні підстави для односторонньої зміни розміру орендної плати та підстави вимагати у відповідача надмірної сплати, що не передбачена Договором.

Враховуючи вищезазначене, суд в задоволенні позовних вимог відмовляє.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при відмові у позові витрати по сплаті судового сбору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1.В задоволенні позову - відмовити.

Повне рішення складено 14.06.2016.

Суддя ОСОБА_3