донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

13.06.2016 справа №913/340/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: суддіОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
при секретарі за участю представників сторін від позивача від відповідача розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 ОСОБА_5 представник за довіреністю №14-137 від 13.05.2014р. не з`явились Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
на рішення господарського суду Луганської області
від04.04.2016 р.
у справі№ 913/340/16 (суддя Секірський А.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
доКомунального підприємства "Лисичанськтепломережа", м. Лисичанськ, Луганської області
простягнення 29 889 450 грн. 31 коп. ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Лисичанськтепломережа", м. Лисичанськ, Луганської області про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 16 284 728,31 грн., інфляційних нарахувань у розмірі 9 985 107,40 грн., 3% річних у розмірі 677 774,93 грн., пені у розмірі 2 941 839,67 грн. за договором купівлі-продажу природного газу №1366/14-БО-20 від 17.12.2013. (а.с. 3)

Рішенням господарського суду Луганської області від 04.04.2016 року у справі 913/340/16 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до Комунального підприємства "Лисичанськтепломережа", м. Лисичанськ, Луганської області про стягнення 29 889 450 грн. 31 коп., задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Лисичанськтепломережа", м. Лисичанськ, Луганської області на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ заборгованість за договором №1366/14-БО-20 від 17.12.2013р. купівлі-продажу природного газу в розмірі 16 269 137 грн., пеню в розмірі 1 140 205 грн. 23 коп., трьох відсотків річних у розмірі 677 307 грн. 48 коп., інфляційні витрати в розмірі 8 834 329 грн. 44 коп., та витрати зі сплати судового збору в розмірі 186 171 грн. 59 коп., в решті позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням господарського суду Луганської області від 04.04.2016 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ звернувся з апеляційною скаргою №14/2-610 від 14.04.16р., в якій просить суд скасувати вказане рішення в частині, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 1 801 634,44 грн. пені, прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути з Комунального підприємства Лисичанськтепломережа, м. Лисичанськ, Луганська область на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ пеню у розмірі 1 801 634,44 грн., в іншій частині рішення залишити без змін. Судові витрати відшкодувати за рахунок відповідача. (а.с.117-120).

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права України, без дослідження усіх істотних обставин справи.

Позивач вважає, що норми Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси" (далі ОСОБА_6 України № 85-VIII від 13.01.2015 р.) не розповсюджуються на правовідносини сторін, оскільки позивач не є енергопостачальною компанією, а тому, суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (головуючий суддя) Чернота Л.Ф., судді Бойченко К.І., Стойка О.В.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.04.2016р. порушене апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 13.06.2016р. о 12:15.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні 13.06.2016р. підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідач до судового засідання не зявися, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення №02-34/2691/16 від 11.05.2016р. своїми процесуальними правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався (а.с. 128).

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду, відповідає вимогам чинного законодавства України, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.12.2013 між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ та Комунальним підприємством "Лисичанськтепломережа", м. Лисичанськ, Луганської області був укладений договір №1366/14-БО-20 про купівлю-продаж природного газу.

Положеннями п. 1.1. договору продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору; Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами(п.1.2.) (а.с. 15-20).

Згідно п.2.1 договору продавець передає покупцю в період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року природний газ.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла обліку газу покупця, згідно п. 3.3. договору.

Згідно п. 5.2 договору, ціна за 1000 куб.м. газу становить 3459,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 17%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними та розподільними трубопроводами 295,60 грн., крім того ПДВ 17%.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 3823,78 грн., крім того ПДВ - 17%, всього з ПДВ 4473,82 грн.

Додатковою угодою № 1 від 31.01.2014 до договору поставки природного газу від 17.12.2013 №1366/14-БО-20 було внесено зміни в п.5.2 договору у звязку з якими п.5.2 було викладено в наступній редакції: ціна за 1000 куб.м. газу становить 2448,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними та розподільними трубопроводами 287,00 грн., крім того ПДВ 20%.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 2783,96 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ 3340,75 грн. (а.с. 21).

