РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2016Справа №910/4678/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології"

третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "Діскавері-бурове обладнання (Україна)"

третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М"

про визнання недійсними договорів та зобов'язання вчинити дії

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники:

Від позивача Білічак Х.В.( за дов.)

Від відповідача-1 Сичик М.В.(за дов.)

Від відповідача-2 не прибув

Від третьої особи-1 Шапран К.С.(за дов.)

Від третьої особи-2 Залунін К. В. (за дов.)

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 07.06.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про визнання недійними договору відступлення права вимоги за договором застави майнових прав № 82/1/1-S, посвідчений 26.12.2014, що укладений між ТОВ "Універсальні інформаційні технології" та ТОВ "Фінансова компанія "Фактор Плюс" 31.01.2015, визнання недійними договору відступлення прав вимоги від 04.02.2015 та зобов'язання вчинити інші дії.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 порушено провадження у справі №910/4678/16 та призначено до розгляду на 07.04.2016. Вказаною ухвалою господарського суду також залучено до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Діскавері-бурове обладнання (Україна)" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2016 розгляд справи відкладено на 19.04.2016 в порядку ст. 77 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 судом було відмовлено в задоволенні клопотання третьої особи - 1 про зупинення провадження по справі та відкладено розгляд справи на 28.04.2016.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 28.04.2016 розгляд справі відповідно до ст. 77 ГПК України відкладено на 24.05.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2016 судом продовжено строк розгляду справи на 15 днів та відкладено розгляд справи на 07.06.2016, зобов'язано учасників процесу надати суду докази зазначені в ухвалі.

Через відділ канцелярії Господарського суду міста Києва 07.06.2016 надійшли додаткові пояснення до заперечень (відзив) на позовну заяву.

В судове засідання 07.06.2016 представник відповідача - 2 не з'явився про причини нявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Таким чином, нез'явлення представника відповідача - 2 не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 ГПК України.

Представники позивача, відповідача - 1, третіх осіб - 1, 2 в судове засідання 07.06.2016 з'явилися, позивач заявлені позовні вимоги в судовому засіданні підтримав в повному обсязі, відповідач - 1 та треті особи - 1. 2 заперечили проти задоволення позовних вимог.

Позовні вимоги мотивовані недодержанням в момент вчинення правочинів - договору відступлення права вимоги за договором застави майнових прав № 82/1/1-S посвідченого 26.12.2014 та договору відступлення права вимоги від 04.02.2015 їх сторонами вимог встановлених законом.

Відповідач - 1 та треті особи - 1, 2 проти задоволення позовних вимог заперечують з підстав дотримання сторонами договору відступлення права вимоги за договором застави майнових прав № 82/1/1-S посвідченого 26.12.2014 та договору відступлення права вимоги від 04.02.2015 в момент вчинення вказаних договорів вимог закону.

У судовому засіданні 07.06.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача - 1 та третіх осіб - 1, 2, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 26.12.2014 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальні Інформаційні Технології" було укладено договір банківського вкладу № 82/1/1 (строком до 30-ти днів) від 26.12.2014 на суму в розмірі 59 371 916, 00 грн.

Для забезпечення виконання умов договору банківського вкладу № 82/1/1 (строком до 30-ти днів) від 26.12.2014 між позивачем, як заставодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальні Інформаційні Технології", як заставодержателем було також укладено договір застави майнових прав № 82/1/1-S, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л. В. за реєстровим номером 2315, яким передано в заставу Товариству з обмеженою відповідальністю "Універсальні Інформаційні Технології" майнові права за кредитними договорами визначеними в такому договорі.

В подальшому, 23.01.2015 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальні Інформаційні Технології" було укладено договір про знесення змін і доповнень до договору застави майнових прав № 82/1/1-S, яким п.п. 1.1, 1.2, 1.3 договору застави виклали в новій редакції. Так, зокрема, було передано в заставу за даним договором майнові права за наступними кредитними договорами:

- кредитним договором № 255/1/13-КL від 23.09.2013, укладеним між заставодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФРОСБІ-М" (третьою особою - 2);

- кредитним договором № 196/12-КL від 28.09.2012, укладеним між заставодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)".

