ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2016 р. Справа № 922/2751/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Істоміна О.А., суддя Слободін М.М.,

при секретарі Бєлкіній О.М.,

за участю прокурора Ногіна О.М. посв. № 032167 від 11.02.2015 р.,

та представників сторін:

1-го позивача ОСОБА_1 дов. № 29 від 18.01.2016 р.,

2-го позивача не зявився,

1-го відповідача ОСОБА_2 голова посв. № 1,

2-го відповідача ОСОБА_3 дов. № 876 від 28.12.2015 р.,

3-го відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника прокурора Харківської області (вх. №962 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 17.09.2015 р. у справі № 922/2751/15,

за позовом Прокуратури Вовчанського району Харківської області, м. Вовчанськ в інтересах держави в особі: 1) Кабінету Міністрів України, м. Київ,

2) Міністерства аграрної політики та продовольства України, м. Київ,

до 1) Білоколодязької селищної ради Вовчанського району Харківської області, с. Білий Колодязь,

2) Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", м. Київ,

3) Комунального підприємства "Вовчанське бюро технічної інвентаризації", м. Вовчанськ,

про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.09.2015 р. у справі № 922/2751/15 (суддя Жигалкін І.П.) в задоволенні позову відмовлено повністю.

Заступник прокурора Харківської області з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 17.09.2015 р. у справі № 922/2751/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, з мотивів та підстав, зазначених в апеляційній скарзі. В обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що вказане рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального (ст. 115 ЦК України, ст. ст. 85, 86, 134, 136 ГК України, ст. 12 Закону України "Про господарські товариства", ст. 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") та процесуального права (ст.ст. 4-7, 24, 43 ГПК України), є незаконним та необґрунтованим, у зв'язку з чим, відповідно до ст. 104 ГПК України, підлягає скасуванню.

1-й позивач, Кабінет Міністрів України, м. Київ, відзиву на апеляційну скаргу не надав, в судовому засіданні підтримав вимоги прокурора.

2-й позивач, Міністерство аграрної політики та продовольства України, м. Київ, відзиву на апеляційну скаргу також не надав, в судове засідання не зявився та про причини неявки Харківський апеляційний господарський суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання.

1-й відповідач, Білоколодязька селищна рада Вовчанського району Харківської області, у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції законним та таким, що прийняте у відповідності з нормами чинного законодавства.

2-й відповідач, Публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України", у відзиві на апеляційну скаргу просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі рішення господарського суду Харківської області від 17.09.2015р. у справі № 922/2751/15.

3-й відповідач, Комунальне підприємство "Вовчанське бюро технічної інвентаризації", відзиву на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання не зявився та про причини неявки суд не сповістив.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обовязковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обовязком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представників 2-го позивача та 3-го відповідача за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи прокурора та у відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, прокуратурою вивчено стан законності при реєстрації права власності на нежитлові будівлі ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України Білоколодязький елеватор та встановлено, що виконавчим комітетом Білоколодязької селищної ради прийнято рішення від 06.03.2012р. Про видачу свідоцтва на право власності, згідно якого виконком Білоколодязької селищної ради вирішив видати свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України Білоколодязький елеватор згідно акту передачі філії ДП Державна продовольчо-зернова корпорація України Білоколодязький елеватор - ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України Білоколодязький елеватор, які розташовані за адресою: смт. Білий Колодязь, вул. Хлібороба, 2, Вовчанського району, Харківської області, а саме: зерносховище №9 літер П-1 загальною площею - 1226,9 м2, зерносховище №10 літер Р-І загальною площею 1230 м2, зерносховище №11 літер С-1 загальною площею 1239,1 м2, трансформаторна підстанція літер Ф-І загальною площею 50,4 м2, будівля топки літер М-2 зальною площею 135,4 м2, будівля сортувально-очисна літер Л-3 загальною площею 207,7 м2, приймальна лабораторія з візировкою літер Е-2 загальною площею 156,3 м2, авто ваги на два проїзди Ч-І загальною площею 203,3 м2, контора з лабораторією літер Г-3 загальною площею 1224,8 м2, сил корпус №1,2,3,4 робоча будівля елеватор літер К-8 загальною площею 9913,2 м2, відпуск на з/к літер О-І загальною площею 42,5 м2, пристрій для авто прийому літер З-І загальною площею 43,3 м2, приймальний пристрій зерна з з/к літер Н-І загальною площею 210 м2, приймальний пристрій зерна літер Х-3 загальною площею 1081,2 м2, механічна майстерня потокової лінії літер Т-1 загальною площею 123,3 м2, підсобний допоміжний корпус літер Д-2 загальною площею 1049,6 м2, прохідна літер Ж-1 загальною площею 12,7 м2, гараж для легкових автомобілів на три бокси літер А-1 загальною площею 60,5 м2, депо тепловоза літер Б-1 загальною площею 80,6 м2, пожежного депо літер В-1 загальною площею 165 м2.