28.04.2014 додатковою угодою № 2 до договору поставки природного газу від 17.12.2013 №1366/14-БО-20 було внесено зміни в п.5.2 договору у звязку з якими п.5.2 було викладено в наступній редакції: ціна за 1000 куб.м. газу становить 4020,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними та розподільними трубопроводами 287,00 грн., крім того ПДВ 20%.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 4387,40 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ 5264,88 грн. (а.с. 22).

Додатковою угодою № 3 від 23.05.2014 до договору поставки природного газу від 17.12.2013 №1366/14-БО-20 було внесено зміни в п.5.2 договору у звязку з якими п.5.2 було викладено в наступній редакції: ціна за 1000 куб.м. газу становить 4724,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними та розподільними трубопроводами 355,00 грн., крім того ПДВ 20%.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 5173,48 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ 6208,18 грн. (а.с. 23).

Додатковою угодою № 4 від 10.06.2014 до договору поставки природного газу від 17.12.2013 №1366/14-БО-20 було внесено зміни в п.5.2 договору у звязку з якими п.5.2 було викладено в наступній редакції: ціна за 1000 куб.м. газу становить 4724,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними та розподільними трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ 20%.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 5185,18 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ 6222,22 грн. (а.с. 24).

Додатковою угодою № 5 від 15.09.2014 до договору поставки природного газу від 17.12.2013 №1366/14-БО-20 було внесено зміни в п.5.2 договору у звязку з якими п.5.2 було викладено в наступній редакції: ціна за 1000 куб.м. газу становить 4874,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними та розподільними трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ 20%.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 5338,18 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ 6405,82 грн. (а.с. 25).

Додатковою угодою № 6 від 04.11.2014 до договору поставки природного газу від 17.12.2013 №1366/14-БО-20 було внесено зміни в п.5.2 договору у звязку з якими п.5.2 було викладено в наступній редакції: ціна за 1000 куб.м. газу становить 5100,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними та розподільними трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ 20%.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 5568,70 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ 6682,44 грн. (а.с. 26).

Відповідно до п.6.1 договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Сторони узгодили, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором (п. 7.1).

Пунктом 7.2 договору у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 цього договору, покупець у безспірному порядку зобовязується сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як встановлено судом першої інстанції, на виконання укладеного сторонами договору позивач в період з січня-квітня, жовтня-грудня 2014 року поставив природний газ відповідачу за договором №1366/14-БО-20 від 17.12.2013., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2014 на суму 3 787 764,66 грн. (а.с.27), від 28.02.2014 на суму 3 100 461,73 грн. (а.с.28), від 31.03.2014 на суму 2 603 167,41 грн. (а.с.29), від 30.04.2014 на суму 147 163,92 грн. (а.с.30)., від 31.10.2014 на суму 468 822,45 грн. (а.с.31)., від 30.11.2014 на суму 4 005 240,71 грн., що підтверджується актом приймання передачі природного газу (а.с.32)., від 31.12.2014 на суму 3 853 444,82 грн., які підписані та скріплені печатками сторін.

Комунальне підприємство "Лисичанськтепломережа", м. Лисичанськ, Луганської області свої обовязки за договором щодо своєчасної та повної сплати вартості поставленого природного газу не виконав, у звязку з чим утворилась заборгованість за договором №1366/14-БО-20 від 17.12.2013 в розмірі 16 284 728,31 грн., що стало підставою для звернення Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ з позовом до господарського суду.

Оскільки Комунальне підприємство "Лисичанськтепломережа", м. Лисичанськ, Луганської області свого обовязку з оплати поставленого природного газу за договором не виконало, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що з відповідача та користь позивача підлягає стягненню сума 16 269 137, 00 грн., а не 16 284 728,31 грн., оскільки, як вірно було зазначено судом першої інстанції при розрахунку заборгованості позивачем не враховано деякі оплати за спожитий природний газ, а саме: 793,84 грн. від 15.12.2015, що підтверджується копією меморіального ордеру №119701537 (а.с. 73); 2085,28 грн. від 16.12.2015, що підтверджується копією меморіального ордеру №119791707 (а.с. 74); 6308,64 грн. від 18.12.2015, що підтверджується копією меморіального ордеру №119937526 (а.с. 75); 6403,55 грн. від 23.12.2015, що підтверджується копією меморіального ордеру №120286673 (а.с. 76).

