донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

06.06.2016 р. справа №908/417/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін від позивача: від відповідача: ОСОБА_4 за довіреністю; не зявився;
розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Водоканал", м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від29.03.2016 р.
у справі№ 908/417/16 (суддя: Місюра Л.С.)
за позовомКомунального підприємства "Водоканал", м. Запоріжжя
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Мета", м. Запоріжжя
про стягнення 24 586 грн. 96 коп.
В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Водоканал" (далі КП "Водоканал", позивач) звернулося до господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мета" (далі ТОВ "Мета", відповідач) заборгованості за безоблікове водокористування в сумі 24 586 грн. 96 коп.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 29.03.2016 р. у справі № 908/417/16 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду мотивовано недоведеністю та необґрунтованістю позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, КП "Водоканал" подало апеляційну скаргу, в якій просить дане рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права України.

КП "Водоканал" зазначає, що не є місцевим органом виконавчої влади, відтак, твердження місцевого господарського суду щодо неповідомлення позивачем відповідача про час і місце проведення повірки є безпідставним.

Скаржник стверджує, що експлуатація засобу вимірювальної техніки (приладу обліку) із порушенням міжповірочним інтервалів свідчить про неможливість стверджувати про технічну придатність облікового приладу та про правильність і точність вимірювань.

Посилаючись на постанови Вищого господарського суду України у справах № 908/4091/13, № 910/961/14, № 908/1749/14, № 908/5707/14 позивач вказує, що відповідач (абонент/споживач) повинен забезпечити своєчасну повірку приладу обліку та не здійснювати споживання води за неповіреним належним чином водолічильником, проте останнім було порушено п. 3.2.3. договору, а саме експлуатація недержповіреного засобу обліку у встановлені законодавством терміни, тому, у відповідача були всі підстави для нарахування оплати відповідно до п. 3.3 "Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України".

Крім того, позивач стверджує, що господарським судом Запорізької області не було досліджено п. 9.3. договору, внаслідок чого суд неправомірно дійшов висновку про безпідставність посилання позивачем на п. 3.3 "Правил користування" № 190.

Представник позивача у судовому засіданні 06.06.2016 р. підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні 23.05.2016 р. проти апеляційної скарги заперечили за доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст.811 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено місцевим господарським судом, 01.01.2006 р. між КП "Водоканал" та ТОВ "Мета" укладено договір про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації № 1045 (далі - договір), відповідно до умов якого водоканал забезпечує абоненту подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчиках: 40 років Рад. України, 57б (п. 1.1 в редакції додаткової угоди № 1/28/04/2011 від 28.04.2011 р. до договору).

Даним пунктом також сторонами визначено, що вони керуються, зокрема, Законом України "Про питну воду та водопостачання" від 10 січня 2002 року № 2918-111, діючими "Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах та селищах України", затверджених наказом Держжиткомгоспу України від 01.07.1994 року № 65 (далі - "Правила користування..."), "Правилами експлуатації та технічними вимогами до приладів обліку питної, технічної води, промислових та госпфекальних стоків" від 20.12.1993 року (далі - "Правила експлуатації ...")

Розділом 2 договору визначено, що останній укладається з 01.01.2006 р. по 31.12.2009 р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії, про його припинення не було письмово заявлено однією із сторін. Відносини сторін до укладання нового договору регулюються даним договором. Оскільки жодна з сторін не виявляла намірів про припинення договору, то договір є пролонгованим до 31 грудня 2016 року.

Відповідно до п. 3.2.1. договору абонент зобовязався своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку у відповідності з цим договором та нормативними документами, вказаними в п. 1.1 договору.

Умовами п. 3.2.2. договору встановлено, що абонент зобовязався для обліку спожитої питної та технічної води своїми силами та коштами в термін до 31.05.06 у відповідності з "Правилами користування..." обладнати вузол, а також встановити обліковий прилад JS-1,5 або аналог, предявити його за актом представнику КП "Водоканал" для перевірки технічного стану, пломбування та реєстрації.

Пунктом 3.2.3 договору сторони погодили, що при відсутності або не встановленому обліковому приладі у встановлений водоканалом термін або розміщенні абонентом водолічильних вузлів чи то їх експлуатації з порушенням "Правил користування…", "Правил експлуатації…" водопостачання абонента вважається безобліковим, а витрати води і обєм стоків у такому випадку визнаються розрахунковим шляхом у відповідності з пунктами 9.6 та 21.5 "Правил користування…", починаючи з дня виписки останнього акту до дня приймання в експлуатацію облікового приладу або водолічильного вузла.