Цим же рішенням доручено комунальному підприємству Вовчанське бюро технічної інвентаризації виготовити свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі, які розташовані за адресою: Харківська область Вовчанський район смт. Білий Колодязь, вул. Хлібороба, 2 на імя ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України Білоколодязький елеватор замість свідоцтва про право власності, що видане Білоколодязькою селищною радою Вовчанського району 08.02.2011 на підставі рішення від 02.02.2011р.

Вказане рішення від 06.03.2012р. Про видачу свідоцтва на право власності прийняте виконкомом Білоколодязької селищної ради за результатами розгляду звернення представника ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України з доданими документами від 20.02.2012 р. № 336, наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України №325 від 07.07.2011р. та акту передачі філії ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України Білоколодязький елеватор - ПАТ Державна продовольчо - зернова корпорація України Білоколодязький елеватор.

Прокурор вважає, що зазначене рішення прийняте із перевищенням повноважень та суперечить вимогам чинного законодавства, оскільки ПАТ ДПЗКУ було створено на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2010 №764 Про заходи з утворення державного підприємства Державна продовольчо-зернова корпорація України. Відповідно до п. 5 даної постанови статутний капітал позивача формується шляхом передачі до нього цілісних майнових комплексів дочірніх підприємств ДАК Хліб України, що ліквідується, в тому числі і шляхом передачі цілісного майнового комплексу дочірнього підприємства ДАК Хліб України Білоколодязький елеватор, до складу якого входить комплекс нежитлових будівель та споруд, що розташовані за адресою: Харківська область Вовчанський район смт. Білий Колодязь, вул. Хлібороба, 2.

На виконання вказаної постанови філії ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України" Білоколодязький елеватор було передано згідно передавального акту № 23 від 22.07.2011 необоротні, оборотні активи, зобовязання ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України.

Зазначений акт підписаний головою правління ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України та директором філії ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України" Білоколодязький елеватор.

Згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2011 №593 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2010 №764 Про заходи з утворення державного підприємства Державна продовольчо-зернова корпорація України погоджено пропозицію Міністерства аграрної політики та продовольства України щодо перетворення державного підприємства Державна продовольчо-зернова корпорація України у державне публічне акціонерне товариство Державна продовольчо-зернова корпорація України, повноваження з управління корпоративними правами якого здійснює зазначене Міністерство.

Установлено, що 100 відсотків акцій державного публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України, які випускаються на величину його статутного капіталу, залишаються у державній власності до прийняття окремого рішення Кабінету Міністрів України; державне публічне акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова корпорація України" не може вчиняти дії стосовно майна, переданого до його статутного капіталу, наслідком яких може бути відчуження майна, у тому числі передача його до статутного капіталу інших господарських організацій, передача в заставу тощо. Також, постановлено Міністерству аграрної політики та продовольства здійснити в установленому порядку заходи, пов'язані з перетворенням державного підприємства Державна продовольчо-зернова корпорація України.

У подальшому, 07.07.2011р. Міністерством аграрної політики та продовольства України прийнято наказ № 325, яким реорганізовано державне підприємство Державна продовольчо-зернова корпорація України шляхом його перетворення у публічне акціонерне товариство Державна продовольчо-зернова корпорація України. Згідно вищевказаного наказу установлено, що статутний капітал товариства формується на базі майна державного підприємства Державна продовольчо-зернова корпорація України (п. 4 наказу).