Договором про знесення змін і доповнень до договору застави майнових прав № 82/1/1-S від 23.01.2015 його сторонами було викладено у наступній редакції п. 1.7. договору застави майнових прав № 82/1/1-S: "1.7. у зв'язку з укладенням цього договору. та з метою забезпечення реалізації прав заставодержателя на звернення на предмет застави, заставодавець в день укладання договору передає оригінали договорів, вказані в підпунктах 1.1.1, 1.1.2 пункту 1.1. договору, на відповідальне зберігання приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Джуринській Л. В. Вказані в цьому пункті оригінали документів, передаються приватним нотаріусом заставодержателю, в разі надання заставодержателем нотаріусу письмового повідомлення про наявність у нього права звернення стягнення на предмет застави, та відповідні підтверджуючі документи".

Матеріалами справи підтверджено, що 23.01.2015 Джуринською Л. В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було отримано на зберігання від Публічного акціонерного товариства "Златобанк" документи за описом, в тому числі:

- кредитний договір № 196/12-КL від 28.08.2012, укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір іпотеки, посвідчений 28.08.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І. В. за реєстровим № 2184, укладений Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір застави корпоративних прав (права на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" від 30.08.2012 з усіма змінами та доповненнями до нього;

- кредитний договір № 255/1/13-KL, укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фросбі - М", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір іпотеки, посвідчений 23.09.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д. В. за реєстровим № 3591, укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Дочірнім підприємством "Строй - маркет плюс", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір іпотеки, посвідчений 11.10.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д. В. за реєстровим № 3747, укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дагмар - Інвест", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір поруки № 255/1/13-KL/Р-1 від 23.09.2013, що укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Компанією "Ансуса Лімітед".

Свої зобов'язання щодо повернення суми вкладу (депозиту) за договором депозиту позивач не виконав, сума вкладу не була повернута Товариству з обмеженою відповідальністю "Універсальні Інформаційні Технології", і доказів іншого матеріали справи не містять.

26.01.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальні Інформаційні Технології", як первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (відповідачем - 1), як новим кредитором було укладено договір відступлення права вимоги № 26/01-15/1, яким первісний кредитор передав новому кредитору (відповідачу - 1) право вимоги за договором банківського вкладу № 82/1/1 (строком до 30-ти днів) від 26.12.2014 (далі за текстом - депозитний договір).

Пунктом 1.1.1. договору відступлення права вимоги № 26/01-15/1 від 26.01.2015 його сторонами було погоджено, що у зв'язку з відступленням прав за депозитним договором на підставі цього договору здійснюється відступлення прав за договором забезпечення, яким забезпечується виконання боржником умов депозитного договору перед первісним кредитором, а саме за: договором застави майнових прав № 82/1/1-S від 26.12.2014, посвідченим Джуринською Л. В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 26.12.2014 за реєстровим номером 2315.

Відступлення прав за договором, що забезпечує виконання зобов'язань за депозитним договором здійснюється шляхом укладення окремого договору відступлення права вимоги за договором застави майнових прав № 82/1/1-S від 26.12.2014 та подальшого внесення інформації про заміну кредитора (заставодержателя), яка підлягає реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в день укладання сторонами такого договору відступлення (п. 1.7. договору відступлення права вимоги № 26/01-15/1 від 26.01.2015).

Згідно п. 1.8 договору відступлення права вимоги № 26/01-15/1 від 26.01.2015 загальна сума коштів за відступлення права вимоги за депозитним договором. Яку новий кредитор зобов'язаний перерахувати первісному кредитору, складає 59 371 916, 00 грн.

Права, що відступаються згідно умов цього договору вважаються відступленими (переданими) в повному обсязі первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день укладення сторонами цього договору (п. 1.9 договору відступлення права вимоги № 26/01-15/1 від 26.01.2015).

31.01.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальні Інформаційні Технології", як первісним заставодержателем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс", як новим заставодержателем було укладено договір відступлення права вимоги за договором застави майнових прав № 82/1/1-S, яким первісний застваводержатель відступив відповідачу - 1 (новому заставодержателю) права вимоги за договором застави майнових прав № 82/1/1-S від 26.12.2014. Вищевказаний договір відступлення права вимоги посвідчений 31 січня 2015 року Джуринською Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 211.

Згідно п. 2.1. договору відступлення права вимоги від 31.01.2015 за договором застави майнових прав № 82/1/1-S моментом переходу права вимоги первісного заставодержателя за договором застави є момент підписання цього договору та його нотаріального посвідчення.

