ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
===================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 року Справа № 915/379/16

м. Миколаїв

За позовом: Міського комунального підприємства Миколаївводоканал, 54008, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 161

відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОД ТОРГ 332, 54029, м. Миколаїв, вул. Фрунзе, 1

про: врегулювання спору, що виник при укладанні договору на централізоване водопостачання та водовідведення № А/1487 від 05.02.2016.

Суддя Васильєва Л.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №544/36 від 04.04.2016 року

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 12.01.2015 р.

Позивач звернувся до господарського суду із позовною заявою про врегулювання спору, що виник при укладанні договору на централізоване водопостачання та водовідведення № А/1487 від 05.02.2016., та просить пункти договорів, а саме пункти 2.3, 3.1.2., 3.1.8., 3.3., 3.4., 4.2.3.-4.2.4., 4.3.4, 4.3.6.-4.3.7., 6.3.4., 8.5 Договору та Додатки № 3, № 6, № 7 до Договору викласти в редакції Міського комунального підприємства Миколаївводоканал; пункти 4.2.5, 4.3.8. Договору, Додаток №4 до Договору викласти в редакції Товариства з обмеженою відповідальність ПРОД ТОРГ 332: 1) пункт 4.2.5 виключити; 2) пункт 4.3.8 вилучити; 3) Додаток № 4 до Договору вилучити.

Відповідач проти позову заперечує з тих підстав, що редакція спірних пунктів договору, яка запропонована позивачем, протирічить нормам Конституції України, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»,

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд -

встановив:

Статтею 19 Закону України Про житлово-комунальні послуги встановлено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Аналогічну вимогу передбачає стаття 19 Закону України Про питну воду та питне водопостачання.

Позивач є субєктом природної монополії, який надає послуги з централізованого водопостачання та водовідведення на території м. Миколаєва у відповідності до статей 1 та ст. 5 Закону України Про природні монополії

На виконання вимог вказаного вище чинного законодавства, позивач направив відповідачу проект договору на централізоване водопостачання та водовідведення від 05.02.2016р., який був повернутий йому з протоколом розбіжностей.

На вказаний протокол розбіжностей позивач направив Протокол узгодження розбіжностей(а.с.53), в якому погодився з позицією відповідача щодо пунктів 4.2.5, 4.3.8. Договору, Додатку №4 до Договору: 1) пункт 4.2.5 виключити; 2) пункт 4.3.8 вилучити; 3) Додаток № 4 до Договору вилучити.

Приймаючи до уваги, що спір стосовно пунктів 4.2.5, 4.3.8. Договору, Додатку №4 до Договору врегульовано сторонами до звернення до господарського суду (прийнято редакцію відповідача), то в цій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Не врегульованими залишились пункти 2.3, 3.1.2., 3.1.8., 3.3., 3.4., 4.2.3.-4.2.4., 4.3.4, 4.3.6.-4.3.7., 6.3.4., 8.5 Договору та Додатки № 3, № 6, № 7 до Договору.

Спірним пунктом 2.3. позивач передбачив, що «обсяг послуг, який необхідний Споживачу, оформлюється як щомісячні договірні (планові обсяги споживання Послуг (додаток 3 до цього Договору), які узгоджуються з Виробником і є невід'ємною частиною цього Договору. При цьому щомісячний Договірний (плановий) обсяг споживання Послуг не повинен перевищувати максимальну пропускну спроможність встановлених у Споживача засобів обліку та може обмежуватись встановленим режимом (графіком) подачі води та/або приймання стоків»(а.с.43).

Відповідач не погоджується з даною редакцією, посилаючись на нестабільну економічну ситуацію, відсутність реальної перспективи для зайняття господарською діяльністю.

Суд не приймає доводи відповідача, оскільки, відповідно до стаття 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Як вірно вказує позивач, ст. 20 Закону України Про питну воду ти питне водопостачання встановлено, що істотними умовами договору про надання послуг з питного водопостачання є обсяги питного водопостачання за нормативами питного водопостачання.

Отже, підстави для виключення цього пункту відсутні.