До переліку необоротних активів, що передавались як вклад (внесок) до статутного капіталу публічного акціонерного товариства Державна продовольчо-зернова корпорація України увійшли об'єкти нерухомого майна, що знаходяться за адресою: Харківська область Вовчанський район смт Білий Колодязь, вул. Хлібороба, 2.

Стаття 328 ЦК України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі Статутом Публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" засновником товариства є держава в особі Кабінету Міністрів України (п. 1.4.); акціонерами товариства є, у тому числі, держава в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України - до прийняття в установленому порядку рішення про приватизацію акцій товариства (п. 7.1.).

У відповідності до ст. 182 ЦК України державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

За зверненням ПАТ ДПЗКУ №336 від 20.02.2012 про оформлення та видачу свідоцтва про право власності на майновий комплекс (нежитлові приміщення), що розташовані за адресою: Харківська область Вовчанський район смт Білий Колодязь, вул. Хлібороба, 2, виконкомом Білоколодязької селищної ради 06.03.2012 прийнято рішення про видачу вказаного свідоцтва, посвідчивши у такий спосіб право приватної власності ПАТ ДПЗКУ Білоколодязький елеватор на вказані вище обєкти.

При цьому відповідно до попереднього свідоцтва про право власності на вищезазначені нежитлові будівлі виданого Білоколодязькою селищною радою ДП Державна продовольчо-зернова корпорація України Білоколодязький елеватор від 08.02.2011 вбачається, що нежитлові приміщення належать державі на праві державної власності.

Але, на виконання вказаного рішення виконавчим комітетом Білоколодязької селищної ради 13.03.2012 видано ПАТ ДПЗКУ Білоколодязький елеватор свідоцтво серії САЕ № 027066 про право приватної власності на нерухоме майно, що розташоване у Харківська область Вовчанський район смт Білий Колодязь, вул. Хлібороба, 2.

Вказане рішення та свідоцтво про право власності видані за відсутності документів, що підтверджують зміну форми власності зазначеного майнового комплексу з державної на приватну форму власності.

У відповідності до положень п. 4 ст. 24 Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Оскільки доданими до заяви від 20.02.2012 ПАТ ДПЗКУ документами не підтверджено зміну форми власності комплексу, що розташований за адресою: Харківська область Вовчанський район смт. Білий Колодязь, вул. Хлібороба, 2, з державної на приватну форму власності, виконавчий комітет Білоколодязької селищної ради повинен був у відповідності до положень п. 4 ст. 24 Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, відмовити ПАТ ДПЗКУ у оформленні та видачі свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно.

Так, прокурор звертаючись до суду з позовом наполягає, що у відповідності до положень Закону України Про перелік обєктів права державної власності, що не підлягають приватизації, Білоколодязький елеватор, що розташований у с. Білий Колодязь Вовчанського району Харківської області, не підлягає приватизації, а у Переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані, зазначене підприємство відсутнє. Таким чином, майно Білоколодязького елеватора, розташованого с. Білий Колодязь Вовчанського району Харківської області, не могло бути приватизоване або корпоратизоване.

Відмовляючи в задоволені позову прокурора суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення виконавчого комітету Білоколодязької селищної ради від 13.03.2012р. і свідоцтво серії САЕ № 027066 від 13.03.2012 р. прийняті у відповідності та на виконання постанов КМУ №764 і №593, наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України від 17.11.2011р. №634 та від 07.07.2011р. №325, а також Статуту ПАТ ДПЗКУ, та відповідач набув право власності на спірне майно, оскільки воно було внесено до статутного капіталу.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів не погоджується з висновками господарського суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Статтею 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своє власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні.

В статті 319 ЦК України закріплюється, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Стаття 16 ЦК України передбачає право кожної особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Статтею 326 ЦК України встановлено, що у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, які належать державі Україна. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб'єктами.

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996р. №1000, Статуту ДАК Хліб України, ст. 136 ГК України, майно, передане до статутного капіталу ДАК Хліб України, а в подальшому державному підприємству Державна продовольчо-зернова корпорація України, правонаступником якої є ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України, перебуває на праві господарського відання.

