РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016Справа №910/10488/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «ОТІС»

До Комунального підприємства «Ремонтно-експлуатаційна організація-7»

Про стягнення 13 608,00 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Мацюк В.В. - по дов. № 8 від 29.01.2016

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Приватного акціонерного товариства «ОТІС» до Комунального підприємства «Ремонтно-експлуатаційна організація-7» про стягнення 13 608,00 грн. боргу, який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору на ремонт ліфта № D2 4Т № 347 від 26.06.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2016 порушено провадження у справі № 910/10488/16 та призначено справу до розгляду на 21.06.2016.

Позивач в судовому засіданні 21.06.2016 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 21.06.2016 не з'явився, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

вимог ухвали про порушення провадження у справі від 16.02.2016 та ухвали від 15.03.2016 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, оскільки

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: м. Київ, вул. Підлісна, 3, яка згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 07.06.2016 є місцезнаходженням відповідача.

Проте, конверт разом з ухвалою був повернутий до суду поштовим відділенням зв'язку Київ-164 без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 з позначкою «не знаходиться».

Стаття 64 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представника відповідача.

В судовому засіданні 21.06.2016, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

26.06.2013 між Комунальним підприємством «Ремонтно-експлуатаційна організація-7» Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації (замовник) та Приватним акціонерним товариством «ОТІС» (підрядник) був укладений договір на ремонт ліфта № D2 4Т № 347 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов'язки по виконанню ремонту ліфтів розташованих за адресою: вул. Клавдієвська, 36 (1, 5 під'їзд), реєстр. № 25004, 24655, 24654 та придбання необхідних матеріалів для виконання робіт за рахунок коштів комунального підприємства, а замовник зобов'язується сплатити підряднику вартість робіт та матеріалів, яка визначена в договірній ціні.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1. ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'Язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з п. 2.1. договору ціна договору визначена на підставі твердого кошторису, що є невід'ємною частиною договору та становить 13 608,00 грн. з ПДВ.

Пунктом 2.2. договору визначено, що виконання робіт оформлюється актом за формою КБ-2В та довідкою за формою КБ3 не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.

Виконання будівельних робіт на суму 13 608,00 грн. підтверджується підписаними та скріпленими обома сторонами наступними документами:

- довідкою від 24.07.2013 про вартість виконаних будівельних робіт за липень 2013 року (форма №КБ-3) на суму 13 608,00 грн.,

- актом № 1 від 24.07.2013 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2013 року (форма №КБ-2в) на суму 13 608,00 грн.

Відповідно до п. 2.3. договору оплата вартості ремонту ліфта згідно п. 2.1 договору здійснюється замовником протягом 5 (п'яти) робочих днів з дня підписання акта виконаних робіт за формою КБ-2В та довідки за формою КБ-3.

Згідно з п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач в порушення умов договору не виконав свого обов'язку та плату за виконані роботи повністю не вніс, в результаті чого виникла заборгованість, яка становить 13 608,00 грн.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 13 608,00 грн. заборгованості обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «ОТІС» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Ремонтно-експлуатаційна організація-7» (03164, м. Київ, вул. Підлісна, 3, ) на користь Приватного акціонерного товариства «ОТІС» (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, 37, ) 13 608 (тринадцять тисяч шістсот вісім) грн. 00 коп. основного боргу, 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 22.06.2016.

СуддяВ.В. Сівакова