Акт звіряння розрахунків станом на 31.12.2015 підписаний між сторонами та скріплений печатками, також є підтвердженням наявності заборгованості у розмірі 16 269 137,00 грн. (а.с. 77).

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, що стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 16 269 137, 00 грн.

Щодо нарахування пені за прострочення виконання зобовязання судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Позивачем на підставі п. 7.2. договору нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню за порушення строків оплати поставленого газу у розмірі 2 941 839,67 грн., на зобовязання з оплати, що виникли у січні-квітні, жовтні-грудні 2014 року.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами і договором.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

За приписами ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

При цьому, відповідно до абзацу другого ст. 2 Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси" № 85-VIII від 13.01.2015 р. на час, визначений у статті 1 цього Закону, встановлено мораторій на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

ОСОБА_6 набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (ч. 1 ст. 2 названого Закону), тобто з 07.02.2015 р.

Виходячи з наведеного, нарахування пені за договором припиняється 07.02.2015 р.

На думку позивача, суд першої інстанції необґрунтовано застосував положення вищезазначеного Закону до правовідносин сторін, оскільки позивач не є енергопостачальною компанією. В обґрунтування цього твердження останній посилається на приписи ст. 275 ГК України, абз. 8 ст. 1 Закону України "Про електроенергетику", а також на ст. 6 Статуту Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Судова колегія, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що норми Закону України № 85-VIII від 13.01.2015 р. поширюють свою дію на правовідносини сторін, виходячи з такого.

Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про визначення гарантованих постачальників природного газу" від 25.07.2012 р. № 705 гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. м3, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії, є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що в установленому порядку отримала ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом.

У п. 5 Статуту Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 р. № 747, встановлено, що метою діяльності компанії є сприяння структурній перебудові нафтової, газової та нафтопереробної галузей, підвищення рівня енергетичної безпеки держави, забезпечення ефективного функціонування та розвитку нафтового комплексу, більш повного задоволення потреб промислових і побутових споживачів у сировині та паливно-енергетичних ресурсах і отримання прибутку.

Предметом діяльності компанії є, зокрема, постачання природного газу, організація виробництва і постачання електричної та теплової енергії (п. 6 зазначеного Статуту).

Враховуючи, що природний газ є енергетичним ресурсом, гарантованим постачальником якого є підприємство позивача, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" є енергопостачальною компанією.

В свою чергу, основним видом діяльності Комунального підприємства "Лисичанськтепломережа" є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, місцезнаходженням відповідача є м. Лисичанськ Луганської області, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано застосував приписи ст. 2 Закону України № 85-VIII від 13.01.2015 та погоджується з висновком господарського суду Луганської області щодо необхідності стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 1 140 205 грн. 23 коп. В решті слід відмовити.

Аналогічних висновків Вищий господарський суд України дійшов у постановах від 29.09.2015 р. у справі № 908/6344/14, від 24.02.2016 р. у справі № 905/1353/15, від 17.05.2016 р. у справі № 905/3184/15.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач розрахував 3% річних за загальний період січні-квітні, жовтні-грудні 2014 р., розмір яких склав 677 774,93 грн., а також інфляційні втрати у сумі 9 985 107,40 грн.

Враховуючи факт прострочення відповідачем оплати отриманого природного газу, також законними та обґрунтованими є висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних в сумі 677 307, 48 коп. та інфляційних втрат в сумі 8 834 329, 44 коп., а у стягнення 3% річних в сумі 467,45 грн. та інфляційних втрат в сумі 1 150 777, 96 грн. слід відмовити за необґрунтованістю нарахування.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Луганської області від 04.04.2016р. року у справі №913/340/16 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 91, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ на рішення господарського суду Луганської області від 04.04.2016р. у справі № 913/340/16 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 04.04.2016 р. у справі №913/340/16 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.Ф. Чернота

Судді К.І. Бойченко

ОСОБА_3

Надруков 6 прим.

1.позивачу

1.відповідачу

1.третій особі

1.у справу

1.ДАГС

1.ГСЛО