Так, ДАК Хліб України засновано відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.1996 №1000 Про утворення Державної акціонерної компанії Хліб України, отже, акції Компанії перебувають у державній власності до прийняття Кабінетом Міністрів України спеціального рішення щодо приватизації майна. Відповідно до Статуту Державну акціонерну компанію "Хліб України", майно Компанії є власністю держави і закріплюється за Компанією на праві і повного господарського відання.

Пунктом 24 Статуту передбачено, що статутний фонд Компанії поділено на 3331600 простих іменних акцій номінальною вартістю 250 гривень кожна. 100 % акцій Компанії перебувають у державній власності до прийняття Кабінетом Міністрів України спеціального рішення про приватизацію майна Компанії.

Згідно з п. 5.1 Статуту ДП Державна продовольчо-зернова корпорація України, майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання.

Публічне акціонерне товариство Державна продовольчо-зернова корпорація України створено шляхом перетворення державного підприємства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", Товариство є правонаступником всіх прав та обов'язків останнього.

В ч. 5 ст. 59 ГК України у разі перетворення одного суб'єкта господарювання в інший до новоутвореного суб'єкта господарювання переходять усі майнові права і обов'язки попереднього суб'єкта господарювання.

Статтею 167 ГК Кодексу визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Однак, згідно зі ст. 115 ЦК України, ст. 85 ГК України, ст. 12 Закону України Про господарські товариства товариство є власником майка, переданого йому засновниками і учасниками у власність.

При цьому, доказів передання спірного майна саме у власність ПАТ ДПЗКУ державою в особі Кабінетом Міністрів України відсутні.

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

За таких обставин, в силу ст. 136 Господарського кодексу України, розпорядження майном, переданим засновником до статутного фонду, Компанія може лише за згодою власника - держави.

Також, судова колегія зазначає, що частиною 5 статті 75 Господарського кодексу України та частиною 1 статті 11 Закону України Про управління об'єктами державної власності встановлено, що Державне комерційне підприємство не має права безоплатно передавати належне йому майно іншим юридичним особам чи громадянам, крім випадків, передбачених законом. Відчужувати майнові об'єкти, що належать до основних фондів, державне комерційне підприємство має право лише за попередньою згодою органу, до сфери управління якого воно належить, і лише на конкурентних засадах, якщо інше не встановлено законом. Розпоряджатися в інший спосіб майном, що належить до основних фондів, державне комерційне підприємство має право лише у межах повноважень та у спосіб, що передбачені цим Кодексом та іншими законами.

Нерухоме майно об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження (ч. 9 ст. 11 Закону України Про управління об'єктами державної власності).

Рішення про приватизацію майнових комплексів хлібоприймальних і хлібозаготівельних підприємств, що забезпечують зберігання продукції державного резерву та державного інтервенційного фонду приймаються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (п. 6 ст. 5 Закону України Про приватизацію державного майна).

Майно не передавалося у власність товариства, а лише надавалося йому для здійснення статутної діяльності.

Передача об'єктів права державної власності щодо цілісних майнових

комплексів підприємств, установ, організацій, їх структурних підрозділів

здійснюється за рішенням Кабінету Міністрів України.

Статтею 145 ГК України передбачено, що зміна правового режиму майна суб'єкта господарювання здійснюється за рішенням власника (власників) майна у спосіб, передбачений цим Кодексом та прийнятими відповідно до нього іншими законами, крім випадків, якщо така зміна забороняється законом. Частина 3 цієї ж статті визначає, що правовий режим майна суб'єкта господарювання, заснованого на державній (комунальній) власності, може бути змінений шляхом приватизації майна державного (комунального) підприємства відповідно до закону. Рішення про зміну режиму майна Кабінетом Міністрів України не приймалося.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про управління об'єктами державної власності нерухоме майно об'єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження.

Згідно вимог Закону України Про перелік об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації від 07.07.1999, Білоколодязький елеватор, не підлягає приватизації, а у Переліку об'єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані, зазначене підприємство відсутнє.

Таким чином, майно вказаного підприємства не могло бути приватизоване або корпоратизоване.

Відповідно до ст. 74 ГК України під терміном "державне акціонерне товариство", розуміється державне унітарне комерційне підприємство, перетворене у випадках та порядку, передбачених законом, на корпоратизоване підприємство (державне акціонерне товариство).

