ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2016 р. Справа № 921/1017/15-г/7

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Матущак О.І.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ПАТ Державний експортно-імпортний банк України в особі філії АТ Укрексімбанк в м. Тернополі, від 28.04.16 р. №066-03/1042 (вх. № апеляційного суду 01-05/2208/16 від 06.05.16 р.)

на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 13.04.2016 р.

у справі №921/1017/15-г/7 (суддя Стадник М.С.)

за позовом Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в особі філії АТ Укрексімбанк в м. Тернополі, м. Тернопіль

до відповідача 1 Приватного підприємства Продекспорт, м. Тернопіль

до відповідача 2 Приватного акціонерного товариства Агро-продукт, с. Росохач, Чортківський район, Тернопільська область

про стягнення 7 354 007,86 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 керівник юридичної служби філії АТ «Укрексімбанк» у Тернополі (довіреність від 27.01.2016 р. №010-01/336 );

від відповідача: ОСОБА_3 представник (довіреність від 30.12.2015 р.);

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 13.04.2016 р. поновлено провадження у справі №921/1017/15-г/7. Матеріали справи №921/1017/15-г/7 повернуто на адресу Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (м. Тернопіль, вул. Січових Стрільців,4) для продовження проведення судової фінансово-кредитної експертизи, призначеної ухвалою суду від 10.12.2015 р. Зобов»язано сторони подати до суду: Тернопільське відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз: копію рахунку на оплату експертизи та докази його направлення Приватному підприємству «Продекспорт». ПП «Продекспорт» подати докази оплати вартості проведення судової фінансово-кредитної експертизи. Провадження у справі зупинено до проведення судової експертизи.

Позивач Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Тернополі, не погодившись з винесеною ухвалою, подав апеляційну скаргу від 28.04.16 р. №066-03/1042 (вх. № апеляційного суду 01-05/2208/16 від 06.05.2016 р.), в якій посилається на те, що остання прийнята з порушенням норм чинного процесуального права, а саме:

Скаржник зазначає, що положеннями ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено право господарського суду зупинити провадження у справі у випадку призначення господарським судом судової експертизи, а не повернення матеріалів справи на адресу експертної установи, як це зазначено в п.2 резолютивної частини ухвали від 13.04.2016 р. Вважає, що наведені дії суду протирічать п.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. «Про деякі питання практики призначення судової експертизи», відповідно до якого господарським судам необхідно також врахувати, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Відтак, Скаржник вважає, що несплата Відповідачем 1 протягом більше як двох місяців вартості проведення експертизи згідно виставлених йому рахунків, отримання яких не заперечується самим Відповідачем 1 з тих підстав, що останні не містять термінів їх оплати та перебували на візуванні в керівництва підприємства, а тому не було можливості їх оплатити, вважає необґрунтованими та неналежними доказами неможливості оплати експертизи. Термін, який пройшов з моменту призначення експертизи й до моменту винесення оскаржуваної ухвали більше ніж чотири місяці був повністю достатнім для здійснення оплати. Крім цього вказує, що подібні дії можуть бути повторені Відповідачем 1 і призвести до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо розгляду справи протягом розумного строку.

Дані обставини, Скаржник, вважає, підставою для скасування ухвали господарського суду Тернопільської області від 13.04.2016 р. у справі №921/1017/15-г/7 про зупинення провадження у справі та просить направити матеріали справи №921/1017/15-г/7 для розгляду до суду першої інстанції на підставі наявних доказів.

Відповідач ПП «Продекспорт» у відзиві б/н від 31.05.2016 р. (вх. № апеляційного суду 01-04/3957/16 від 31.05.2016 р.) заперечує доводи апеляційної скарги, посилаючись на те, що у матеріалах справи містяться взаємно суперечливі дані, через що неможливо встановити черговість зарахування коштів, сплачених Боржником, підстави перерахування коштів Банком на конкретні рахунки, період нарахування процентів за користування кредитними коштами, відповідність зазначеної загальної суми комісій фактичному розміру комісії, яка підлягає сплаті, і як наслідок, неможливо достеменно встановити остаточну суму заборгованості по процентах та комісії за кредитним договором лише на підставі наявних у матеріалах справи доказах. Відтак вважає, що не проведення судової фінансово-кредитної експертизи і встановлення дійсного розміру заборгованості призведе до ухвалення необґрунтованого та такого, що суперечить вимогам ст. 84 ГПК України, рішення. Провадження у справі підлягає зупиненню до закінчення проведення призначеної судом експертизи, оскільки з висновку експерта у даній справі можливо буде встановити дійсну суму заборгованості. Відповідно до цього, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 18.05.2016 р. поновлено строк ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Тернополі на подання апеляційної скарги від 28.04.2016 р. №066-03/1042 (вх. № апеляційної скарги 01-05/2208/16 від 06.05.2016 р.) на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 13.04.2016 р. у справі №921/1017/15-г/7 (Т-2, а.с.191-192).