Позивач запропонував п.3.1.2. в наступній редакції(а.с.44) «п. п. 3.1.2. Зняття показань з засобів обліку здійснюється Споживачем щомісячно. Виробник: має право безперешкодного доступу до засобів обліку, систем водопостачання та водовідведення Споживача для обстеження та контролю, при цьому Споживач повинен забезпечити присутність свого повноважного представника.»

Відповідач згоден з редакцією першого речення цього пункту, але вважає необхідним його доповнити посиланням на ст. 30 та ч.2 ст.59 Конституції України.

Суд вважає редакцію позивача цього спірного пункту такою, що відповідає чинному законодавству, а саме ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», п.5.2.1. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.08р.

Дана редакція жодним чином не порушує право відповідача стосовно недоторканості його житла чи іншого володіння та його права на правову допомогу.

П. п. 3.1.8. позивач запропонував у наступній редакції «Засоби обліку води підлягають періодичній повірці відповідно до чинного законодавства. Задовільні результати повірки підтверджують свідоцтво про повірку або записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційної документації. Засоби обліку опломбовуються з нанесенням відбитка повірочного тавра в місцях, що передбачені експлуатаційною документацією. У випадку тривалості повірки понад місяць об'єм води визначається за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху в ній 2.0 м./сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу до дня установки повіреного засобу обліку».

Відповідач пропонує друге та третє речення виключити, оскільки на його думку воно протирічить ст.19 Конституції України, ст.14 Цивільного кодексу України та ст. 29 Господарського кодексу України.

Суд погоджується з позицією позивача, оскільки вказані вище умови відповідають чинному законодавству, а саме п. п. 3.3. та 5.14 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України та не протирічать ст.19 Конституції України, ст.14 Цивільного кодексу України та ст. 29 Господарського кодексу України.

П. п.3.3. договору позивач виклав у наступній редакції «Оплата послуг здійснюється Споживачем у порядку та строки передбачені Порядком розрахунків (Додаток № 6 до цього Договору)».

Відповідачем в процесі розгляду спору ця редакція погоджена, оскільки Додаток №6 до договору викладено в узгодженій з ним редакції.

П. п.3.4. договору позивач пропонує у наступній редакції: « Для визначення договірних (планових) обсягів централізованого водопостачання та водовідведення на наступний рік Споживач не пізніше 15 листопада поточного року надає Виробнику відомості про розмір очікуваного споживання обсягів централізованого водопостачання та водовідведення по місцях (кварталах) для оформлення додатку № 3 Договірні (планові) обсяги споживання Послуг. У разі ненадання Споживачем зазначених відомостей у встановлений термін розмір очікуваного споживання обсягів централізованого водопостачання та водовідведення на наступний рік установлюється Виробником на рівні відповідних періодів поточного року.

Відповідач пропонує його виключити повністю, посилаючись на його невідповідність вимогам ст.19 Конституції України, ч.2 ст.14 Цивільного кодексу України та ст. 29 Господарського кодексу України.

Суд вважає редакцію цього пункту, запропоновану позивачем, такою, що відповідає чинному законодавству, а саме ст. 180 Господарського кодексу України та ст. 20 Закону України Про питну воду ти питне водопостачання щодо істотних умов договору.

П. п. 4.2.3. договору позивачем викладено в такій редакції « Вимагати від Споживача безперешкодного доступу представників Виробника (за наявності належним чином оформленого посвідчення) до засобів обліку води і стоків, каналізаційних колодязів, водопровідних, каналізаційних мереж, санітарно-технічних пристроїв, в тому числі внутрішньо будинкових».

Відповідач вважає необхідним його доповнити посиланням на ст. 30 та ч.2 ст.59 Конституції України та необхідністю письмового припису(розпорядження, наказу і т.д.) в якому вказується повний список питань, що підлягають висвітленню в ході перевірки.