При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2011р. №593 Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2010 №764 встановлено, що державне публічне акціонерне товариство Державна продовольчо-зернова корпорація України не може вчиняти дії стосовно майна, переданого до його статутного капіталу наслідком яких може бути відчуження майна, у тому числі передача його до статутного капіталу інших господарських організацій, передача в заставу тощо.

У пункті 1.3 листа Міністерство юстиції України від 11.01.2007р. № 19-32/2 Роз'яснення порядку реєстрації прав власності на об'єкти нерухомого майна залежно від форм власності вказано, що власником майна, переданого до статутного фонду державного акціонерного товариства, є держава в особі Кабінету Міністрів України (чи іншого органу виконавчої влади, який виступив засновником такого товариства), майно якої передано до статутного фонду державного акціонерного товариства.

Таким чином, державне майно, передане до статутного фонду державних акціонерних товариств, залишається у державній власності і відчуження його можливе тільки органами приватизації через визначені законом приватизаційні процедури.

Отже, відповідно до п. 4 ст. 5 Закону України "Про управління об'єктами державної власності", зміна державної форми власності може відбуватися виключно шляхом приватизації.

Корпоратизація державних підприємств через їх перетворення у господарські товариства є лише передумовою для подальшої приватизації майна, переданого державою до їх статутного фонду (капіталу), тому внесення майна до статутного фонду (капіталу) такого акціонерного товариства не може розглядатися як підстава для зміни форми власності на державне майно.

Водночас, відповідно до положень ч. 1 ст. 15 Закону України Про приватизацію державного майна до способів приватизації державного майна не відноситься передача такого майна державою до статутного фонду (капіталу) акціонерного товариства, створеного шляхом корпоратизації державного підприємства.

Згідно з ч. 5 ст. 18 Закону України Про приватизацію державного майна при перетворенні державного унітарного підприємства в акціонерне товариство таке акціонерне товариство є правонаступником підприємства, що приватизується.

З огляду на це до моменту завершення процедури приватизації, до створюваного акціонерного товариства в силу правонаступництва, переходять права та обов'язки, які мало державне підприємство, у тому числі й обсяг майнових прав на державне майно.

Статтею 73 ГК України передбачено, що майно державного унітарного підприємства перебуває у державній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання чи праві оперативного управління.

Таким чином, судова колегія бере до уваги, що державне майно, яке закріплювалося за корпоратизованим державним підприємством на праві господарського відання, до завершення процедури приватизації, буде перебувати у створеного акціонерного товариства на праві господарського відання (ст. 136 ГК України).

З урахуванням того, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації відповідно до ст. 182 ЦК України, акціонерне товариство, створене на базі корпоратизованого державного підприємства, набуває право власності на нерухоме майно не автоматично, а здійснивши визначені чинним законодавством України дії щодо оформлення права власності на таке нерухоме майно.

Відповідно до Положення про впорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованих у складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 25.11.2003 №2097, при створенні відкритого акціонерного товариства у процесі приватизації (корпоратизації) державного підприємства передача об'єктів нерухомого майна проводиться на підставі наказів засновників відкритих акціонерних товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації) за актом приймання-передавання нерухомого майна до статутного фонду відкритого акціонерного товариства.

В ч. 1 ст. 19 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень від 01.07.2004 р. визначено, що підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав виступають, зокрема, акти органів державної влади або органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих у межах повноважень, визначених законом.

Пунктом 12 Додатку № 2 до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5, передбачено, що для проведення державної реєстрації виникнення, переходу або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно власник (власники), інший правонабувач (правонабувачі) або уповноважена ним (ними) особа подає, реєстратору БТІ правовстановлюючий документ, на підставі якого здійснюється реєстрація права власності на нерухоме майно, передане державою до статутного фонду (капіталу) акціонерного товариства у результаті корпоратизації державного унітарного підприємства, а саме: рішення засновника про створення державної (національної) акціонерної компанії, державної (національної) холдингової компанії, відкритого акціонерного товариства, створеного в процесі приватизації (корпоратизації), та акт приймання-передавання нерухомого майна або перелік зазначеного майна, наданий засновником чи державним органом приватизації.