Ухвалою суду від 18.05.20216 р. прийнято апеляційну скаргу ПАТ Державний експортно-імпортний банк України в особі філії АТ Укрексімбанк в м. Тернополі, від 28.04.16 р. №066-03/1042 (вх. № апеляційного суду 01-05/2208/16 від 06.05.16 р.) на ухвалу господарського суду Тернопільської області від 13.04.2016 р. у справі №921/1017/15-г/7 та призначено до розгляду в судове засідання на 31.05.2016 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Матущак О.І. та Орищин Г.В. (Т-2, а.с.193).

В судове засідання 31.05.2016 р. з»явились представники Позивача та Відповідача 1. Відповідач 2 участі уповноваженого представника не забезпечив причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою суду від 18.05.2016 р., про що свідчить поштове повідомлення про вручення даної ухвали (Т-2, а.с.207). Ухвалою суду від 18.05.2016 р. участь представників сторін визначено на власний розсуд.

Станом на 31.05.2016 р. додаткових доказів та клопотань про відкладення розгляду справи не поступало, а відтак судова колегія ухвалила розглядати справу по наявних у ній матеріалах.

Позивач та Відповідач 1 в судовому засіданні 31.05.2016 р., підтримали свої доводи і заперечення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача 1, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, при цьому встановила наступні обставини та керувалася такими мотивами.

2 жовтня 2015 року порушено провадження у справі №921/1017/15-г/7 за позовом ПАТ Державний експортно-імпортний банк України в особі філії АТ Укрексімбанк до ПП Продекспорт та ПАТ «Агро-продукт» про стягнення 1 719 503,49 грн. (Т-1, а.с.2). Судове засідання призначено на 27.10.2015 р.

Ухвалами суду першої інстанції від 27.10.2015 р., 17.11.2015 р. засідання відкладено відповідно, на 17.11.2015 р. та 27.11.2015 р. (Т-1, а.с.125-126,142; Т-2, а.с.65).

В ухвалі місцевого господарського суду від 27.11.2015 р. зазначено, що розглянувши заяви Позивача від 23.11.2015 р. №066-00/2667 про збільшення розміру позовних вимог та від 26.11.2015 р. №066-00/2791 про уточнення заяви про збільшення позовних вимог, судом, залишено без розгляду заяву Позивача про збільшення позовних вимог, як таку, що не відповідає вимогам ст. 57 ГПК України (Т-2, а.с.58).

Ухвалою місцевого господарського суду від 27.11.2015 р. відкладено розгляд справи на 08.12.2015 р., у якому в свою чергу, оголошено перерву до 10.12.2015 р. (Т-2, а.с.115-116). Крім цього, в протоколі зазначено, про прийняття заяви Позивача про збільшення позовних вимог №066-00/2667 від 27.11.20215 р. (Т-2, а.с.115).

10.12.2015 р. ухвалою господарського суду Тернопільської області призначено судову фінансово-кредитну експертизу, проведення якої доручено Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Провадження у справі зупинено до проведення судової експертизи та оплату експертизи покладено на ПП Продекспорт (Т-2, а.с.121-137).

03.02.2016 р. Тернопільське відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз направило відповідачу рахунок на оплату вартості експертизи (Т-2, а.с.139-140).

Місцевим господарським судом клопотання експерта про оплату вартості експертизи отримано 04.02.2016 р. Також суд отримав від експертної установи клопотання про погодження строку проведення експертизи понад 3 місяці.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 12.02.2016 р. погоджено Тернопільському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз строк подання висновку судової фінансово-кредитної експертизи, призначеної ухвалою від 10.12.2015 р у цій справі понад 90 днів (Т-2, а.с.141-143).

19.02.2016 р. місцевий господарський суд отримав від банку документи необхідні для проведення судової фінансово-кредитної експертизи. І в цей же день ці матеріали направлені експертній установі.

24.03.2016 р. у звязку з незадоволенням клопотання судового експерта про оплату вартості судової фінансово-кредитної експертизи, матеріали справи повернуто суду експертною установою (Т-2 а.с.162).

Місцевим господарським судом ухвалою від 24.03.2016 р. призначено судове засідання на 08.04.2016 р. з метою розгляду питання причин неоплати вартості судової фінансово-кредитної експертизи Відповідачем та можливості оплати такої банком без поновлення провадження у справі (Т-2, а.с.164).

08.04.2016 р. місцевим господарським судом одержано від Позивача письмове заперечення проти оплати ним вартості судової фінансово-кредитної експертизи (Т-2, а.с.175).

13.04.2016 року експертною установою повідомлено Відповідача, що рахунки за проведення судової фінансово-кредитної експертизи від 03.02.16 №820, від 03.02.16р. №821, від 03.02.16р. №826, від 03.02.16р. №827 анульовано у звязку із неоплатою та поверненням справи до господарського суду Тернопільської області і при повторному надходженні справи, експертна установа повідомляла, що виставить нові рахунки на оплату (Т-2, а.с.181).

