ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

02.06.2016р. Справа №917/460/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп", вул. Кільцева, 5,м. Чернігів,14007

до Дочірного підприємства "Полтавський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", вул. Куйбишева, 22-а, м. Полтава, Полтавська область,36000

про стягнення 178920,27 грн.

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 дов. б/н від 15.05.2016р.

від відповідача: ОСОБА_3 дов. №01-11/22-1 від 01.03.2016

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 178920,27 грн., за Договором субпідряду № 01-02-11/с11-30 від 29.10.2013 року з яких основна заборгованість 109 328,08 грн., пеня 12619,15 грн., 3 % річних 1067,58 грн., інфляційні 52805,46 грн.

23.05.2016 року за вх. канцелярії суду №6365 грн. від представника відповідача надійшла заява про застосування строку позовної давності. Суд подану заяву розглянув та задовольнив.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказані обставини як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного:

29.10.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп" (далі - субпідрядник) та Дочірнім підприємством "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - Генпідрядник) було укладено Договір субпідряду № 01-02-11/с11-30 (далі Договір).

За умовами Договору, Підрядник (ДП "Полтавський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України") доручає, а Субпідрядник (ТОВ "ОСОБА_1 Груп") зобов'язується виконати роботи , а саме: влаштування горизонтальної дорожньої розмітки фарбою дорожньою та двокомплектним холодним пластиком" (п.1.1 Договору). Загальна вартість робіт за Договором визначається договірною ціною і складає 110 432,40 грн., в тому числі ПДВ (20%) 18 405,40 грн. (п.3.1 Договору).

Відповідно до п.7.1.- 7.2 Договору, фінансування робіт здійснюється за рахунок бюджетних коштів. У разі затримки фінансування (фінансування Замовника) розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 3-х банківських днів з дати отримання Підрядником на свій рахунок коштів від Замовника.

За п.8.1 Договору, розрахунки за виконані роботи по цьому договору здійснюються шляхом перерахування відповідних коштів на рахунок Субпідрядника.

Підрядник здійснює щомісячні розрахунки за виконані роботи з субпідрядником до 5-го числа наступного місяця на підставі Актів приймання виконаних підрядних робіт" (форма №КБ - 2в) та "Довідок про вартість виконаних підрядних робіт" (форма №КБ-3) підписаних уповноваженими представниками Сторін (п. 8.3 Договору).

Відповідно до 8.8 Договору, Субпідрядник відраховує Генпідряднику 1 % від вартості субпідрядних робіт на покриття витрат останнього, пов'язаних із виконанням зобов'язань щодо забезпечення технічною, дозвільною та іншою документацією, координації дій субпідрядників при виконанні робіт, приймання виконаних Субпідрядником робіт та інші.

Приймання-передача виконаних робіт оформляється актом приймання робіт (форма № Б- 2в) (п. 9.1 Договору).

Факт виконання позивачем вказаного обсягу робіт на загальну суму 110432,40 грн. підтверджується підписаним 30.12.2013 р. представниками сторін та скріпленим печатками сторін актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 р. Вартість виконаних будівельних робіт у розмірі 110432,40 грн. підтверджується також довідкою від 30.12.2013 р., яка підписана представниками сторін та скріплена їх печатками.

На підставі п.8.8 Договору, Субпідрядник відрахував Генпідряднику 1% від вартості субпідрядних робіт на покриття витрат 1754,46 грн.

Відповідно до пункту 7.2. Договору субпідряду у разі затримки бюджетного фінансування (фінансування Замовника - Служби автомобільних доріг у Полтавській області) розрахунок за виконані роботи здійснюється протягом 3 банківських днів з дати отримання Підрядником на свій рахунок коштів від Замовника.

"ДП «Полтавський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» 03.12.2014 року було отримано на свій рахунок кошти від Служби автомобільних доріг у Полтавській області за виконані роботи згідно Договору підряду №01-02-11 від 25.10.2011 року, що підтверджується випискою з банківського рахунку за 03.12.2014 року. Таким чином, враховуючи положення пункту 7.2. Договору субпідряду, Відповідач повинен був провести розрахунок протягом 3 банківських днів, а саме: 04.12.2014 року або 05.12.2014 року або 08.12.2014 року, відповідно першим днем прострочення виконання грошового зобов'язання є 09.12.2014 року".

