ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2016 р.Справа № 915/1960/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання за участю представників учасників процесу: Від ПАТ «Дельта Банк» Богатиря К.В. Аленіна О.Ю., Жекова В.І. Герасименко Ю.С. Биковський Д.Ю., довіреність № б/н, дата видачі: 31.05.16
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
на ухвалу господарського суду Миколаївської області
від 26.04.2016р. про надання згоди на продаж заставного майна банкрута
у справі№ 915/1960/15 (суддя Давченко Т.М.)
за заявою боржника Ліквідатор Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдавтотранс» Шульга Д.Л.
пробанкрутство

ВСТАНОВИВ:

25.11.2015р. головою ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдавтотранс» Шульгою Д.Л. до господарського суду Миколаївської області подано заяву б/н від 24.11.2015р. про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдавтотранс» за ознаками ст. 95 Закону України «Про вiдновлення платоспроможностi боржника або визнання його банкрутом» (далі по тексту - Закон про банкрутство).

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 26.11.2015р. зазначену заяву прийнято до розгляду.

10.12.2015р. господарським судом Миколаївської області порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдавтотранс».

Постановою господарського суду Миколаївської області від 22.12.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Трейдавтотранс» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдавтотранс» Шульгу Дмитра Леонідовича, який виконував обов'язки голови ліквідаційної комісії.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 02.02.2016р. затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдавтотранс».

08.04.2016р. до господарського суду Миколаївської області від ліквідатора надійшло клопотання (вих.№ 08-04/2 від 08.04.2016р.) про надання згоди на продаж заставного майна банкрута за початковою вартістю 798850,00грн.

15.04.2016р. до суду надійшло клопотання ПАТ «Дельта Банк» про проведення незалежної оцінки заставного майна банкрута.

25.04.2016р. ліквідатором надано суду уточнення (вих. № 25-04/1 від 25.04.2016р.) до клопотання вих. № 08-04/2 від 08.04.2016р., у якому ліквідатор просить суд надати згоду на продаж майна банкрута - ТОВ «Трейдавтотранс» (54031, м. Миколаїв, вул. Електронна, буд. 72-а, код - 32754814), що є предметом забезпечення ПАТ «Дельта Банк», в порядку, передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

25.04.2016р. до суду (для відома) від ПАТ «Дельта Банк» надійшла відповідь вих. №18.5/1172 від 22.04.2016р. ліквідатору на заяву № 29-03/1 від 29.03.2016р. про надання дозволу на продаж майна банкрута. Із вказаного документу вбачається, що ПАТ «Дельта Банк» не надає дозвіл на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення вимог Банку за ринковою вартістю 798850,00 грн., яку визначено експертом з оцінки майна Т.С.Сірак (ПП «Експертно-діловий центр «Лідер»). Банк пропонує провести іншу оцінку. У зв'язку з зазначеним представник підтримує клопотання про проведення незалежної оцінки.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 26.04.2016р.:

1.Клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж заставного майна банкрута (від 08.04.2016р. вих.№ 08-04/2) з урахуванням уточнень (вих.№ 25-04/1 від 25.04.2016р.) задоволено.

2.Надано згоду на продаж майна банкрута - Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдавтотранс» (54031, м. Миколаїв, вул. Електронна, буд. 72-а, код ЄДРЮОФОП 32754814), що є предметом забезпечення вимог «Дельта Банк.

3.Реалізацію заставного майна здійснювати в порядку, передбаченому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

4.Клопотання ПАТ «Дельта Банк» про проведення незалежної оцінки заставного майна банкрута залишено без розгляду.

