ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016 року Справа № 904/40/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Подобєда І.М.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

за участю представників сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 02.12.2015 р.;

від позивача: представник не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Жилсервіс-1" Дніпропетровської міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2016р. у справі № 904/40/16

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група", м. Київ

до Комунального підприємства "Жилсервіс-1" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості в сумі 65 199, 44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2016р. у справі № 904/40/16 (суддя Мельниченко І.Ф.) стягнуто з КП Жилсервіс-1 Дніпропетровської міської ради на користь ПАТ Страхова компанія Українська страхова група 65 199, 44 грн. основного боргу, 1 218 грн. судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги місцевий господарський суд виходив з того, що до позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до особи, відповідальної за регресними вимогами, оскільки відповідальність за утримання внутрішньобудинкових мереж у належному стані покладено на КП Жилсервіс-1, який є балансоутримувачем житлового будинку № 18 А по вул. Титова, м. Дніпропетровська.

Підстави з яких порушено питання про перегляд рішення:

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, на порушення судом норм процесуального права, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в позові повністю.

Апелянт посилається на відсутність причинно - наслідкового звязку між діями відповідача та шкоди, заподіяної позивачу, оскільки з акту від 30.07.2014р. не вбачається в якому саме приміщенні 16-ти поверхового житлового будинку № 18 А по вул. Титова у м.Дніпропетровську, відбулось залиття та заподіяння матеріальної шкоди; не зазначено, що залиття відбулось саме в нежитлових приміщеннях № 200 та № 205, розташованих на першому поверсі житлового будинку № 18 А по вул. Титова у м.Дніпропетровську, які належать ОСОБА_2 та орендуються страховиком ДП «Дніпропетровський орган з сертифікації залізничного транспорту», що вбачається з договору оренди № 4/13 від 04.03.2013р. Таким чином, як вважає скаржник, відповідно до змісту ст. 1166 Цивільного кодексу України матеріальна шкода не підлягає стягненню з відповідача.

Скаржник звертає увагу на те, що факт заподіяння матеріальної шкоди внаслідок залиття приміщення на першому поверсі у звязку з поривом труби холодного постачання на горищі 16-ти поверхового житлового будинку не підтверджений жодним доказом та є фізично малоймовірним враховуючи розташування приміщення, в якому сталась аварія, та приміщення, яке було залите, оскільки залиття мало відбутися також і в квартирах загального користування на кожному з 16-ти поверхах. Однак, відповідно до проведеного обстеження 15.03.2016р. працівниками відповідача та головою будинкового комітету «Титова, 18 А» місць загального користування по кожному поверсі, технічного поверху, горища слідів залиття виявлено не було.

Крім того, акт про залиття від 30.07.2014р. не є належним доказом та не підтверджує дійсних обставин та причин залиття спірного приміщення, оскільки оформлений з порушенням Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджені Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005р. (далі - Правила), а саме, складений акт не відповідає типовій формі акту, наведеній у додатку № 4 Правил, відсутні висновки і рекомендації комісії; в складанні акту не приймали участь головний інженер, який повинен бути головою комісії зі складання акту та слюсар-сантехнік; акт складено не уповноваженими особами, оскільки відповідно до посадових інструкцій, до компетенції начальника виробничої ділянки, старшого майстра та майстра не входить складання актів про залиття; акт не було затверджено директором відповідача; власник приміщення не був ознайомлений з актом, про що не розписувався; акт було складено через 23 дні після залиття, а не в день коли відбулася аварія.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу:

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення господарського суду залишити без змін.

Позивач зазначає, що в ході розгляду справи у місцевому господарському суді представником відповідача не заперечувався факт залиття саме застрахованих приміщень № 200 та № 205 по вул. Титова, буд. 18 А, а заперечувався факт знаходження трубопроводу, на якому відбулась аварія, на балансі відповідача

Факт залиття саме застрахованих приміщень підтверджується актом «про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання)» від 30.07.2015р. та в заяві настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування від 09.04.2014р.

Таким чином саме відповідач є особою, відповідальною за збитки, завдані власнику спірних приміщень.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.04.2016р. апеляційну скаргу прийнято до розгляду та призначено у судове засідання на 10.05.2016р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Березкіна О.В., Подобєд І.М.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.05.2016р. продовжено строк вирішення спору на 15 днів.