В день укладання цього договору, за заявою первісного заставодержателя здійснюється заміна особи заставодержателя з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні Інформаційні Технології" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс", шляхом внесення інформації про заміну кредитора (заставодержателя), яка підлягає реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (п. 2.4. договору відступлення права вимоги від 31.01.2015 за договором застави майнових прав № 82/1/1-S).

В подальшому, 04.02.2015 між позивачем, як первісним кредитором та відповідачем - 1, як новим кредитором було укладено договір відступлення права вимоги, посвідчений Джуринською Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 236. Згідно з умовами даного договору позивач передав відповідачу - 1, з метою часткового виконання зобов'язань за договором банківського вкладу № 82/1/1 (строком до 30 днів) від 26.12.2014, щодо повернення новому кредитору депозиту в сумі 59 371 916, 00 грн, права вимоги за кредитним договором № 196/12-К L від 28.08.2012 та договорами, що укладені для забезпечення його виконання.

Відповідно до п. 1.3. договору про відступлення права вимоги від 04.02.2015 передача права вимоги згідно умов договору здійснюється у зв'язку з відступленням новому кредитору Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальні Інформаційні Технології" прав за договором депозиту та за договором застави, згідно умов договору про відступлення права вимоги № 26/01-15/1 укладеним 26.01.2015 та умов договору відступлення прав вимоги за договором застави майнових прав № 82/1/1-S, посвідченого 26.12.2014 Джуринською Л. В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 2315.

Права, що відступаються згідно умов цього договору вважаються відступленими (переданими) в повному обсязі первісним кредитором та набутими (прийнятими) новим кредитором в день підписання цього договору сторонами, скріплення його печатками сторін а його нотаріального посвідчення (п. 1.9. договору про відступлення права вимоги від 04.02.2015).

Згідно з п.1.11. договору про відступлення права вимоги від 04.02.2015 в день укладання цього договору сума, що має бути повернута первісним кредитором новому кредиторові відповідно до договору банківського вкладу № 82/1/1 (строком до 30 днів) від 26.12.2014 зменшується на 40 522 415, 26 грн та складає 19 376 528, 16 грн.

Відповідно до п. 2.3. договору про відступлення права вимоги від 04.02.2015 з урахуванням п. 1.7. договору застави (щодо відповідального зберігання документів), приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л. В. передаються новому кредитору оригінали документів на підтвердження права вимоги за кредитним договором № 196/12-К L від 28.08.2012 (точний перелік документів наведений сторонами у вказаному пункті договору про відступлення права вимоги від 04.02.2015)

На виконання умов договору відступлення права вимоги від 04.02.2015 Джуринською Л. В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було внесені зміни в:

- державний реєстр речових прав на нерухоме майно щодо іпотекодержателя та обтяжувача з позивача на відповідача - 1, що підтверджено матеріалами справи, щодо об'єкта обтяження: нерухоме майно, нежилі (нежитлові) будівлі та споруди, що знаходяться за адресою: Львівська обл., м. Стрий, вул. Яворницького Д., буд. 41;

- державний реєстр обтяжень рухомого майна щодо заміни обтяжувача з позивача на відповідача - 1, що підтверджено матеріалами справи, щодо об'єкта обтяження: майнові права, корпоративні права на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ (Україна)", що відповідає 99,999 % статутного капіталу товариства.

13.02.2015 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13.02.2015 № 30 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у Публічного акціонерного товариства "Златобанк".

Рішенням Господарського суду міста Києва по справі № 910/9668/15 від 15.06.2015 за позовом Публічного акціонерного товариства "Златобанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні Інформаційні Технології" за участю третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю "Фросбі - М", Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" про визнання договору застави та договору про внесення змін і доповнень недійсними був задоволений повністю. Зазначеним рішенням господарського суду визнано недійсним договір застави майнових прав № 82/1/1-S від 26 грудня 2014 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "Златобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальні Інформаційні Технології" та договір про внесення змін і доповнень до договору застави майнових прав № 82/1/1- S від 23 січня 2015 року, укладений між Публічним акціонерним товариством "Златобанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальні Інформаційні Технології".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2015 було рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2015 по справі № 910/9668/15 було залишено без змін. Згодом, рішення Господарського суду міста Києва від 15.06.2015 по справі № 910/9668/15 було залишено без змін ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2016 в результаті перегляду зазначеного рішення за нововиявленими обставинами. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2016 ухвала Господарського суду міста Києва від 31.03.2016 у справі № 910/9668/15 була також залишена без змін.