Не погоджуючись з даною ухвалою, Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» подано апеляційну скаргу, відповідно до якої скаржник просить ухвалу господарського суду Миколаївської області від 26.04.2016р. по справі № 915/1960/15 про надання згоди ліквідатору ТОВ «Трейдавтотранс» Шульзі Д.Л. на продаж нерухомого майна банкрута, яке є предметом забезпечення вимог АТ «Дельта Банк», а саме нежитлового об'єкту, що знаходиться за адресою: вул. Електронна, буд. 72-А в м. Миколаєві скасувати; постановити нову ухвалу якою відмовити в задоволенні клопотання про надання згоди на продаж нерухомого майна банкрута, яке є предметом забезпечення вимог АТ «Дельта Банк», а саме нежитлового об'єкту, що знаходиться за адресою: вул. Електронна, буд. 72-А в м. Миколаєві.

Як на підставу викладених у скарзі вимог апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, а саме:

- АТ «Дельта Банк» як заставний кредитор, не відмовив у наданні згоди на продаж майна, а лише просив надати додаткову інформацію для об'єктивного вирішення питання щодо надання згоди на продаж заставного майна;

- оціночна вартість предмету застави була встановлена суб'єктом оціночної діяльності на замовлення ліквідатора значно нижча, ніж було встановлено сторонами в договорі іпотеки та ніж загальна сума кредиторських вимог за реєстром вимог кредиторів у даній справі; ліквідатор зобов'язаний здійснювати продаж майна банкрута за найвищою ціною;

- проведення незалежної оцінки початкової вартості майна банкрута передбачено ч. 3 ст. 57 Закону про банкрутство, призначається ухвалою господарського суду за рахунок зацікавленого кредитора; кредитор був позбавлений такого права оскаржуваною ухвалою суду.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 26.05.2016р. прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до провадження та призначено до розгляду на 06.06.2016р.

03.06.2016р. від ліквідатора ТОВ «Трейдавтотранс» до Одеського апеляційного господарського суду надано відзив на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», відповідно до якого ліквідатор просить залишити апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» від 06.05.2016р. за № 18.5/1118 без задоволення, а ухвалу господарського суду Миколаївської області від 26.04.2016р. по справі № 915/1960/15 без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення апелянта, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

11.03.2016р. ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Трейдавтотранс» направлено на адресу ПАТ «Дельта Банк» листа № 11-03/1 від 11.03.2016р. з проханням надати письмову згоду на продаж нерухомого майна банкрута. Лист ліквідатора № 11-03/1 від 11.03.2016р. отриманий ПАТ «Дельта Банк» 15.03.2016р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 16).

Листом № 18.5/1050 від 21.03.2016р. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» повідомило ліквідатора, що для подальшого вирішення питання щодо надання згоди на продаж майна банкрута, яке перебуває в заставі АТ «Дельта Банк» просить письмово повідомити:

- чи укладалися договори з охоронними фірмами на охорону майна, якщо укладалися, то з яких джерел здійснюється фінансування послуг охоронної фірми;

- чи використовується на даний час майно за цільовим призначенням;

- надати до АТ «Дельта Банк» результати інвентаризації майна банкрута (в т.ч. дебіторську заборгованість);

- звіт, щодо визначення вартості об'єкту нерухомого майна банкрута;

- пропозиції щодо способу реалізації нерухомого майна банкрута, яке є предметом забезпечення вимог АТ «Дельта Банк»;

- відомості та докази, які підтверджують проведення конкурсу серед організаторів аукціону; умов такого конкурсу; заявок товарних бірж з метою участі у такому конкурсі; умови, які пропонували такі товарні біржі для проведення аукціону та договір укладений з товарною біржою;

- здійснити незалежну оцінку майна Банкрута, заставодержателем якого є АТ «Дельта Банк» у суб'єкта оціночної діяльності, що акредитований у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб та погодити з уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та погодити з уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» умови реалізації майна Боржника, заставодержателем якого є АТ «Дельта Банк».