У судовому засіданні 10.05.2016р. оголошено перерву до 23.05.2016р.

23.05.2016р. на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника.

На думку суду клопотання слід задовольнити, оскільки матеріали справи достатні для розгляду справи по суті.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.05.2016р. розгляд справи перенесено на 13.06.2016р. у звязку з відрядженням судді-доповідача.

У судовому засіданні 13.06.2016р. оголошено перерву до 14.06.2016р.

У судовому засіданні 14.06.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи встановлені апеляційною інстанцією:

02.04.14 р. Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (Страховик; позивач) та Державним підприємством «Дніпропетровський орган з сертифікації залізничного транспорту» (Страхувальник) укладено Договір № 05-0402-14-00002 добровільно страхування орендованого майна (далі Договір)(а.с. 1-12).

Відповідно до п. 1. вище зазначеного Договору, предметом договору є майнові інтереси, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме, орендованим приміщенням загальною площею 376,0 м.кв (за планом БТІ № 200 (цоколь), № 205 (1-й поверх), яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, вул. Тітова, будинок № 18 А, та належить на праві приватної власності ОСОБА_3.

Згідно з п.2.2 страхувальником визначено вигодо набувача ОСОБА_3 михайлівну.

Згідно п. 2.3. Договору, страховик відшкодовує Власнику нерухомого майна збитки, в тому числі, внаслідок впливу рідини з водопровідних, каналізаційних, опалювальних та протипожежних систем, внаслідок іх пошкодження, в тому числі із сусідніх приміщень.

Відповідно до роздруківки реєстру заявок за травень-липень 2014 року КП «Жилсервіс-1» ДМР за ID 111105 зареєстровано аварійну заявку конс'ержа будинку № 18а по вулиці Титова про виток води. В коментарях реєстру зазначено, що за даною заявкою «Обстежували. Виявили місце витоку. Виробили роботи по очищенню місця витоку від іржі і грязі і встановили хомут з гумовою прокладкою. Витік усунений. Необхідно провести зварювальні роботи "латочний" на трубопроводі ХВС діаметром 150» (а.с. 144-157).

Інших викликів за зазначеною адресою в спірний період часу не виявлено.

Листом вих. № 801/67 від 08.07.2014р. за Державне підприємство «Дніпропетровський орган з сертифікації залізничного транспорту» звернулося до Начальника виробничої одиниці № 2 Жилсервіс № 1 ОСОБА_4 з проханням надати довідку для страхової компанії для відшкодування збитків.

Відповідно до акту про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого водопостачання (або холодного водопостачання) від 30.07.15 р., який складено комісією Комунального підприємства «Жилсервіс - 1» (Відповідач, балансоутримувач житлового будинку) встановлено, що 07.07.2014 року в будинку № 18 А по вулиці Тітова на горищі трапилась аварія на системі холодного водопостачання, в результаті чого, в томі числі, відбулась деформація стелі та підлоги. Причиною залиття, аварії, що трапилась на системі ХВП, став прорив трубопроводу на технічному поверсі (№ 111105 акт від 06.07.14 в 3-57, складений «Енергія»)

09.07.14 р. страхувальником було подано до ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» заяву про виплату страхового відшкодування, якою він поінформував позивача про настання 6.07.2014р. страхового випадку (а.с. 30).

Страховим актом № ДКЦВ-8716 від 27.08.2014р. зафіксовано настання страхового випадку (а.с. 32)

Вартість матеріальної шкоди завданої власнику нежитлового приміщення внаслідок залиття водою, згідно висновку № 11/14-01 про розмір матеріального збитку від 04.08.14 р. становить 66 499, 44 грн (а.с. 24-29).

Відповідно до розрахунку остаточна сума страхового відшкодування становить 65 199,44 грн. (а.с. 33), яка відповідно до розпорядження про виплату від 28.08.2014р. (а.с. 34) платіжним дорученням № 19635 від 28.08.2014р. (а.с. 35) виплачена ФОП ОСОБА_3

Позивачем було виплачено за договором страхування страхове відшкодування в сумі 65 199, 44 грн., про що свідчить платіжне доручення № 19635 від 28.08.14 р., копія якого залучена до матеріалів справи (а.с. 35).

