ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"14" червня 2016 р. Справа № 923/2095/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Бєловій О.С., розглянувши заяву Каїрської сільської ради Горностаївського району Херсонської області про розстрочку виконання рішення у справі

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-технічний центр "Динамо-Континент" м. Миколаїв

до: Каїрської сільської ради Горностаївського району Херсонської області, с. Каїри Горностаївського району Херсонської області

третя особа-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Горностаївська районна державна адміністрація Херсонської області

третя особа-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Горностаївському районі Херсонської області

про стягнення 33577 грн. 56 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа ОСОБА_1, довір. від 01.12.2015р.

від відповідача - голова сільради ОСОБА_2

від 3-ї особи-1 - не прибув;

від 3-ї особи-2 - не прибув

в с т а н о в и в:

Рішенням суду від 15.03.2016 року позовні вимоги задоволено. З відповідача на користь позивача стягнено 33577грн. 56коп. основного боргу, 1218 грн. 00коп. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 21.04.2016р. рішення залишено без змін.

05.05.2016р. судом видано наказ.

30.05.2016 року від відповідача надійшла заява, якою він просить розстрочити виконання рішення на 12 місяців, посилаючись на складне фінансове становище та у зв'язку з тим, що кошти в бюджеті на 2016 рік не передбачені.

Ухвалою від 31.05.2016 р. заяву прийнято та призначено до розгляду в засіданні суду на 14.01.2016 р.

Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти заяви про розстрочки виконання рішення та просив суд відмовити в її задоволенні.

Представник відповідача підтримав вимоги, викладені в заяві про розстрочку виконання рішення та просить суд її задовольнити.

Треті особи, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, але явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, третя особа-1 витребуваних судом документів не надала.

13.06.2016 р. до суду надійшов відзив третьої особи-2 на заяву про розстрочку, в якому УДКСУ у Горностаївському районі Херсонської області повідомляє суд, що на даний час управлінням Казначейства вживаються заходи відповідно до п. 24-33 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджених постановою КМУ від 03.08.2011 р.

Розглянувши заяву, заслухавши представників сторін, суд дійшов до висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

У п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Тому, вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання відповідачу розстрочки виконання судового рішення.

При цьому, слід також враховувати, що за змістом частини першої статті 229 ГК України та частини першої ст. 625 ЦК України, за невиконання грошового зобовязання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій чи бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Відповідальність боржника означає можливість стягнення за рахунок майна боржника суми невиконаного грошового зобовязання, тобто боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобовязання за будь-яких обставин.

Окрім того, ч. 2 ст. 218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобовязань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх зобов'язань контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Відповідач не виконав вимог суду і не надав належних доказів, які б обґрунтовували неможливість виконання рішення суду, а посилання на складне фінансове становище відповідача не є доказом неможливості виконання рішення та не підтверджується відповідними доказами.

До того ж, відповідачем не надано доказів відсутності майна, за рахунок якого можливо було б виконати рішення суду.

З огляду на викладене та враховуючи те, що обставини, які склалися у відповідача не є винятковими у розумінні ч. 1 ст. 121 ГПК України, з урахуванням матеріальних інтересів обох сторін, їх фінансового стану, ступеню вини відповідача у виникненні спору, наявності інфляційних процесів у економіці держави та недоведеності відповідачем відсутності коштів і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, суд вважає, що заява відповідача про надання розстрочки виконання рішення задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.86, 121 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Відмовити в задоволенні заяви Каїрської сільської ради Горностаївського району Херсонської області про розстрочку виконання рішення у справі №923/2095/15.

Суддя В.П.Ярошенко