ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року Справа № 905/2626/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіГоголь Т.Г. (доповідач),
суддівДобролюбової Т.В., Бакуліної С.В.
розглянувши у судовому засіданні за участю представників: позивача, відповідача: не з'явились, повідомлені належно,

касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця"
на постановуДонецького апеляційного господарського суду
від27.01.16
у справі№905/2626/15 Господарського суду Донецької області
за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кнауф Гіпс Донбас"
простягнення 67630 грн.
Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулося до Господарського суду Донецької області із позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кнауф Гіпс Донбас" 67630 грн. штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній №50714849 маси вантажу, тобто у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. При цьому позивач посилався на приписи статей 24, 118, 122 Статуту залізниць України.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 04.11.15 (суддя Матюхін В.І.) позов задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 67630 грн. штрафу. Господарський суд виходив з факту неправильного зазначення відповідачем маси вантажу у залізничній накладній №50714849, що визнав підставою для притягнення останнього до відповідальності у вигляді стягнення штрафу. Водночас суд відмовив у задоволенні клопотання про зменшення розміру штрафу. Суд керувався приписами статей 24, 118, 122, 129 Статуту залізниць України.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.01.16 (судді: Татенко В.М., Ломовцева Н.В., Чернота Л.Ф.) перевірене рішення місцевого господарського суду змінено в частині суми стягнутого штрафу. Викладено перший та другий абзаци резолютивної частини рішення в іншій редакції. Позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кнауф Гіпс Донбас" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" 33815 грн. штрафу. В іншій частині рішення залишено без змін. Суд апеляційної інстанції погодився з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог, між тим суд, визнав за можливе зменшити спірну суму штрафу до 33815 грн., керуючись приписами статті 233 Господарського кодексу України, статті 551 Цивільного кодексу України, пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України.

Публічне акціонерне товариство "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить постанову у справі скасувати, а рішення залишити в силі. Обґрунтовуючи свої вимоги, скаржник посилається на порушення апеляційним господарським судом приписів статті 233 Господарського кодексу України, статті 551 Цивільного кодексу України, пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України та вважає, що спірний штраф не підлягає зменшенню.

Від відповідача відзиву на касаційну скаргу судом не отримано.

Вищий господарський суд України, заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., переглянувши матеріали справи та доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами приписів законодавства, відзначає наступне.

Апеляційним господарським судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що у квітні 2015 року за накладною №50714849 у вагоні №24451171 зі станції Деконська Донецької залізниці на станцію Хмельницький Південно-Захіної залізниці Товариством з обмеженою відповідальністю "Кнауф Гіпс Донбас" - вантажовідправником на адресу вантажоотримувача - ТОВ "БудМакс" був відвантажений гіпс; тип пакування - піддон. На станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці позивачем (залізницею) у відповідності до приписів статті 24 Статуту залізниць України було здійснено контрольну перевірку маси спірного вантажу. За результатами контрольного переважування у вказаному вагоні виявлено невідповідність маси вантажу даним, зазначеним у накладній і складено комерційний акт РА №006938/176 від 13.04.15 і акт загальної форми від 13.04.15. У вказаному комерційному акті відбито, що спірний вантаж прибув у технічно справному вагоні, без ознак доступу до вантажу; зі справними ЗПУ відправника. У зв'язку з виявленням факту неправильного зазначення у залізничній накладній №50714849 маси вантажу залізницею на підставі статей 118, 122 Статуту залізниць України нарахований відповідачеві штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати в сумі 67630 грн. Як убачається з матеріалів справи, предметом даного судового розгляду є вимога Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кнауф Гіпс Донбас" 67630 грн. штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній маси вантажу. Ухвалюючи постанову у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу, між тим, суд визнав за можливе зменшити його розмір до 33815 грн., керуючись приписами пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, статті 551 Цивільного кодексу України, статті 233 Господарського кодексу України. Проте, скаржник не погоджується з вказаними висновками та вважає таке зменшення неправомірним. Отже, постанова у справі переглядається в оскарженій частині. Відповідно до приписів статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Згідно з частиною 5 статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами. За приписами статті 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній. Відповідно до статті 129 Статуту залізниць обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Згідно зі статтею 122 Статуту залізниць за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Статтею 118 Статуту залізниць передбачено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Водночас у відповідності до приписів статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. Схоже правило міститься і в частині 3 статті 551 Цивільного кодексу України, за приписами якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно з приписами пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання. Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови у справі, господарський суд апеляційної інстанції, зменшуючи розмір спірного штрафу, керувався приписами статті 551 Цивільного кодексу України, статті 233 Господарського кодексу України, пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України. Суд апеляційної інстанції установив наявність обставин, з якими законодавство пов'язує можливість зменшення розміру неустойки. Судом було надано оцінку та враховано співрозмірність розміру штрафу наслідкам порушення; установлено відсутність завдання збитків позивачу через неналежне оформлення відповідачем перевізних документів та відсутність негативних наслідків для залізниці у зв'язку з недовантаженням відповідачем вантажу за спірною накладною. Виходячи з того, що можливість використання судом права на зменшення розміру штрафу, як і визначення розміру, до якого він підлягає зменшенню, законодавством віднесено на розсуд суду, та враховуючи установлені судом апеляційної інстанції обставини, часткове задоволення позову визнається обґрунтованим. Доводи касаційної скарги визнаються неспроможними, позаяк не спростовують викладеного і установленого судом апеляційної інстанції. Отже, з урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, підстав для скасування постанови у справі в оскарженій частині та задоволення касаційної скарги не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 27.01.16 у справі №905/2626/15 залишити без змін.

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрзалізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" залишити без задоволення.

Головуючий суддя Т.Гоголь

Судді Т.Добролюбова

С.Бакуліна