Заявою про надання згоди на продаж майна банкрута № 29-03/1 від 29.03.2016р. ліквідатор Шульга Д.Л. повідомив ПАТ «Дельта Банк», що всі зазначені в листі № 18.5/1050 від 21.03.2016р. документи містяться в матеріалах справи № 915/1960/15 та вдруге просить надати письмову згоду на продаж вищезазначеного об'єкту нерухомості у відповідності до ст. 44 Закону про банкрутство. Лист ліквідатора направлений до ПАТ «Дельта Банк» 29.03.2016р., про що свідчить фіскальний чек від 29.03.2016р. (зворотній бік а.с. 18). До заяви додано:

- копію інвентаризаційного опису від 28.12.2015р.;

- копію договору про відповідальне зберігання від 28.12.2015р.;

- копію акту приймання передачі № 1 від 28.12.2015р.;

- копію висновку експерта про вартість майна від 15.02.2016р.;

- копію заяви від 10.02.2016р.;

- копію заявки від 05.02.2016р.;

- копію рішення про визначення організатора аукціону від 16.02.2016р.;

- копію договору № про проведення аукціону від 19.02.2016р.

Таким чином, усі витребувані Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (лист № 18.5/1050 від 21.03.2016р.) документи, ліквідатором були долучені до повторної заяви ліквідатора про надання згоди на продаж майна банкрута № 29-03/1 від 29.03.2016р.

Ліквідатор в заявах про надання згоди на продаж майна банкрута зазначив:

- 28.12.2015р. ліквідатором проведено інвентаризацію майнових активів ТОВ «Трейдавтотранс»;

- 15.02.2016р. ліквідатором отримано від ПП «Експортно-діловий центр Лідер» звіт з незалежної оцінки ринкової вартості нежитлового об'єкту;

- у відповідності до вимог 4 Розділу Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ліквідатором проведено конкурс на визначення організатора торгів з продажу майна банкрута - ТОВ «Трейдавтотранс». За результатами конкурсу організатором торгів з продажу майна банкрута визначено Товарну біржу «Титул»;

- 19.02.2016р. між ліквідатором ТОВ «Трейдавтотранс» та ТБ «Титул» укладено договір № про проведення аукціону.

Про відмову надати згоду на продаж майна банкрута за визначеною на замовлення ліквідатора незалежною оцінкою заставленого майна банкрута вартістю 798850,00грн. без ПДВ було повідомлено ліквідатору Банком листом вих. № 18.5/1172 від 22.04.2016р. (матеріали оскарження а.с. 22-23). В цьому листі Банк повідомляє про отримання від ліквідатора повної інформації про проведену інвентаризацію, незалежну оцінку майна та визначення організатора торгів, укладеного договору на проведення аукціону. Відмова Банку на продаж майна ґрунтується на тому, що суб'єкт оціночної діяльності, який проводив оцінку майна на замовлення ліквідатора, не затверджений виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та не акредитований у цьому Фонді; в подальшому ліквідатором має бути попередньо погоджено із заставним кредитором порядок та умови продажу заставного майна банкрута; усі дії ліквідатора, направлені на реалізацію заставного майна, але не погоджені з уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк», будуть вважатися незаконними та Банком будуть оскаржені.

У ч. 2 ст. 43 Закону про банкрутство передбачено, що майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів.

Ч. 1 ст. 44 Закону про банкрутство встановлено, що після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною.

Відповідно до ч. 5 ст. 44 Закону про банкрутство ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство, майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж такого майна здійснюється в порядку, передбаченому Законом про банкрутство, але виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

З огляду на те, що в силу абз. 2 ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство суд наділений правом надавати згоду на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, суд першої інстанції діючи в межах повноважень, з'ясувавши при цьому відповідність дій ліквідатора, який звертався за дозволом про продаж до заставного кредитора, надав ліквідатору ТОВ «Трейдавтотранс» Шульзі Д.Л. дозвіл на продаж майна боржника, що перебуває у заставі у ПАТ «Дельта Банк».

Законом не передбачено право кредитора, вимоги якого забезпечено заставою майна боржника, під час надання згоди встановлювати додаткові вимоги щодо порядку продажу майна.