Суд не погоджується з доводами відповідача, оскільки запропонована позивачем редакція повністю відповідає припису абз. 8 ч. 2 ст. 22 Закону України Про питну воду та питне водопостачання

Позивачем п. п.4.2.4. договору викладено в такій редакції :«В робочі години проводити обстеження водопровідних та каналізаційних систем Споживача, приладів, приcтроїв та цілісності пломб на них, перевіряти дотримання Споживачем, вимог, передбачених цим Договором, контролювати раціональне водоспоживання, відбирати проби стічних вод тощо, а також складати акти за результатами цих обcтежень. Споживач допускає на територію Споживача представника Виробника (за наявності належним чином оформленого посвідчення або письмового розпорядження щодо проведення інспекції) в термін не більш як за 30 хвилин з моменту прибуття останнього для виконання службових обов'язків».

Відповідач пропонує доповнити цей пункт посиланням на ст. 30 та ч.2 ст.59 Конституції України та необхідністю письмового припису(розпорядження, наказу і т.д.) в якому вказується повний список питань, що підлягають висвітленню в ході перевірки, або взагалі його виключити.

Суд вважає позицію відповідача помилковою, оскільки запропонована позивачем редакція відповідає приписам абз. 8 ч.2 ст. 22 Закону України Про питну воду та питне водопостачання, п. п.20.5 Тимчасових правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в місті Миколаєві, затверджених рішенням Миколаївської міської ради № 45/10 від 22.04.10, п. 7.9 , 8.4.2. Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України 19.02.2002 № 37 та не порушує право відповідача стосовно недоторканості його житла чи іншого володіння, його права на правову допомогу.

В ході судового розгляду спору позивач запропонував редакцію п.4.3.4. договору: «Своєчасно, у встановлені чинним законодавством терміни надавати до спеціалізованої організації на повірку засоби обліку».

Вказана редакція відповідає вимогам ч.1 ст. 17 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність, п. п.5.14 Правил №190.

Проти вказаної редакції відповідач не заперечує.

П. п. 4.3.6. договору позивач запропонував у такій редакції: «Надавати звіт про обсяги фактично отриманих послуг відповідно до умов цього Договору, оформлений відповідно до Додатку №7 до цього Договору».

В ході судового розгляду відповідач погодився з цією редакцією, оскільки сторони досягли згоди щодо Додатку №7.

Правомірно є редакція п. 4.3.7. договору: «Забезпечувати своєчасний та безперешкодний доступ представникам Виробника (за наявності належним чином оформленого посвідчення або письмового розпорядження щодо проведення інспекції тощо) для зняття контрольних показань із засобів обліку, для відбору з контрольних каналізаційних колодязів проб на перевірку допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах, що скидаються до міської каналізаційної мережі» , оскільки повністю відповідає припису абз. 8 ч. 2 ст. 22 Закону України Про питну воду та питне водопостачання.

П. п. 6.3.4. договору в редакції позивача: «недопуску Споживачем представника Виробника до засобів обліку й водопровідних пристроїв, споруджень локального очищення виробничих стічних вод, для регулювання подачі та накладання пломб на запірно ругулюючу арматуру внутрішньої мережі Споживача, а також ненадання відомостей, потрібних для розрахунку води, що витрачається (кількість мешканців орендарів та інше)» кореспондується з приписами таких нормативних актів, як абз. 8 ч.2 ст. 22 Закону України Про питну воду та питне водопостачання п. п. 13.3 Тимчасових правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в місті Миколаєві, затверджених рішенням Миколаївської міської ради № 45/10 від 22.04.10, отже є правомірною.

Абзац 1 п. п.8.5 договору встановлює позивач в такій редакції: « Представник Виробника має право проводити обстеження водопровідних та каналізаційних систем Споживача, приладів та пристроїв на них, контролювати раціональне водоспоживання та складати акти за результатами цих обстежень». Правомірність позиції позивача обґрунтована абз. 8 ч. 2 ст. 22 Закону України Про питну воду та питне водопостачання, в звязку з чим заперечення відповідача судом не приймаються.

Абзацом 2 п. п.8.5.договору позивач запропонував: «У разі виявлення представником Виробника порушень вимог Правил користування та умов цього Договору актом встановлюється терміни їх усунення. Акт оформлюється за підписами представника Виробника та Споживача. Якщо останній відмовляється підписати акт, він підписується представником Виробника і в акті робиться відповідний запис про таку відмову. Споживач має право оскаржити такий акт протягом трьох календарних днів шляхом направлення листа із своїми зауваженнями, із посиланням на відповідні норми діючого законодавства України, та пропозиціями на ім'я керівника Виробника».