08.04.2016 р. оголошено перерву в судовому засіданні до 13.04.2016 р. Місцевим господарським судом зясовано, що Позивач заперечує проти оплати вартості експертизи, а Відповідач розглядає питання можливості її оплати (Т-2, а.с.179)

13 квітня 2016 р. ухвалою господарського суду Тернопільської області поновлено провадження у справі, матеріали справи повернуто на адресу Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для продовження проведення судової фінансово-кредитної експертизи, призначеної ухвалою суду від 10.12.2015 р., зобовязано Тернопільське відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз подати копію рахунку на оплату експертизи та докази направлення ПП Продекспорт, та зобовязано ПП Продекспорт подати докази оплати вартості проведення судової фінансово-кредитної експертизи. Провадження у справі зупинено до проведення судової експертизи (Т-2, а.с.183-185).

При перегляді ухвали місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду керувалась наступним.

Згідно ч.2. ст.79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема, у разі призначення господарським судом судової експертизи. Про зупинення провадження у справі та його поновлення виноситься ухвала (ч.4 ст.79 ГПК України).

Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду (ч.5 ст.106 ГПК України).

Відповідно до ч.2 ст.104 ГПК України порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення. Частиною 3 цієї ж статті визначено безумовні причини скасування рішення місцевого господарського суду у разі порушення норм процесуального права.

Рішення у даній справі по суті позовних вимог ще не прийнято судом.

В даному випадку, в ухвалі господарського суду Тернопільської області вказано, що матеріали справи повертаються на адресу експертної установи для продовження проведення судової фінансово-кредитної експертизи, призначеної ухвалою суду від 10.12.2015 р.

Відповідно до абзацу першого п.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики призначення судової експертизи від 23.03.2012 № 4 (далі постанова пленуму №4) господарському суду слід мати на увазі, що чинне законодавство не надає йому права відмовити у призначенні судової експертизи, про яку клопочуться учасники судового процесу, за тим мотивом, що у складі суду є особи, які мають достатні для з'ясування відповідних питань спеціальні знання.

Відповідно до статті 1 Закону судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо (абзац 1, п.2 постанови пленуму №4).

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (абзац 2, п.2 постанови пленуму №4).

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи (абзац 3, п.2 постанови пленуму №4).

Господарським процесуальним кодексом України не передбачено можливості оскарження ухвал про призначення судової експертизи. Водночас за приписами пункту 1 частини другої статті 79 названого Кодексу господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи, а згідно з частиною п'ятою цієї ж статті ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено. Отже, у вирішенні питань, пов'язаних з оскарженням відповідних ухвал, господарським судам необхідно враховувати таке. Якщо апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга з урахуванням вимог частини першої статті 106 та частини першої статті 111-13 ГПК не може бути розглянута господарським судом. У разі коли апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення (згаданий пункт 1 частини другої статті 79 ГПК). Якщо ж в апеляційній чи касаційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження. (п.19 постанови пленуму №4).

Відповідно до частини третьої і четвертої статті 15 Закону витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством. У застосуванні відповідних законодавчих приписів господарським судам рекомендується виходити з такого. Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони або сторони, зобов'язаної ухвалою господарського суду, від оплати витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, суд може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності і її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів. Аналогічним чином суд має діяти в разі повернення матеріалів справи з експертної установи через несплату вартості експертизи. Після закінчення розгляду справи витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, підлягають розподілу господарським судом на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК (п.23 постанови пленуму №4).

Крім того, судова колегія зазначає, що ч. 3 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України передбачає поновлення провадження у справі лише після усунення обставин , що зумовили його зупинення.

Як вбачається з матеріалів справи, проведення судової фінансово-кредитної експертизи призначено ухвалою господарського суду Тернопільської області від 10.12.2015 р. (Т-2, а.с.121-137), яка сторонами не оскаржувалась.

Обставини, які зумовили зупинення провадження у справі (проведення експертизи) не усунуті на час винесення оскаржуваної ухвали господарським судом Тернопільської області, а відтак немає підстав для поновлення провадження у справі.

З врахуванням обставин справи, вимог процесуального закону та рекомендацій Вищого господарського суду України, викладених у вказаній вище постанові пленуму №4, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд правомірно зупинив провадження у даній справі з метою повторного надіслання матеріалів справи експертній установі для проведення судової фінансово-кредитної експертизи з врахуванням питань, визначених ухвалою місцевого господарського суду від 10.12.2015 р.

Враховуючи положення ст. 49 ГПК України, судовий збір за розгляд даної справи в суді апеляційної інстанції слід покласти на апелянта.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 13.04.2016 р. у справі №921/1017/15-г/7 залишити без змін, апеляційну скаргу ПАТ Державний експортно-імпортний банк України в особі філії АТ Укрексімбанк в м. Тернополі, від 28.04.16 р. №066-03/1042 без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 10.06.2016 р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Судді Матущак О.І.

ОСОБА_1