Враховуючи вищевикладені положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», надання згоди кредитором, вимоги якого забезпечені майном боржника на реалізацію такого майна, повинно здійснюватися один раз перед початком процедури продажу та не передбачає права кредитора обмежувати можливість проведення оцінки майна банкрута ліквідатором, як це передбачено Законом, а також не передбачає обов'язку ліквідатора погоджувати з забезпеченим кредитором умови та порядок реалізації заставного майна на аукціоні, повторному і другому повторному аукціоні, оскільки цей порядок також передбачений Законом та договором про проведення аукціону.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана ухвала в частині надання згоди на продаж заставного майна банкрута не підлягає скасуванню з підстав, зазначених у апеляційній скарзі, оскільки згода забезпеченого кредитора не є єдиним способом для проведення продажу забезпеченого майна. У випадку не згоди заставного кредитора, в залежності від обставин конкретної справи, такий продаж може бути здійснено за згодою суду, що передбачено у абз. 2 ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство.

Що стосується клопотання ПАТ «Дельта Банк» про проведення незалежної оцінки заставного майна банкрута, слід пояснити наступне.

15.04.2016р. Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» до господарського суду Миколаївської області надано клопотання про проведення незалежної оцінки, в якому заявник просить винести ухвалу про призначення незалежної оцінки майна Банкрута, заставодержателем якого є АТ «Дельта Банк», за рахунок зацікавленого кредитора у суб'єкта оціночної діяльності, який акредитований у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб, а саме ТОВ «Експертна компанія «Професіонал», що здійснюється у порядку, визначеним Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

В обґрунтування наданого клопотання ПАТ «Дельта Банк» посилається на наявність заперечень щодо наданого звіту ліквідатора про оцінку майна та ч. 3 ст. 57 Закону про банкрутство. Згідно клопотання та апеляційної скарги заперечення ПАТ «Дельта Банк» полягають в тому, що оцінка майна здійснена на замовлення ліквідатора та проведена Приватним підприємством «Експертно-діловий центр Лідер», вартість оціненого майна на думку забезпеченого кредитора є заниженою, в свою чергу відповідно до п.4.14. розділу V Рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.07.2012р. № 2 «Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку», уповноважена особа Фонду на ліквідацію має право залучити суб'єктів оціночної діяльності, обираючи їх з переліку таких осіб, затвердженого виконавчою дирекцією Фонду. Тому на думку Банку оцінку майна повинен проводити суб'єкт оціночної діяльності, що акредитований у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 26.04.2016р. клопотання ПАТ «Дельта Банк» про проведення незалежної оцінки заставного майна банкрута залишено без розгляду.

При винесенні ухвали від 26.04.2016р. про залишення заяви ПАТ «Дельта Банк» без розгляду, суд першої інстанції керувався приписами ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, яка має назву «Винесення ухвали та її зміст», визначено загальні підстави винесення ухвали, а також вимоги до змісту ухвали.

Стаття 86 Господарського процесуального кодексу України не визначає підстав для залишення без розгляду заяв (клопотань) і не передбачає такого права суду як залишення без розгляду заяв (клопотань).

Підстави залишення позову без розгляду чітко регламентовані ст. 81 Господарського процесуального кодексу України та розширеному тлумаченню не підлягають.

Відповідно до п. 4.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» з урахуванням припису частини другої статті 4-1 ГПК правила статей 80 і 81 Господарського процесуального кодексу України можуть на загальних підставах застосовуватись у розгляді господарськими судами справ про банкрутство.

Згідно ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо:

1) позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано;

2) у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав;

3) виключено;

4) позивач не звертався до установи банку за одержанням з відповідача заборгованості, коли вона відповідно до законодавства мала бути одержана через банк;

5) позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору;

6) громадянин відмовився від позову, який було подано у його інтересах прокурором.

Залишення позову без розгляду - це одна з форм закінчення провадження у справі без винесення судового рішення. Залишення позову без розгляду - це закінчення розгляду справи, викликане недотриманням позивачем установлених законом умов порушення і нормального розвитку судового процесу.