У справі № 910/9668/15 Господарський суд дійшов висновку, що Публічне акціонерне товариство "Златобанк", в порушення вимог, встановлених ч. 1 ст. 588 ЦК України та ч. 1 ст. 18 Закону України "Про заставу", і умов, передбачених підпунктом 3.4.2 договорів застави № 12/ЗМ та № 34/ЗМП, передав Товариству з обмеженою відповідальністю "Універсальні Інформаційні Технології" на підставі договору застави № 82/1/1-S спірні майнові права без відповідного дозволу Національного Банку України. Отже, договір застави від 26.12.2015 та договір про внесення змін від 23.01.2015 мають ознаки недійсності у зв'язку з відсутністю згоди Національного Банку України на їх укладення.

Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 у справі № 910/3092/15-г за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" до Публічного акціонерного товариства "Златобанк" про зобов'язання укласти договір відступлення права вимоги за кредитним договором від 23.09.2013 № 255/1/13 - КL у задоволенні позову було відмовлено повністю. Вказане рішення було залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.11.2015.

Як вбачається із листа Джуринської Л. В. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу вих. № 05/01-16 від 19.01.2016 адресованого позивачу, копія якого наявна в матеріалах справи, Джуринська Л. В. передала відповідачу - 1 наступні документи:

- кредитний договір № 196/12-КL від 28.08.2012, укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір іпотеки, посвідчений 28.08.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І. В. за реєстровим № 2184, укладений Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір застави корпоративних прав (права на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" від 30.08.2012 з усіма змінами та доповненнями до нього;

- кредитний договір № 255/1/13-KL, укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фросбі - М", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір іпотеки, посвідчений 23.09.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д. В. за реєстровим № 3591, укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Дочірнім підприємством "Строй - маркет плюс", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір іпотеки, посвідчений 11.10.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д. В. за реєстровим № 3747, укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дагмар - Інвест", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір поруки № 255/1/13-KL/Р-1 від 23.09.2013, що укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Компанією "Ансуса Лімітед".

Предметом позову у справі з вимоги позивача: про визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договором застави майнових прав № 82/1/1-S, посвідченого 26.12.2014; про визнання недійсним договір відступлення права вимоги від 04.02.2015; про витребування у відповідача - 1 прав вимоги за кредитним договором № 196/12-КL від 28 серпня 2012 року та кредитним договором № 255/1/13-КL від 23 вересня 2013 року шляхом визнання за позивачем відповідних прав вимоги; про зобов'язання відповідача - 1 передати позивачу документи що посвідчують відповідні права вимоги; про скасування внесених на підставі договору відступлення права вимоги від 04.02.2015 записів щодо зміни обтяжувача.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільного права може бути зокрема, визнання правочину недійсним.

Згідно з частинами 1 - 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вбачається з приписів ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування (ст. 216 ЦК України).

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно положень ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Господарського суду міста Києва по справі № 910/9668/15 від 15.06.2015 договір застави майнових прав № 82/1/1-S від 26.12.2014 зі змінами і доповненнями визнано недійсним.

Відповідно до положень ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Отже, договір застави майнових прав № 82/1/1-S від 26.12.2014 зі змінами і доповненнями є недійсним з моменту його вчинення, і не створює жодних юридичних наслідків. Вказана обставина встановлена рішенням суду у господарській справі при розгляді якої брав участь позивач у даній справі, і відповідно така обставина не підлягає доведенню.

Враховуючи, що договір застави майнових прав № 82/1/1-S від 26.12.2014 зі змінами і доповненнями не створює для його сторін жодних юридичних наслідків, Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальні Інформаційні Технології" не набуло прав кредитора за кредитними договорами, зазначеними в п. 1.5. договору застави майнових прав № 82/1/1-S від 26.12.2014 та прав кредитора за відповідними забезпечувальними договорами.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно приписів ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).

Згідно з договором відступлення права вимоги від 31.01.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальні Інформаційні Технології" (відповідач - 2) відступає Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (відповідач - 1) своє право вимоги за договором застави майнових прав № 82/1/1-S від 26.12.2014. Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю "Універсальні Інформаційні Технології" не набув жодних прав за вказаним договором, в силу його недійсності з моменту укладення, відтак в момент укладання договору відступлення права вимоги від 31.01.2015 його сторонами не було дотримано вимог встановлених ст. 512, 513, 514 ЦК України, що є підставою для визнання його недійсним з моменту його вчинення.

