УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10.06.2016Справа № 910/10783/16

Суддя Сташків Р.Б., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК АУРУМ ФІНАНС"

про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АУРУМ ФІНАНС» про:

- застосування наслідків недійсності нікчемного правочинну, Договору про відступлення прав вимоги від 26.05.2015, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. та зареєстрованого за №6257, - зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК АУРУМ ФІНАНС» повернути на користь Публічного акціонерного товариства "Український професійний банк" права майнової вимоги, отримані за Договором про відступлення прав вимоги від 26.05.2015 та повернути оригінали документів отримані, згідно Актів приймання-передачі від 27.05.2015, за зобов'язаннями боржника (позичальника) - ОСОБА_3;

- внести запис про реєстрацію обтяження речового права на нерухоме майно та про реєстрацію обтяження речового права на нерухоме майно іпотекою до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо квартири №104, загальною площею 72,4 кв.м., житловою площею 41,3 кв.м., що складається з трьох жилих кімнат та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Квартира належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Пазиничем Р.В., приватним нотаріусом Миргородського міського нотаріального округу Полтавської обл. 08.12.2014 р., за реєстровим № 3036.

Указаний позов Публічним акціонерним товариством "Український професійний банк" було кваліфіковано як немайновий (припис на першій сторінці позову) з 4 (чотирма) немайновими вимогами (дві вимоги у першому пункті позову та дві у другому) та оплачено судовим збором в сумі 5512 грн.

Однак суд не погоджується з доводами позивача, що ним заявлено лише немайнові вимоги.

Статтею 55 ГПК України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці.

У даному випадку вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, Договору про відступлення прав вимоги від 26.05.2015, є майновою вимогою яка підлягає вартісній оцінці по відношенню до тих "прав майнової вимоги", як зазначено самим позивачем у позові, яка були отримані відповідачем за Договором про відступлення прав вимоги від 26.05.2015.

Судом враховано правову позицію, викладену в п. 2.2.1 Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", що судовий збір з позовної заяви про витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача.

І лише якщо позовну заяву про визнання договору (правочину) недійсним подано без вимоги застосування наслідків, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України чи частиною другою статті 208 Господарського кодексу України, судовий збір сплачується за ставками, передбаченими для позовних заяв немайнового характеру (п. 2.2.2 указаної постанови).

Отже, позивачу за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК України належить провести оцінку "прав майнової вимоги", які він просить суд повернути йому від відповідача, та з наданням суду доказів проведення такої оцінки сплатити судовий збір, як за звернення з позовом з майновою вимогою: 1,5 % від оціненої вартості "прав майнової вимоги", але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі та не більше 150 таких розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року.

З огляду на все вищенаведене, та оскільки на даний час заявником позову не надано доказів плати судового збору у встановленому розмірі, позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 4 ст. 63 ГПК України.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею в загальному порядку після усунення допущених порушень. Дана ухвала набирає чинності з моменту прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому ст. 106 ГПК України.

Суддя Р.Б. Сташків