номер провадження справи 20/53/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2016 Справа № 908/1316/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі регіональної філії Південно-Західна залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (01601, м. Київ, вул. Лисенка, буд. 6)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Стіго ЛТД (69059, АДРЕСА_1)

про стягнення суми 116712 грн. штрафу

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача ОСОБА_1 (дов. № 1003 від 11.05.2016 р.);

Від відповідача не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача суми 116712 грн. штрафу за договором № ПЗ/НХ-151227/НЮ від 14.08.2015 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.05.2016 р. позовна заява прийнята до розгляду суддею Гандюковою Л.П., порушено провадження у справі № 908/1316/16, справі присвоєно номер провадження 20/53/16, справу призначено до розгляду на 30.05.2016 р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 15.06.2016 р.

У судовому засіданні 15.06.2016 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ст. 81-1 ГПК України здійснювалося фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, які мотивовано наступним. Відповідно до умов укладеного між Державним територіально-галузевим обєднанням «Південно-Західна залізниця» (правонаступником якого є ПАТ «Укрзалізниця») та ТОВ «Стіго ЛТД» договору № ПЗ/НХ-151227/НЮ від 14.08.2015 р. відповідач зобовязався поставити позивачу рукавиці з двунитки з брезентовою накладкою не пізніше 10 робочих днів від дня отримання постачальником заявки позивача. Листом від 17.08.2015 р. № НХ-4/1490-4 позивач направив відповідачу заявку на поставку товару в кількості 30000 пар на загальну суму 583560 грн. У звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань позивач направив останньому лист від 23.10.2015 р. № НХ-4/2081 із вимогою поставити товар, разом з яким повторно направив заявку на поставку товару. Пунктом 7.3 договору встановлено, що за несвоєчасну поставку товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від суми непоставленого в строк товару. Штраф за несвоєчасну поставку товару становить 116712 грн., який позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Позов обґрунтовано умовами договору № ПЗ/НХ-151227/НЮ від 14.08.2015 р., ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Через канцелярію суду 30.05.2016 р. від представника позивача надійшло письмове клопотання про обєднання судових справ № 908/1317/16, № 908/1312/16, № 908/1319/16, № 908/1316/16 за позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Південно-Західна залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця до Товариства з обмеженою відповідальністю Стіго ЛТД в одне провадження для спільного розгляду та вирішення. Клопотання обґрунтоване ч.2 ст. 58 ГПК України. Мотивуючи клопотання, зазначив, що предметом цих справ є стягнення за однорідними договорами одного й того ж позивача до того ж відповідача, при цьому позовні вимоги обґрунтовані порушенням прав позивача, які виникли з однорідних правовідносин між сторонами з підстав неналежного виконання договірних зобовязань за договорами однієї правової природи.

Клопотання представника позивача судом відхилено ухвалою суду від 30.05.2016 р., оскільки ч. 2 ст. 58 ГПК України передбачено право судді, а не обовязок обєднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу. Суд не вбачає підстав скористатися своїм правом для обєднання справ № 908/1319/16 та №908/1316/16, які перебувають у провадженні судді Гандюкової Л.П., і предметом яких є стягнення штрафів за договорами № ПЗ/НХ-151227/НЮ від 14.08.2015 р. та № ПЗ/НХ-151226/НЮ від 14.08.2015 р., відповідно. Стосовно обєднання справ № 908/1317/16, № 908/1312/16 суд також бере до уваги, що відповідно до бази даних інформаційно-пошукової системи Діловодство спеціалізованого суду справа № 908/1317/16 перебуває в провадженні судді Зінченко Н.Г., справа № 908/1312/16 перебуває в провадженні судді Проскурякова К.В. Частиною 2 статті 58 ГПК України не передбачено можливість обєднання справ, які перебувають у провадженні декількох суддів. Відповідно до п. 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. суддя справі вирішувати питання про обєднання лише тих заяв (справ), які перебувають у його провадженні.

Відповідач у судові засідання не зявлявся, причини неявки суду невідомі. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином: ухвала про порушення провадження у справі та ухвала про відкладення розгляду справи направлялися відповідачу на адресу, зазначену в позовній заяві: 69059, АДРЕСА_1. Поштове відправлення з ухвалою про порушення провадження в справі повернуто підприємством зв'язку на адресу суду з поміткою поштового відділення за закінченням терміну зберігання. Будь-яких заяв, клопотань, письмового відзиву від відповідача до суду не надійшло.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. N 18 розяснено, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Суд визнав можливим розглянути справу в порядку ст. 75 ГПК України у відсутність відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оригінали яких оглядалися в судових засіданнях, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

14.08.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Стіго ЛТД (постачальник за договором, позивач у справі) та Державним територіально-галузевим обєднанням «Південно-Західна залізниця» (покупець за договором, відповідач у справі) було укладено договір поставки № ПЗ/НХ-151227/НЮ.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 р. № 200 утворено Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту (код згідно з ) (далі - Укрзалізниця), підприємств та установ залізничного транспорту загального користування (далі - підприємства), які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

Відповідно до додатку 1 до даної постанови Перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється публічне акціонерне товариство Українська залізниця, до переліку увійшло Державне територіально-галузеве обєднання Південно-Західна залізниця, код згідно з .