Враховуючи вищевикладене вимога позивача про визнання недійсним договору відступлення права вимоги від 31.01.2015 визнається судом доведеною та обґрунтованою, і відповідно задовольняється судом.

З огляду на наявність правових підстав для визнання договору відступлення права вимоги від 31.01.2015 недійсним в судовому порядку та задоволення судом відповідних позовних вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" фактично не набуло жодних прав за договором відступлення права вимоги від 31.01.2015, втому числі прав нового кредитора за договором застави майнових прав № 82/1/1-S від 26.12.2014.

Крім того, як встановлено судом, згідно п. 1 договору відступлення прав вимоги від 04.02.2015 з метою часткового виконання зобов'язань за договором банківського вкладу № 82/1/1 (строком до 30 днів) від 26.12.2014, щодо повернення новому кредитору депозиту в сумі 59 371 916, 00 грн, права вимоги за кредитним договором № 196/12-К L від 28.08.2012 та договорами, що укладені для забезпечення його виконання відступаються позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс", як новому кредитору.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про заставу" при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права. Заставодержатель набуває права вимагати в судовому порядку переводу на нього заставленого права в момент виникнення права звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 585 К України право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення.

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" було здійснено звернення стягнення на заставлені майнові права за кредитним договором № 196/12-К L від 28.08.2012 та договорами, що укладені для забезпечення його виконання, на виконання договору застави майнових прав № 82/1/1-S від 26.12.2014, який наразі є недійсним з моменту його вчинення.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" не володіло належними правами заставодержателя станом на 04.02.2015 для звернення стягнення на майнові права за кредитним договором № 196/12-К L від 28.08.2012 та договорами, що укладені для забезпечення його виконання.

Відтак в момент укладання договору відступлення прав вимоги від 04.02.2015 його сторонами не було дотримано вимог встановлених ст. 585 ЦК України та ст. 23 Закону України "Про заставу", що є підставою для визнання його недійсним з моменту його вчинення.

Враховуючи вищевикладене вимога позивача про визнання недійсним договору відступлення прав вимоги від 04.02.2015 визнається судом доведеною та обґрунтованою, і відповідно задовольняється судом.

Статтею 190 ЦК України встановлено, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є неспоживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Згідно положень ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання прав.

Реституція як спосіб захисту цивільного права (ч. 1 ст. 216 ЦК України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним (п. 15 листа Верховного суду України "Висновки Верховного Суду України, викладені в постановах, ухвалених за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, за І півріччя 2015 р." від 01.07.2015 року).

У Листі Верховного суду України "Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ" від 01.07.2013 зазначено, що судовий захист речових прав може здійснюватись за вимогами, аналогічними до тих, що пред'являються для захисту права власності, якщо вони не суперечать змісту та відповідають природі відповідного речового права.

Згідно з листом Верховного суду України "Узагальнення практики розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 24.11.2008 ст. 330 ЦК чітко розмежовує випадки, в яких належним способом захисту порушеного права є визнання правочину недійсним та застосування наслідків його недійсності, від випадків, коли має заявлятися позов про витребування майна з чужого незаконного володіння. Якщо майно передане власником за правочином, який є нікчемним або оспорюваним, то позов про визнання правочину недійсним та (або) про застосування наслідків недійсності правочину має пред'являтися тоді, коли майно залишається у набувача. Тобто якщо вчинений один правочин і повернути майно можна шляхом застосування реституції, то ефективним способом захисту буде визнання правочину недійсним. Якщо ж набувач, який набув майно за недійсним правочином, надалі відчужив таке майно іншій особі, потрібно звертатися з віндикаційним позовом.

Так, на користь відповідача - 1 було відступлено право вимоги за договором застави майнових прав № 82/1/1-S від 26 грудня 2014 року (визнаний недійсним в судовому порядку) на підставі договору відступлення права вимоги за Договором застави майнових прав № 82/1/1- S від 26.12.2014 року, посвідченим 31.01.2015 (є недійсним з підстав, викладених вище).