Абзац 3 п. п.8.5. договору позивач запропонував: « У разі, якщо Споживач не скористався своїм правом на оскарження акту, оформлений таким чином акт є обов'язковим для виконання у вказані в ньому строки, а також є підставою для розрахунків за водокористування згідно з Правилами користування».

Зазначене вище регулюється п. 9.5, п. п.12.12 Тимчасових правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в місті Миколаєві, затверджених рішенням Миколаївської міської ради за № 45/10 від 22.04.10р., які є чинними на час розгляду справи, отже підлягають виконанню всіма учасниками цих правовідносин.

Редакція Додатку №3 до договору, запропонована позивачем, повністю відповідає вимогам чинного законодавства, а саме ст. 20 Закону України Про питну воду ти питне водопостачання, тому заперечення відповідача суд відхиляє.

Додатки до договору №6 та №7 сторони узгодили в процесі розгляду справи(а.с.71-72, 78-80).

Відповідно до ст. 21 Закону України Про питну воду та питне водопостачання договір про надання послуг з питного водопостачання набирає чинності після досягнення домовленості з усіх його істотних умов та підписання сторонами.

Отже, позивач правомірно, у відповідності до ст. 181 Господарського суду України звернувся з позовом.

На підставі вищевказаного позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судові витрати слід покласти на сторін порівну.

Керуючись ст. ст. 44, 46, 82-85 Господарського процесуального кодексу України , господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Пункти 2.3, 3.1.2., 3.1.8., 3.3., 3.4., 4.2.3.-4.2.4., 4.3.4, 4.3.6.-4.3.7., 6.3.4., 8.5, Додаток №3, Договору на централізоване водопостачання та водовідведення № А/1487 від 05.02.2016р. між Міським комунальним підприємством Миколаївводоканал, 54008, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 16, код 31448144 / та Товариством з обмеженою відповідальністю ПРОД ТОРГ 332» / 54029, м. Миколаїв, вул. Фрунзе, 1 код 38959078/ викласти в редакції позивача - Міського комунального підприємства Миколаївводоканал, 54008, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 16, код 31448144/.

3.Додаток № 6 до договору №А/1487 від 05.02.16р. викласти в наступній редакції:

1. Розрахунковим вважається період з 25-ого числа місяця до такого ж числа наступного місяця. Закінченням розрахункового періоду вважається місяць, у якому Споживач зобов'язаний надати Виробнику дані про обсяг спожитих послуг. Назва розрахункового періоду співпадає з назвою місяця, у якому цей період закінчується.

Покази засобів обліку відповідно до переліку обєктів Споживача і точок обліку фіксуються Споживачем на останній день кожного розрахункового періоду та оформлюються Споживачем Звітом про обсяги фактично спожитих Послуг (Додаток № 7 до цього Договору) із зазначенням обсягу Послуг, спожитих кожним із Субспоживачів окремо (за наявності). Звіт Субспоживача про обсяги фактично спожитих Послуг узгоджується з основним Споживачем. Цей Звіт надається Споживачем Виробнику за електроною адресою в останній день звітного розрахункового періоду і є підставою для здійснення остаточних розрахунків за звітний розрахунковий період. У випадку співпадання дати надання Звіту з вихідним чи святковим днями, Споживач надає цей Звіт у найближчий банківський (операційний) день, що передує вихідному чи святковому дню.

2. Отримавши Звіт про обсяги спожитих послуг Виробник направляє на електрону адресу Споживача рахунки за фактично спожиті Послуги за звітний (поточний) розрахунковий період.

3. Розрахунки за Послуги проводяться Споживачем виключно грошовими коштами на рахунок Виробника. За згодою Виробника оплата може здійснюватися іншими способами, що не суперечать чинному законодавству України.

За дату оплати приймається дата зарахування коштів на рахунок Виробника або дата внесення Споживачем готівки в касу Виробника.

4. Рахунки за фактично спожиті Послуги мають бути оплаченими Споживачем на поточний рахунок Виробника до 10-ого числа , наступного за розрахунковим місяця включно.