Згідно з ч. 6 ст. 2 Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування Публічне акціонерне товариство Українська залізниця є правонаступником усіх прав і обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 р. № 735 затверджений статут Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, відповідно до п. 2 якого товариство утворено як публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 р. № 200. ПАТ Укрзалізниця є правонаступником усіх прав і обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Рішенням правління ПАТ Укрзалізниця від 16.11.2015 р. затверджено Положення про регіональну філію Південно-Західна залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, відповідно до розділу 2 якого філія є відокремленим підрозділом товариства, який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені товариства та в його інтересах, здійснює делеговані товариством функції у визначеному регіоні транспортної мережі, відповідно до мети, завдань та предмету діяльності товариства. Філія не підлягає державній реєстрації; відомості про філію вносяться до реєстраційної справи товариства та включаються до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Наказом Державної адміністрації залізничного транспорту України від 30.11.2015 р. № 512-Ц/од визначено, що 30.11.2015 р. є датою закінчення господарської діяльності Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств і установ залізничного транспорту, які реорганізуються шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 р. № 200.

Згідно з Відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 18.12.2015 р., ідентифікаційний код відокремленого підрозділу Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» - 40081221, місцезнаходження: 01034, м. Київ, вул. Лисенка, буд. 6.

Відповідно до ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є правонаступником прав і обовязків Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця».

За умовами п.п. 1.1, 1.2 договору поставки № ПЗ/НХ-151227/НЮ постачальник зобовязався у 2015 році поставити і передати у власність покупця продукцію рукавиці брезентові з брезентовою накладкою (2015 року випуску), далі товар, відповідно до специфікації № 1 (додаток № 1), а покупець зобовязався прийняти і оплатити цей товар на умовах даного договору.

Згідно з п. 1.4 кількість та асортимент визначений у та специфікації № 1 (додаток № 1), яка є невідємною частиною даного договору.

У розділі 5 договору сторони обумовили строк та умови поставки. У пунктах 5.1, 5.2, 5.3 визначено, що товар повинен бути поставлений постачальником не пізніше 10 робочих днів від дня отримання постачальником заявки покупця. Заявка направляється постачальнику поштою або передається під особистий підпис представнику постачальника. Товар постачається за рахунок та транспортом постачальника на склад покупця на умовах DDP (Головний матеріальний склад: Київська обл., с. Шевченкове, вул. Польова, 5), у відповідності до Офіційних правил тлумачення торгівельних термінів ІНКОТЕРМС (у ред. 2010 р.).

Приймання товару здійснюється згідно з Інструкцією № П-6 від 15.06.65 р. та Інструкцією № П-7 від 25.04.66 р. при наявності товаросупровідних документів: видаткової накладної, податкової накладної на кожну партію товару, рахунку-фактури, документів, підтверджуючих якість товару (п. 5.9).

Відповідно до п. 12.1 договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015 р.

Сторонами до договору поставки № ПЗ/НХ-151227/НЮ укладено (підписано) додаток № 1 - специфікацію № 1, якою узгоджено найменування товару, який підлягає поставці (рукавиці брезентові з брезентовою накладкою. Парусина брезентова з вогнетривким просоченням, щільність не менше 480г/м2. ОСОБА_2 Розмір 3), код по класифікатору, номер креслення, марка, ТУ У, ДСТУ, одиницю виміру, кількість, ціна за одиницю без ПДВ, загальна сума з ПДВ: 583560,00 грн.

У звязку з простроченням відповідачем строку поставки товару, в травні 2016 р. позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом, за яким було порушено провадження в даній справі.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує наступне.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правовідносини сторін врегульовано договором поставки.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК).

Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві (ст. 664 ЦК).

У пункті 5.1 договору поставки № ПЗ/НХ-151227/НЮ сторони узгодили, що товар повинен бути поставлений постачальником не пізніше 10 робочих днів від дня отримання постачальником заявки покупця.

Відповідно до ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 252 ЦК строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст. 253 ЦК).

Представник позивача зазначив, що товар за даним договором поставки відповідачем поставлений не був. Посилається на направлення відповідачу відповідної заявки на поставку товару від 17.08.2015 р. № НХ-4/1490-4.

У матеріалах справи мається копія заявки позивача від 17.08.2015 р. № НХ-4/1490-4, адресованої відповідачу, в якій зазначено, що в рахунок угоди № ПЗ/НХ-151227/НЮ від 14.08.2015 р., згідно з проведеного тендеру, просить пошити та поставити на Головний матеріальний склад ст. Бобрик Південно-Західної залізниці рукавиці брезентові з брезентовою накладкою 30000 пар по ціні 19,452 грн. з урахуванням ПДВ. Сума завозу: 583560,00 грн. з ПДВ.