Отже, наразі відступлені права вимоги за кредитним договором № 255/1/13-КL від 23 вересня 2013 року, кредитним договором № 196/12-КL від 28 серпня 2012 року перебувають у розпорядженні відповідача - 1.

На підставі вищевикладеного суд погоджується з доводами позивача, що до даних правовідносин повинна бути застосована реституція, а саме: у відповідача - 1 повинні бути витребувані права вимоги за кредитним договором № 255/1/13-КL від 23 вересня 2013 року, кредитним договором № 196/12-КL від 28 серпня 2012 року та договорами, що укладені для забезпечення їх виконання, шляхом визнання за позивачем майнових прав за ними та оригінали документів, що засвідчують відповідні права. Таким чином, відповідні вимоги позивача задовольняються судом як доведені та обґрунтовані.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою.

Згідно з Листом Верховного суду України "Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України" від 01.04.2014 у разі здійснення державної реєстрації права власності за набувачем неправомірно відчуженого майна права власника повинні захищатися із застосуванням способу захисту, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК за позовом про визнання права власності та скасування внесеного за заявою набувача запису до Державного реєстру. Якщо запис у Державному реєстрі здійснено внаслідок укладення договору, дійсність якого оспорюється, спосіб захисту прав осіб встановлено п. 2 ч. 2 ст. 16 ЦК за позовом про визнання договору недійсним і скасування запису в Державному реєстрі, внесеного за заявою набувача.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Згідно з п. 75 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 17 жовтня 2013 року № 868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є договір, укладений у порядку, визначеному законом, яким встановлюється обтяження речових прав на нерухоме майно, чи його дублікат.

Оскільки, договір відступлення права вимоги за договором застави майнових прав № 82/1/1-8 від 26.12.2014, посвідчений 31.01.2015, та договір відступлення прав вимоги від 04 лютого 2015 року є недійсними з підстав недотримання в момент їх укладання вимог чинного законодавства, то і записи внесені у зв'язку із укладенням даних правочинів підлягають скасуванню.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача про скасування внесених на підставі договору відступлення права вимоги від 04.02.2015 записів щодо зміни обтяжувача.

Доводи відповідачів відхиляються судом, як такі що спростовані матеріалами справи.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно зі ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин та враховуючи викладене вище позов підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 49 ГПК України позивачем понесені судові витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати по сплаті судового збору, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідачів.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича задовольнити повністю.

2. Визнати недійним Договір відступлення права вимоги за договором застави майнових прав № 82/1/1-S, посвідченого 26.12.2014 Джуринською Л. В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 2315, що 31.01.2015 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 55; ідентифікаційний код 34891802) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 31; ідентифікаційний код 37881514), посвідчений нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л. В. за реєстровим номером 211.

3. Визнати недійним Договір відступлення права вимоги від 04.02.2015, посвідчений Джуринською Л. В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 236, що укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 17/52; ідентифікаційний код 35894495) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 31; ідентифікаційний код 37881514).

4. Витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 31; ідентифікаційний код 37881514) на користь Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 17/52; ідентифікаційний код 35894495) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування складів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича права вимоги за:

- кредитним договором № 196/12-КL від 28 серпня 2012 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ Україна)" та Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК", разом із змінами до нього;

- договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В., 28 серпня 2012 року за реєстровим номером 2184, з усіма додатковими угодами до нього;

- договором застави корпоративних прав (прав на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ") № б/н від 30 серпня 2012 року, з усіма додатковими угодами до нього,

шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича прав вимоги за кредитним договором № 196/12-КL від 28 серпня 2012 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)" та Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК", разом із змінами до нього;

- кредитним договором № 255/1/13-КL від 23 вересня 2013 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М" та Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК", разом із змінами до нього;

- договором іпотеки, посвідченим Кирилюком Д.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 23 вересня 2013 року за реєстровим № 3591, який укладений між Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК" та Дочірнім піприємством "СТРОЙ МАРКЕТ ПЛЮС";

- договір іпотеки, посвідчений Кирилюком Д.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 11 жовтня 2013 року за реєстровим № 3747, який укладений між Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАГМАР-ІНВЕСТ"

шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" майнових прав за

- кредитним договором № 196/12-КL від 28 серпня 2012 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ Україна) " та Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК", разом із змінами до нього;

- договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського з::таріального округу Паракудою І.В., 28 серпня 2012 року за реєстровим номером 2184, з усіма додатковими угодами до нього;