Згідно з п. 3.2.4. договору абонент зобовязаний для забезпечення постійного обліку питної води мати резервні технічно придатні, держперевірені облікові прилади.

Розділом 5 договору сторонами визначено порядок проведення розрахунків.

Відповідно до п. 9.2. договору всі питання, не передбачені цим договором регулюються чинним законодавством України, нормативними актами органів місцевої виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

При розірванні договору сторони повинні провести повний розрахунок за отримані послуги.

Умовами пункту 9.3. договору погоджено, що у випадку прийняття компетентними органами нормативних актів, якими регулюються відносини з надання послуг за цим договором, прийняття рішень щодо змін порядку розрахунків між субєктами господарювання, нове законодавство та новий порядок поширюється на умови цього договору без узгодження його сторонами та внесення додаткових змін.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" № 2918-Ш від 10.01.2002 р. (далі Закон України № 2918), послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обовязків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ст. 23 Закону України №2918 підприємства питного водопостачання мають право, зокрема, сприяти впровадженню засобів обліку та регулюванню споживання питної води.

Правилами користування № 190 визначено порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України для виробників послуг централізованого постачання та осіб, що приєднані до системи централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України (далі Правила № 190), та з якими виробником укладено договір на отримання питної води та скидання стічних вод.

Отже, Правила № 190 є обовязковими для застосування та виконання, як учасниками правочину, так і судом під час розгляду спору, оскільки положення попередніх Правил 1994 року втратили чинність та не регулюють спірні правовідносини.

Згідно з п. 2.1 Правил № 190 договірні відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах відповідно до законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідно до п. 3.1 зазначених Правил розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку.

Згідно з п. 3.3 Правил № 190, у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Пунктом 3.4 Правил № 190 визначено, що розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Пунктом 5.14 Правил № 190 передбачено, що усі засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Задовільні результати повірки підтверджують свідоцтвом про повірку або записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційної документації. Засоби обліку опломбовуються з нанесенням відбитка повірочного тавра в місцях, що передбачені експлуатаційною документацією. У випадку тривалості повірки понад місяць обєм води визначається відповідно до п. 3.3 цих Правил до дня установки повіреного засобу обліку.

Як передбачено п. 5.1 Правил користування № 190, облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачем засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію.

Пунктом 5.4 Правил № 190 зазначено, що періодична повірка, обслуговування та ремонт засобів обліку проводяться відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" №1314-YII від 05.06.2014р., а також інших нормативно-правових актів, які регулюють діяльність у цій сфері.

На час укладання договору його умовами зобовязано абонента у визначений строк встановити засіб обліку води та передбачена відповідальність за недотримання абонентом прийнятих на себе зобовязань, на підставі тих нормативно-правових актів, які діяли в той час.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" повірка засобів вимірювальної техніки встановлення придатності засобів вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, до застосування на підставі результатів контролю їх метрологічних характеристик.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та у продаж і видавати напрокат лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали, порядок встановлення яких визначається нормативно-правовим актом ЦОВМ. Підприємства, організації та фізичні особи зобов'язані своєчасно (з урахуванням установлених міжповірочних інтервалів) подавати засоби вимірювальної техніки на повірку.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

03.07.2008 р. представником КП "Водоканал", за участю відповідача, було проведено технічне обстеження водопроводу, за результатами якого було складено акт № 423 від 03.07.2008 р. В даному акті зазначено про те, що у відповідача на вводі діаметром 25 мм встановлено засіб обліку марки JS -1,5, № 6622386 державна повірка 2 квартал 2008 року. Прилад опломбовано до труби пломбою № ВКУ -1 "Азалія". Пломби здані під розпис абоненту. Даний акт було підписано представником позивача та відповідальною особою відповідача за договором - ОСОБА_5.

В акті технічного обстеження водопроводу, який був складений в момент встановлення пломби позивачем не вказано строк наступної повірки.