Мотиви з яких суд апеляційної інстанції виходив:

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Відповідно до цивільного законодавства шкода, завдана майну та особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відшкодування шкоди потерпілому можливе у двох випадках: 1) внаслідок невиконання контрагентом потерпілого своїх договірних зобовязань; 2) внаслідок дій особи, що не повязана з потерпілим будь-якими договірними відносинами (деліктна відповідальність).

Якщо дії третьої особи, якими страхувальнику спричинені збитки, є страховим випадком, то у такого потерпілого (страхувальника за договором страхування) є дві можливості відшкодування шкоди: за рахунок безпосереднього заподіювача шкоди; за рахунок страховика шляхом отримання страхового відшкодування. Право вибору належить самому потерпілому.

Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. При суброгації нового зобовязання із відшкодування збитків не виникає відбувається заміна кредитора: потерпілий (а ним є страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого.

І регрес, і суброгація виникають на підставі закону. Суброгація також виникає на підставі закону ст. 993 ЦК та ст. 27 Закону № 85/96-ВР.

Проте між зазначеними поняттями існують відмінності. За суброгації відбувається лише зміна осіб у вже наявному зобовязанні (зміна активного субєкта) зі збереженням самого зобовязання. Це означає, що одна особа набуває прав і обовязків іншої особи у конкретних правовідносинах. У процесуальному відношенні страхувальник передає свої права страховику на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. При регресі одне зобовязання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Ці інститути мають різний режим правового регулювання. Так, регрес регулюється загальними нормами цивільного права, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК встановлений особливий правовий режим.

Правовими підставами позову позивачем визначено як ст.993 ЦК України.так і ст.1191 ЦК України.

З урахуванням встановлених фактичних обставин справи, колегія суддів вважає, що між сторонами виникли відносини, повязані з відшкодуванням шкоди, які належить вирішувати у порядку суброгації.

Як встановлено місцевим господарським судом і підтверджується матеріалами справи в результаті прориву трубопроводу на технічному поверсі в будинку № 18 А по вулиці Тітова, орендованому ДП «Дніпропетровський орган з сертифікації залізничного транспорту» приміщенню завдано матеріальних збитків.

Відповідно до п. 5.1. Договору оренди № 4/13 від 04.03.13 р., орендар зобовязується, в тому числі, утримувати обєкт, що орендується у повній справності, здійснювати за власний рахунок поточний ремонт обєкта, що орендується при явній необхідності проведення такого ремонту; за власний рахунок усувати несправності та поломку комунікацій обєкта, що орендується; та за власний рахунок та на користь Орендодавця застрахувати переданий в оренду обєкт оренди.

Нормативно-правовим актом, який регулює питання утримання житлових будинків та прибудинкової території є Правила утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджені Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 N 76 (Правила утримання будинків - далі).

Відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради № 53/17 від 30.11.2011 р. житловий будинок № 18а по вул. Титова передано на баланс КП «Жилсервіс-1» Дніпропетровської міської ради. Згідно Додатку № 1 до зазначеного рішення, до послуг, які надаються балансоутримувачем включені послуги з технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації.

Відповідно до Розділу 2 Правил, технічне обслуговування жилих будинків - комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів роботи технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку.

Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідальність за утримання внутрішньо-будинкових мереж у належному стані у житловому будинку № 18а по вул. Титова покладено на КП «Жилсервіс-1».

Відповідно до частин 1,2 статті 1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обовязок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт завдання такої шкоди відповідачем та її розмір. Вищезазначений правовий висновок викладений в постанові Верховного суду України від 3 грудня 2014 року у справі №6-183цс14.

Відповідачем з урахуванням положень ч.2 ст.1166 ЦК України та ст.ст.33,34 Господарського процесуального кодексу України не доведено відсутність його вини в завдані вищезазначеної шкоди.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог.

Інші доводи апеляційної скарги висновків місцевого господарського суду не спростовують і не можуть бути підставою для скасування його рішення.

Таким чином, оскільки, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і обєктивно зясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції у відповідності до п.1 ч. 1 ст.103 ГПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Розподіл судових витрат у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Жилсервіс-1" Дніпропетровської міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2016р. у справі № 904/40/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2016р. у справі № 904/40/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено 16.06.2016р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В.Березкіна

Суддя І.М.Подобєд