- договором застави корпоративних прав (прав на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ") № б/н від 30 серпня 2012 року, з усіма додатковими угодами до нього,

шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 17/52; ідентифікаційний код 35894495) в особі Уовноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича прав вимоги за Кредитним договором № 196/12-КL від 28 серпня 2012 року, укладеним Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-БУРОВЕ ОБЛАДНАННЯ (Україна)" та Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК", разом із змінами до нього;

- договором іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В., 28 серпня 2012 року за реєстровим номером 2184, з усіма додатковими угодами до нього;

- договором застави корпоративних прав (прав на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "ДІСКАВЕРІ-ЗАВОД БУРОВОГО ОБЛАДНАННЯ") № б/н від 30 серпня 2012 року з усіма правами, що передбачені даними договорами;

- кредитним договором № 255/1/13-КL від 23 вересня 2013 року, укладеним Товариством з обмеженою відповідальністю "Фросбі-М" та Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК", разом із змінами до нього;

- договором іпотеки, посвідченим Кирилюком Д.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 23 вересня 2013 року за реєстровим № 3591, який укладений між Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК" та Дочірнім підприємством "СТРОЙ-МАРКЕТ ПЛЮС";

- договір іпотеки, посвідчений Кирилюком Д.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 11 жовтня 2013 року за реєстровим № 3747, який укладений між Публічним акціонерним банком "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДАГМАР-ІНВЕСТ".

5. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор Плюс" (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 31; ідентифікаційний код 37881514) повернути Публічному акціонерному товариству "ЗЛАТОБАНК" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 17/52; ідентифікаційний код 35894495) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК" Славінського Валерія Івановича оригінали наступних документів:

- кредитний договір № 196/12-KL від 28.08.2012, укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір іпотеки, посвідчений 28.08.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І. В. за реєстровим № 2184, укладений Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір застави корпоративних прав (права на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Діскавері - Бурове обладнання (Україна)" від 30.08.2012 з усіма змінами та доповненнями до нього;

- кредитний договір № 255/1/13-KL, укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фросбі - М", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір іпотеки, посвідчений 23.09.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д. В. за реєстровим № 3591, укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Дочірнім підприємством "Строй - маркет плюс", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір іпотеки, посвідчений 11.10.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кирилюком Д. В. за реєстровим № 3747, укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дагмар - Інвест", з усіма змінами та доповненнями до нього;

- договір поруки № 255/1/13-KL/Р-1 від 23.09.2013, що укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Компанією "Ансуса Лімітед".

6. Скасувати запис про внесення змін до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна 14711154 щодо зміни обтяжувача, вчинений 31 січня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В. на підставі Договору відступлення права вимоги від 31 січня 2015 року щодо зміни обтяжувача з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС".

7. Скасувати запис про внесення змін до реєстраційного запису державного реєстру обтяжень рухомого майна 14711155 щодо зміни обтяжувача, вчинений 31 січня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В. на підставі Договору відступлення права вимоги від 31 січня 2015 року щодо зміни обтяжувача з Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС".

8. Скасувати запис про внесення змін до реєстраційного запису Державного реєстру обтяжень рухомого майна 12944475 щодо зміни обтяжувача, вчинений 04 лютого 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Джуринською Л.В. на підставі Договору відступлення прав вимоги від 04 лютого 2015 року, посвідчений Джуринською Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 236, що укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС".

9. Скасувати зміни в запис про реєстрацію іпотек 1285063 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо іпотекодержателя внесені на підставі Договору відступлення прав вимоги від 04 лютого 2015 року, посвідчений Джуринською Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 236, що укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС".

10. Скасувати зміни в запис про реєстрацію обтяження 1285130 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо обтяжувача, внесені на підставі Договору відступлення прав вимоги від 04 лютого 2015 року, посвідчений Джуринською Л.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 236, що укладений між Публічним акціонерним товариством "ЗЛАТОБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС".

11. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ФАКТОР ПЛЮС" (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 31; ідентифікаційний код 37881514) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Універсальні інформаційні технології" " (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 55; ідентифікаційний код 34891802) на користь Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 17/52; ідентифікаційний код 35894495) 12 402 (дванадцять тисяч чотириста дві) гривні витрат на оплату судового збору порівну.

12. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

13. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.06.2016.

Суддя Л. Д. Головатюк