5. Споживач, який має погоджену у встановленому порядку екологічну броню, здійснює протягом перших трьох банківських (операційних) днів поточного розрахункового періоду платіж за резервування обсягів Послуг на покриття екологічної броні в наступному розрахунковому періоді за тарифами, які діють на день здійснення платежу.

6. У разі зміни тарифів на Послуги сума коштів, які має оплатити Споживач за спожиті в розрахунковому періоді Послуги визначається наступним чином:

- обсяг спожитих Послуг між датами зняття показів засобів обліку розкладається пропорційно до тривалості дії протягом розрахункового періоду кожного з тарифів, після чого величина коштів, які має сплатити Споживач, визначається як сума добутків тарифів на відповідний їм обсяг наданих Послуг.

7. У разі несвоєчасного виконання Споживачем своїх грошових зобов'язань, обумовлених цим Договором, Виробник проводить Споживачу нарахування за весь час прострочення :

- пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який здійснюються нарахування, на суму простроченого грошового зобов'язання;

- 3% річних на суму простроченого грошового зобов'язання.

При цьому сума простроченого грошового зобов'язання за Послуги повинна бути сплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Пеню, 3% річних та інфляційні нарахування Споживач зобов'язаний сплатити на поточний рахунок Виробника протягом 5 банківських (операційних) днів з дня отримання рахунків.

8. Взаємна перевірка стану розрахунків за цим Договором проводиться не рідше 1 (одного) разу на 6 (шість) місяців та оформлюється двостороннім Актом звірки між Споживачем та Виробником.

4.Додаток № 7 до договору №А/1487 від 05.02.16р. викласти в наступній редакції:

1). Сторони домовились, що Споживач знімає показання розрахункових приладів обліку 1 раз 24-го числа кожного калаендарного місяця і в цей же день повіддомляє про них Виробнику за нижченаведеною формою та/або за електроною адресою .

Звіт

про обсяги фактично спожитих послуг з централізованого водопостачання та водовідведення

за _________________________ 201___ р.

(період споживання)

___________________________________________________________________________

(найменування споживача)

Договір №А/1487

від 05 лютого 2016 р.

Бух.шифр__________

код ЄДРПОУ ____________

№ п/пАдреса об'єктуТип приладу облікуНомер приладу облікуПокази приладів обліку Обсяг спожитих послуг, куб.м. (5-6)
На звітну датупопередні
1234567

Загальний обсяг спожитих послуг:

Відповідальна особа___________________________________________________________________

(Підпис, посада, ініціали, прізвище)

Дата звіту _______________________________________________________________________

Звіт отримав _____________________________________________________________________

(Підпис, посада, ініціали, прізвище, дата)

2.Виробник разом з розрахунком на оплату за спожиті послуги направляє Споживачу за електроною адресою Акт приймання-передачі послуг. Підписаний та скріплений мокрою печаткою Акт приймання-передачі послуг Споживач повертає Виробнику протягом наступного, за звітним, розрахункового періоду надавши його уповноваженому представнику Споживача або направивши Укрпоштою на адресу: 54055, м. Миколаїв, вул.Чигрина,161.

3. Взаємна перевірка стану розрахунків за цим Договором проводиться не рідше 1(одного) разу на 6 (шість) місяців та оформляється двостороннім Актом звірки між Споживачем та Виробником. Виробник направляє Акт звірки Виробнику за електроною адресою . Підписаний та скріплений мокрою печаткою Акт звірки Споживач повертає Виробнику надавши його уповноваженому представнику Споживача або направивши Укрпоштою на адресу: 54055, м.Миколаїв, вул. Чигрина,161.

5.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ПРОД ТОРГ 332» / 54029, м. Миколаїв, вул. Фрунзе, 1 код 38959078/ на користь Міського комунального підприємства Миколаївводоканал / 54008, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 16, код 31448144 / судові витрати в сумі 689,00 грн.

Видати наказ.

Стосовно пунктів 4.2.5, 4.3.8. Договору №А/1487 від 05.02.16р, Додатку №4 до цього договору в задоволенні позову відмовити відмовити.

Рішення у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.І. Васильєва