ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"31" травня 2016 р. Справа № 911/1447/16

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, Київського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств
до Фермерського господарства «Рось», Київська обл., Володарський р-н, с. Завадівка
про стягнення 94775 грн.
за участю представників:

прокуратури:ОСОБА_1 посв. від 02.02.2015 № 031878
позивача 1:ОСОБА_2 дов. від 15.03.2016 № 19
позивача 2:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
відповідача:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Заступника керівника Білоцерківської місцевої прокуратури (далі прокурор) в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (далі перший позивач), Київського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (далі другий позивач) до Фермерського господарства «Рось» (далі відповідач) про стягнення 94775 грн., з яких 50000 грн. основний борг, 39400 грн. інфляційні втрати, 5375 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству від 22.06.2007 № 17-07 щодо повернення фінансової підтримки (допомоги) у строк визначений договором.

Присутні в судовому засіданні прокурор та представник першого позивача повністю підтримали позовні вимоги та просять суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Другий позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка другого позивача та відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представників другого позивача та відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представника першого позивача, присутніх в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між другим позивачем та відповідачем у справі було укладено договір про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству від 22.06.2007 № 17-07 (далі договір), відповідно до умов якого, другий позивач зобовязався надати фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі відповідачу в сумі 50000 грн., а відповідач зобовязався використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову підтримку (допомогу) у строк та розмірах, що обумовлені умовами цього договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору фінансова підтримка (допомога) на поворотній основі надається відповідачу на виробничу діяльність.

Згідно підпункту 3.1.2 пункту 3.1 другий позивач має право вимагати від відповідача повернення коштів фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі відповідно до графіка.

Підпунктом 3.4.2 пункту 3.4 договору визначено, що відповідач зобовязаний повернути кошти фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі позивачу згідно з графіком: до 31.12.2008 в сумі 10000 грн., до 31.12.2009 в сумі 10000 грн., до 31.12.2010 в сумі 10000 грн., до 31.12.2011 в сумі 10000 грн., до 20.06.2012 в сумі 10000 грн.

Фінансова підтримка (допомога) надається відповідачу терміном на 5 років до 22.06.2012 (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 4.2 договору фінансова підтримка (допомога) повертається відповідачем згідно з встановленим графіком у п. 3.4.2).

Пунктом 7.6 договору сторони погодили, що строк, у межах якого другий позивач може звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), встановлюється тривалістю у 10 років (в тому числі по пені).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання повноважними представниками сторін та діє до повного повернення відповідачем коштів фінансової підтримки (допомоги) та повного виконання ним будь-яких грошових зобовязань, передбачених цим договором (п. 7.1, 7.2 договору).

На виконання умов договору, другий позивач надав відповідачу фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі в сумі 50000 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 25.06.2007 № 147 на суму 20000 грн., від 10.09.2007 № 187 на суму 30000 грн. та банківською випискою від 10.09.2007, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідач в порушення умов договору свої зобовязання щодо повернення фінансової підтримки (допомоги) позики не виконав, в звязку з чим за ним рахується заборгованість з повернення отриманої фінансової підтримки (допомоги) позики в розмірі 50000 грн.

Згідно ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до вимог ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, всупереч згаданих приписів законну, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх зобовязань щодо повернення отриманої фінансову підтримку (допомогу) позики, в звязку з чим за останнім на час розгляду справи рахується заборгованість в розмірі 50000 грн. неповернутої суми позики. Доказів повернення зазначеної позики відповідач суду не надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 50000 грн. заборгованості.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобовязання щодо повернення фінансової підтримки (допомоги) у строк визначений договором, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з простроченої суми грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з простроченої суми за період прострочення за період з 15.06.2012 по 31.12.2015 складають 39400 грн., 3 % річних з простроченої суми за період прострочення за період з 14.06.2012 по 31.12.2015 складають 5375 грн.

Судом встановлено, що позивачем невірно визначено початок прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання щодо повернення фінансової підтримки (допомоги).

Разом з тим, зазначене не вплинуло на обґрунтованість вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат, а тому вимога про стягнення 39400 грн. інфляційних втрат підлягає задоволенню.

Згідно з правильним арифметичним розрахунком, який зроблений судом з врахуванням встановленого судом початку прострочення виконання відповідачем грошового зобовязання щодо повернення фінансової підтримки (допомоги), періоду нарахування 3 % річних заявленого позивачем, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних в розмірі 5297,26 грн.

Сума боргу (грн) Період прострочення Кількість днів прострочення Розмір процентів річних Загальна сума процентів
5000021.06.2012 - 31.12.2015 1289 3 % 5297.26
В решті заявленої до стягнення суми 3% річних в розмірі 77,74 грн. суд відмовляє, з огляду на їх безпідставність.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 50000 грн. неповернутої суми позики, 39400 грн. інфляційних втрат, 5297,26 грн. 3% річних є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню. В решті позовних вимог суд відмовляє.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на прокуратуру та відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства «Рось» (09350, Київська обл., Володарський район, с. Завадівка, вул. Гагаріна, 24, ідентифікаційний код 32630351) на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, 1, ідентифікаційний код 20029342) в особі його структурного підрозділу Київського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (01601, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 20077542) 50000 (пятдесят тисяч) грн. неповернутої суми позики, 39400 (тридцять девять тисяч чотириста) грн. інфляційних витрат, 5297 (пять тисяч двісті девяносто сім) грн. 26 коп. 3% річних,

3. Стягнути з Фермерського господарства «Рось» (09350, Київська обл., Володарський район, с. Завадівка, вул. Гагаріна, 24, ідентифікаційний код 32630351) на користь Прокуратури Київської області (01601, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 27/2, ідентифікаційний код 02909996) 1420 (одну тисячу чотириста двадцять) грн. 46 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 06.06.2016.