Пунктом 5.2 договору № ПЗ/НХ-151227/НЮ визначено, що заявка направляється постачальнику поштою або передається під особистий підпис представнику постачальника.

Доказів направлення поштою чи-то вручення зазначеної заявки відповідачу позивач суду не надав.

Разом з тим, у матеріалах справи мається копія листа від 23.10.2015 р. № НХ-4/2081 позивача, адресованого відповідачу, відповідно до якого позивач повторно направляє останньому заявку від 17.08.2015 р. № НХ-4/1490-4 на поставку товару та вимагає негайно поставити залізниці товар. Також у листі зазначено, що у випадку невиконання вищевказаних вимог позивач ініціюватиме звернення до суду з позовом про стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасну поставку товару, передбаченого п. 7.3 договору, який становитиме 116712 грн.

Направлення зазначеного листа та заявки від 17.08.2015 р. № НХ-4/1490-4 підтверджується фіскальним чеком № 8685 від 26.10.2015 р. та описом вкладення у цінний лист № 520 (копії в матеріалах справи).

Зазначений лист та заявка отримані уповноваженою особою відповідача 10.11.2015 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Пунктом 2 Правил надання поштового звязку, затверджених постановою Кабінету Мінстрів України від 05.03.2009 р. № 270 визначено, що вручення поштового відправлення, поштового переказу - виробнича операція, яка полягає у видачі поштового відправлення, виплаті коштів за поштовим переказом одержувачу. Повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв'язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою. Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися (п.п. 19, 59, 61 зазначених Правил).

На підставі викладеного, враховуючи наявність у матеріалах справи належних доказів вручення відповідачу заявки на поставку товару, суд вважає встановленим факт отримання відповідачем від позивача заявки на поставку товару.

Докази поставки товару на умовах договору № ПЗ/НХ-151227/НЮ в матеріалах справи відсутні. Листування з приводу готовності товару до відправки позивачу сторонами суду не надано. Таким чином, відповідачем порушені умови договору поставки, а саме не здійснено своєчасної поставки товару.

У п.п. 11.1-11.3 договору визначено, що під час укладення договору постачальник вносить забезпечення його виконання в розмірі 2% його кошторисної вартості, що складає 11671,00 грн. Забезпечення виконання договору вносить у формі банківської гарантії, яка повинна бути надана банком та гарантувати забезпечення виконання договірних зобовязань учасника-переможця торгів. Разом з гарантією обовязково надається належним чином завірена копія ліцензії НБУ гаранта. Забезпечення виконання договору повертається (втрачає чинність) протягом 10 банківських днів з моменту 100% виконання договору, що засвідчується видатковою накладною.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Гарантія діє протягом строку, на який вона видана (ч. 1 ст. 651 ЦК).

Згідно з ч. 1 ст. 568 ЦК зобов'язання гаранта перед кредитором припиняється у разі: 1) сплати кредиторові суми, на яку видано гарантію; 2) закінчення строку дії гарантії; 3) відмови кредитора від своїх прав за гарантією шляхом повернення її гарантові або шляхом подання гаранту письмової заяви про звільнення його від обов'язків за гарантією.

Згідно з усними поясненнями представника позивача, останній не висував вимог до гаранта про сплату грошової суми, передбаченої умовами договору. Зазначив, що гарантія була видана на строк до 31.12.2015 р.

Відповідно до ст.ст. 610-611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК).

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК).

Штрафними санкціями, відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4 даної статті).

Пунктом 7.3 договору № ПЗ/НХ-151227/НЮ сторонами встановлено, що за несвоєчасну поставку товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20% від суми непоставленого в строк товару.

Відповідно до приписів ст. 33 ГПК України обовязок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем порушені взяті за умовами договору зобовязання щодо своєчасної поставки товару, строк поставки якого визначений договором № ПЗ/НХ-151227/НЮ не пізніше 10 робочих днів від дня отримання постачальником заявки покупця. Заявка отримана відповідачем 10.11.2015 р. Таким чином, останнім днем поставки є 24.11.2015 р. Згідно з поясненнями позивача, вказана у заявці станція Бобрик Південно-Західної залізниці є залізничною станцією, розташованою у с.Шевченкове Київської області, тобто зазначеного у договорі.

Розрахунок штрафу, нарахованого позивачем на суму 583560,00 грн., є правильним (583560,00 грн. х 20%) і становить 116712,00 грн.

Відповідач своїм процесуальним правом на участь в судовому розгляді спору не скористався, доказів оплати штрафу на користь позивача чи своєчасної поставки товару не надав.

На підставі викладеного, позов задовольняється повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стіго ЛТД» (69059, АДРЕСА_1, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (01601, м. Київ, вул. Лисенка, буд. 6, ідентифікаційний код 40081221) суму 116712 (сто шістнадцять тисяч сімсот дванадцять) грн. 00 коп. штрафу, суму 1750 (одна тисяча сімсот пятдесят) грн. 68 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 21 червня 2016 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів із дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.