23.07.2013 р. КП "Водоканал" за участю представника абонента ОСОБА_5, було проведено технічне обстеження водопроводу та сантехнічного обладнання за адресою: 40 років Рад. України, 57 б, та встановлено, зокрема, наступне: постачання холодної води абонентові здійснюється від міської мережі КП "Водоканал" через ввід діаметром 25 мм. На вводі встановлений водомір марки JS -1,5, № 6622386, д/п ІІ-08 р., п/в 01649 мі. Водомір опломбований пломбою ВКУ -1 "Азалія", пломба збережена. Засіб обліку припломбовано до трубопроводу пломбою № ВКУ -1 "Азалія". пломба збережена. Відповідно до п. 5.14 "Правил користування" усі засоби обліку у встановлені строки піддягають періодичній повірці, а також відповідно до п. 3.2.4 договору № 1045/1. У разі тривалості повірки більше ніж один місяць об'єм води визначається відповідно до п. 3.3. "Правил користування" з дня виписки останнього рахунку контролером. Останній рахунок був виписаний 25.06.13 р. Розрахунок здійснюється за період з 26.06.06.2013 р. по 23.07.2013 р. за розрізом труби діаметром 25 мм, що складатиме 3,533 мі/год.: 3,533 мі/год х 24 години х 28 діб = 2374,176 мі. Кількість стоків дорівнює кількості води (п. 3.14 "Правил користування").

Зазначений акт підписано представниками КП "Водоканал" в односторонньому порядку, представник абонента від підпису відмовився, про що в акті зроблено відповідний запис.

23.07.2013 р., на підставі ОСОБА_4 технічного обстеження від 23.07.2013 р., позивачем було здійснено розрахунок безоблікового водокористування за період з 26.06.2013 р. по 23.07.2013 р. та складено Акт-рахунок № 1045/1 від 23.07.2013 р. на суму 24 586 грн. 96 коп. Даний акт-рахунок підписаний з боку представника позивача, відповідач від підпису відмовився, про що зроблено відповідний запис в акті-рахунку.

Покажчиком 2012 "Засоби вимірювальної техніки, занесені до державного реєстру України" затвердженого Міністерством економічного розвитку і торгівлі України міжповірочний термін лічильників холодної та гарячої води крильчастих типу JS, виміри яких використовуються під час розрахунків в сфері побутових та комунальних послуг, встановлено 4 (чотири) роки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки Закритого акціонерного товариства "Теплосервіс" відділу метрології (а.с. 94) державна повірка вищезазначеного приладу обліку була здійснена 14.08.2013 р., що підтверджує його технічну придатність, правильність та точність вимірювань.

В свою чергу, відомостей про те, що в технічному відношенні засіб обліку марки JS-1,5 № 6622386 не був справним матеріали справи не містять.

Отже, всі засоби обліку в обумовлені законодавством строки підлягають періодичній повірці. Задовільні результати повірки підтверджують свідоцтвом про повірку або записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційної документації. Засоби обліку опломбовуються з нанесенням відбитка повірочного тавра в місцях, що передбачені експлуатаційною документацією. У випадку тривалості повірки понад місяць обєм води визначається відповідно до п. 3.3 Правил № 190 до дня установки повіреного засобу обліку.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинним законодавством не передбачено норми, відповідно до якої виробник, у разі непроведення споживачем вчасно повірки засобу обліку води, має проводити розрахунок витрат води згідно п. 3.3 Правил, оскільки розрахунок витрат води згідно із зазначеним пунктом Правил проводиться виробником у випадку, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, заявляючи позов про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 26.06.2013 р. по 23.07.2013 р. у розмірі 24 586 грн. 96 коп., не врахував, що п. 1.1 та п. 3.2.3 договору містять посилання не на п. п. 3.3, 3.4 "Правил користування" № 190, а на п. п. 9.6, 21.5 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Державного комітету по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994 №65, які втратили чинність за наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06. 2008 №190.

Судова колегія вважає, що після затвердження наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України зміни до договору не вносились, а тому, посилання позивача про наявність договірних зобов'язань відповідача оплачувати спожиту воду як безоблікову, відповідно до п. 3.4 "Правил користування" № 190 не відповідають вимогам чинного законодавства.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що позовні вимоги є недоведеними, а тому, задоволенню не підлягають.

Таким чином, рішення господарського суду відповідає матеріалам справи, вимогам діючого законодавства та підлягає залишенню в силі.

Судові витрати за апеляційною скаргою покладаються на заявника скарги.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Водоканал" на рішення господарського суду Запорізької області від 29.03.2016 року у справі № 908/417/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 29.03.2016 року у справі № 908/417/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий К.І. Бойченко

Судді: І.В. Зубченко

ОСОБА_3