ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 червня 2016 року Справа № 908/6314/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дунаєвської Н.Г. - головуючого,

Саранюка В.І.,

Владимиренко С.В.,

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Донецький металопрокатний завод" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 17 лютого 2016 року у справі № 908/6314/14 Господарського суду Запорізької області за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ, до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь", Донецька область; 2) Публічного акціонерного товариства "Донецький металопрокатний завод", м. Донецьк, про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Подана Публічним акціонерним товариством "Донецький металопрокатний завод" касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником.

Касаційна скарга б/н, б/д підписана та подана від імені Публічного акціонерного товариства "Донецький металопрокатний завод" представником Філіпповим Г.І.

Довіреність Публічного акціонерного товариства "Донецький металопрокатний завод", видана на ім'я Філіппова Г.І., в матеріалах справи відсутня.

Відтак, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 р. № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України" визначено, що у застосуванні п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України господарському суду необхідно враховувати, що належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів можна вважати розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (оригінал касового чека, розрахункової квитанції тощо).

Додані до касаційної скарги копії фіскальних чеків № 7209 від 08.02.2016 та № 5529 від 05.11.2015 не приймається судом касаційної інстанції в якості належних доказів надсилання копії касаційної скарги позивачу та відповідачу -1 в даній справі, оскільки вони, в порушення вимог ст. 36 ГПК України, не засвідчені належним чином, а відтак не можуть підтверджувати факт надсилання копій касаційної скарги іншим сторонам у справі.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

01.11.2011 набрав чинності Закон України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон), який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання касаційної скарги до господарського суду на ухвалу суду (у редакції Закону від 22.05.2015, чинної на момент звернення заявника із касаційною скаргою) ставки судового збору встановлюються у розмірі одного розміру мінімальної заробітної плати (п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону).

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", у січні 2016 встановлено мінімальну заробітну плату у розмірі 1 378,00 грн.

В якості доказу сплати судового збору за подання касаційної скарги заявником додано копію квитанції № 15841713 від 28.03.2016 про сплату судового збору в сумі 1378 грн. на рахунок Донецького апеляційного господарського суду, що не є належним доказом сплати судового збору до суду касаційної інстанції.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім того, при зверненні скаржником заявлено клопотання про відновлення процесуального строку на подання касаційної скарги без зазначення будь-яких причин пропуску встановленого законом строку на касаційне оскарження.

Частиною 1 ст. 53 ГПК України передбачено право господарського суду за заявою сторони, прокурора чи зі своєї ініціативи визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При цьому, Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений строк з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку.

Отже, у кожному випадку суд з врахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені в обґрунтування клопотання про його відновлення та робить мотивований висновок щодо поважності чи не поважності причин пропуску строку.

Втім, клопотання скаржника про поновлення строку, не обґрунтовано належними доводами. За таких обставин, заявлене клопотання скаржника не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 п. 5 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

При цьому, суд касаційної інстанції вважає за необхідне довести до відома Публічного акціонерного товариства "Донецький металопрокатний завод, що відповідно до положень ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86, п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України -

У Х В А Л И В:

Відмовити Публічному акціонерному товариству "Донецький металопрокатний завод" в задоволенні клопотання про відновлення процесуального строку для подачі касаційної скарги.

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Донецький металопрокатний завод" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 17 лютого 2016 року у справі № 908/6314/14 повернути скаржнику, а справу - Донецькому апеляційному господарському суду.

Головуючий суддя: Н.Г. Дунаєвська

Судді: В.І. Саранюк

С.В. Владимиренко