Крім того, пунктом 4.4 Статуту ПАТ Державна продовольчо-зернова корпорація України передбачено, що Товариство має право володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії, що не суперечать законодавству, цьому статуту та меті діяльності Товариства, зокрема з продажу, безоплатної передачі, дарування, пожертви, обміну, передачі в лізінг, оренду, позику чи заставу засобів виробництва, майна, матеріальних цінностей або майнових прав, використання, відчуження їх в інший спосіб юридичним та фізичним особам, списувати його з балансу та здійснювати інші дії, що не суперечать чинному законодавству України та цьому статуту. Тобто, фактична зміна режиму майна з державної на приватну власність суперечить Вищевказаній постанові КМУ.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оспорюване рішення Білоколодязької селищної ради від 06.03.2012 "Про видачу свідоцтва на право власності" в розумінні норми ч. 1 ст. 393 ЦК України, порушує інтереси держави в особі Кабінету Міністрів України та Міністерства аграрної політики та продовольства України, а тому підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Враховуючи все вищенаведене, судова колегія дійшла висновку що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Білоколодязької селищної ради від 06.03.2012 "Про видачу свідоцтва на право власності" є обґрунтованими, доведеними матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині визнання недійсним свідоцтва серії САЕ № 027066 від 13.03.2012р. про право власності на нежитлові будівлі, розташовані у Харківській області, Вовчанський район, смт. Білий Колодязь, вул. Хлібороба, 2, видане Білоколодязькою селищною радою Публічному акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Білоколодязький елеватор", колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб'єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом, зокрема такий спосіб як відновлення становища, яке існувало до порушення. Право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Відновленням становища, яке існувало до порушення, є також визнання недійсними свідоцтв про право власності. Окрім того, свідоцтво про право власності є правовстановлюючим документом, на підставі якого здійснюється державна реєстрація права власності (п. 3 ч. 1 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"), а тому, як окремий спосіб захисту поновлення порушених прав у судовому порядку, може бути предметом розгляду в господарських судах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.09.2015 у справі № 911/3396/14, а також у постановах Вищого господарського суду України від 23.12.2015р. у справі № 922/2256/15, від 22.12.2015р. від 922/2336/15, від 15.12.2015р. у справі № 922/1635/15.

Оскільки судом скасовано оспорюване рішення Білоколодязької селищної ради від 06.03.2012 "Про видачу свідоцтва на право власності", а позивачем заявлено також позовну вимогу про скасування свідоцтва серії САЕ № 027066 від 13.03.2012р. про право власності на нежитлові будівлі, розташовані у Харківській області, Вовчанський район, смт. Білий Колодязь, вул. Хлібороба, 2, яке видане Білоколодязькою селищною радою Публічному акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Білоколодязький елеватор" на підставі вказаного рішення, то колегія суддів, з мотивів наведених у даній постанові, дійшла висновку, що з метою відновлення становища, яке існувало до порушення, позов підлягає задоволенню повністю, в тому числі і щодо даної позовної вимоги.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження в матеріалах справи, а тому, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, рішення господарського суду Харківської області від 17.09.2015 р. у справі № 922/2751/15 підлягає скасуванню, позов слід задовольнити.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Заступника прокурора Харківської області на рішення господарського суду Харківської області від 17.09.2015 р. у справі № 922/2751/15 задовольнити.

Рішення господарського суду Харківської області від 17.09.2015 р. у справі № 922/2751/15 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Білоколодязької селищної ради від 06.03.2012 "Про видачу свідоцтва на право власності".

Визнати недійсним свідоцтво серії САЕ №027066 від 13.03.2012 про право власності на нежитлові будівлі, розташовані у Харківській області, Вовчанський район, смт. Білий Колодязь, вул. Хлібороба, 2, видане виконкомом Білоколодязької селищної ради Публічному акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Білоколодязький елеватор".

Стягнути з Білоколодязької селищної ради Вовчанського району Харківської області (62540, Харківська область, Вовчанський район, смт. Білий Колодязь, вул. Героїв України, 6, код 04398910) на користь державного бюджету України 2436,00 грн. витрат по сплаті судового збору, які підлягають сплаті при зверненні з позовною заявою, та 2679,60 грн. судових витрат за розгляді апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Істоміна О.А.

Суддя Слободін М.М.