З приписів статті 81 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що залишення позову без розгляду відбувається під час слухання справи, тобто після прийняття позовної заяви до розгляду.

При винесенні означено ухвали суд залишив без розгляду клопотання ПАТ «Дельта Банк» мотивуючи це тим, що воно подане передчасно, а тому підлягає залишенню без розгляду (оскільки наразі взагалі не йдеться про встановлення початкової вартості майна банкрута).

Таким чином, клопотання ПАТ «Дельта Банк» судом було розглянуто по суті, однак залишено без розгляду, при цьому жодна з підстав ст. 81 ГПК України господарським судом першої інстанції не зазначена та про порушення приписів ст. 81 ГПК України Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» - не вказано. Відповідно до загальних приписів Господарського процесуального кодексу України клопотання (заява) сторони після розгляду її по суті може бути судом задоволена або відмовлено у її задоволенні.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. Статтею 99 частиною 2 ГПК України встановлено, що апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Розглянувши клопотання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про проведення незалежної оцінки, апеляційний господарський суд встановив:

За дорученням ліквідатора, відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» Приватним підприємством «Експертно-діловий центр Лідер» проведено незалежну оцінку ринкової вартості нежитлового об'єкту за адресою м. Миколаїв, вул. Електронна, 72а, яка належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Трейдавтотранс».

Копію Звіту з незалежної оцінки ринкової вартості нежитлового об'єкту, проведеного ПП «Експертно-діловий центр Лідер», ліквідатором додано до матеріалів справи (а.с. 34-51).

Окрім того, ч. 3 ст. 57 Закону про банкрутство передбачає, що у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутися до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки. Господарський суд своєю ухвалою може призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Посилання Банку на те, що оцінку заставленого майна повинен проводити лише професійний оцінщик, акредитований у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки вказане може бути застосоване саме під час проведення ліквідаційної процедури самого Банку. Тобто уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку має право залучити суб'єктів оціночної діяльності для виконання покладених на неї повноважень, пов'язаних із ліквідацією відповідного банку, а не інших суб'єктів господарювання під час процедури банкрутства, де банк має статус кредитора, а не боржника.

Що стосується сумнівів забезпеченого кредитора стосовно визначеної початкової вартості майна банкрута, то колегія суддів вважає їх недоведеними та необґрунтованими, оскільки вказана оцінка проводилася професійним оцінщиком, а не самим ліквідатором. Доказів наявності суттєвих недоліків у звіті суб'єкта оціночної діяльності щодо визначення вартості майна банкрута банк до господарського суду не надав, в апеляційній скарзі про такі обставини також не зазначив.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про проведення незалежної оцінки заставного майна банкрута підлягає залишенню без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду, дійшла виноску скасувати пункт 4 ухвали господарського суду Миколаївської області від 26.04.2016р. по справі № 915/1960/15 в частині залишення без розгляду клопотання ПАТ «Дельта Банк» про проведення незалежної оцінки заставного майна банкрута, з прийняттям в цій частині нового рішення про залишення без задоволення клопотання ПАТ «Дельта Банк» про проведення незалежної оцінки заставного майна банкрута.

Керуючись статтями 101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Скасувати пункт 4 ухвали господарського суду Миколаївської області від 26.04.2016р. по справі № 915/1960/15 в частині залишення без розгляду клопотання ПАТ «Дельта Банк» про проведення незалежної оцінки заставного майна банкрута.

В цій частині прийняти нове рішення:

Клопотання ПАТ «Дельта Банк» про проведення незалежної оцінки заставного майна банкрута залишити без задоволення.

Пункти 1-3 ухвали господарського суду Миколаївської області від 26.04.2016р. про задоволення клопотання та надання згоди на продаж заставного майна банкрута, встановлення порядку реалізації заставного майна згідно вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: О.Ю. Аленін

В.І. Жеков