Відповідно до матеріалів справи на момент подання позову до суду відповідач зобов'язання за Договором щодо оплати отриманих результатів робіт не виконав, заборгованість останнього складає 109 328,08 грн.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами Договору, кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору підряду.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до ст. 838 ЦК України підрядник має право, як що інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ст. 854 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Згідно з ч. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін. Відповідно до п. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами (п. 1 ст. 882 Цивільного кодексу України).

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов"язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов"язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується належне виконання позивачем підрядних будівельних робіт за умовами Договору. В порушення прийнятих на себе зобов'язань за Договором та приписів ст.854, ст.530 Цивільного кодексу України відповідач результати отриманих підрядних робіт не оплатив, заборгованість останнього на момент прийняття даного рішення складає 109 328,08 грн.. Дана обставина відповідачем визнається.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 109 328,08 грн. заборгованості, є обґрунтованими як поданими доказами, так і нормами права, відповідачем не заперечуються, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною першою ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно із ст. 3 Закону України від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (із змінами та доповненнями) розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

У п. 15.2 Договору сторони узгодили, що за порушення строків оплати виконаних робіт з вини Підрядника він сплачує Субпідряднику пеню в розмірі облікової ставки НБУ України, що діяла на момент прострочення за кожен день прострочення.

Позивачем нараховано відповідачу пеню за період з 09.12.2014р. по 08.06.2015р. в розмірі 12619,15 грн.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності в частині стягнення пені за період з 09.12.2014р. по 14.03.2015 в сумі 4981,17 грн. Представник Відповідача в судовому засіданні підтримав подану заяву та просить суд при прийнятті рішення у даній справі, на підставі ч. 3 статті 267 ЦК України застосувати спеціальну позовну давність в один рік до вимог про стягнення неустойки, згідно ч. 2 статті 258 ЦК України.

Згідно статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно пункту 4.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішення господарських спорів від 29.05.2013 року №10, якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов'язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін. При ньому, однак, слід маги па увазі положення частини шостої статті 232 ГК України, за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Даний шестимісячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, за який може бути нараховано штрафні санкції (якщо інший такий період не встановлено законом або договором).

За період з 09.12.2014 року по 14.03.2015 року сума основного боргу становила 109 328,08 грн., сума пені за цей період - 4 981,17 грн.

Таким чином, до стягнення підлягає пеня за період з 15.03.2015 року по 08.06.2015 рік в розмірі 7 637,99 грн.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 Цивільного кодексу України).

За приписами п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Після проведення перевірки наданого позивачем розрахунку позовних вимог в частині стягнення з відповідача за період з 09.12.2014р. по 16.03.2016р. 3% річних в розмірі 4167,58 грн. та 52805,46 грн. інфляційних, суд визнає його правильним, а тому вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню (розрахунок суми пені здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 9.1.3").

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 49 ГПК України судові витрати з оплати судового збору, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши подані додаткові докази, керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44 - 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Полтавський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК Автомобільні дороги України" (вул. Куйбишева, буд.22-а, м. Полтава, 36039, ідентифікаційний код юридичної особи 32017261) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Груп" (вул. Кільцева, 3, м. Чернігів, 14003, ідентифікаційний код юридичної особи 35884094, ідентифікаційний код юридичної особи 38194448, р/р 8726 в ПАТ "ОТП Банк", МФО 300528) заборгованість за Договором субпідряду № 01-02-11/с11-30 від 29.10.2013 року з яких основна заборгованість 109328,08 грн., пеня 7 637,99 грн., 3 % річних 4167,58 грн., інфляційні 52 805,46 грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 2495,94 грн.

3. В частині стягнення пені в розмірі 4 981,17 грн. - в і д м о в и т и.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 09.06.2016р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.