ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2016 року Справа № 904/925/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,

суддів: Науменка І.М., Кузнецова В.О.

при секретарі: Ковзикові В.Ю.

за участю представників:

позивача: Ярохович Т.М.- предст., дов.№7245185 від 29.12.2015 року

відповідача-1: не явився

відповідача-2: не явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м. Рівне) на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2016р. у справі № 904/925/16

за позовом: публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (м. Дніпропетровськ)

до: 1-товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» (м. Дніпропетровськ)

2- фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м. Рівне)

про: стягнення заборгованості за договором банківського обслуговування у сумі 87399,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року (підписано 06.04.2015р.) у справі №904/925/16 (суддя Мельниченко І.Ф.) задоволені позовні вимоги публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» (м. Дніпропетровськ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» (м. Дніпропетровськ) і фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м. Рівне) про солідарне стягнення 87399,70 грн. заборгованості за договором банківського обслуговування від 19.09.2012р. Крім того, зазначеним рішенням з відповідачів на користь позивача стягнуто по 689 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач-2 - фізична особа-підприємець ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати зазначене рішення господарського суду Дніпропетровської області і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Підставою для скасування рішення скаржник вважає неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права. Скаржник вважає, що суд, розглянувши справу за його відсутності, не забезпечив відповідачу рівних з позивачем процесуальних прав в порушення ст.ст. 42 , 43 , 22, 33 ГПК України. Позивачем не надано доказів на підтвердження простроченої заборгованості. В супереч вимог ст. 549 ЦК України пеня розрахована позивачем не від суми кожного несвоєчасно виконаного на його думку грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, а сукупно. Розрахунок не містить сум і дати оплати відповідачем-2 кредиту.

Позивач - публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» у письмових поясненнях на апеляційну скаргу вказав, що відповідачем-2 не було надано належних доказів виконання обов'язків за спірним кредитним договором, відповідач не скористався правом надати відзив чи заперечення на позов та не забезпечив в судове засідання явку уповноваженого представника. 09.06.2016 року представником позивача була надана до суду довідка, у якій зазначається, що ПАТ «Акцент-банк» не звертався до ТОВ «УФА «ВЕРУС» як до поручителя у справі про банкрутство №904/769/16.

Відповідач -1 - товариство з обмеженою відповідальністю «Українське Фінансове Агентство «Верус» відзив на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання представник не явився. Рекомендовані поштові повідомлення повернуті об'єктом поштового зв'язку із позначкою «организация не числится».

Відповідач-2 - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (скаржник) у судове засідання не явився і 23.05.2016 року заявив клопотання про проведення розгляду справи у режимі відео конференції, про що йому було відмовлено ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.05.2016 року.

Беручи до уваги, що неявка представників відповідачів не перешкоджає перегляду рішення суду по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду, справа переглядалася без участі цих учасників судового процесу за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Вислухавши представника позивача, переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що 19.09.2012р. фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (Клієнт) підписав з публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» (Банк) заяву про відкриття поточного рахунку. Підписавши заяву фізична особа-підприємець ОСОБА_2 погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті банку http://a-bank.com.ua та які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 19.09.2012р., укладений у спрощений спосіб.

Фізичній особі-підприємцю було відкрито поточний рахунок 3682 та встановлено кредитний ліміт, що підтверджується довідкою банку №08.7.0.0.0/18 від 03.08.2015р.

Кредитний ліміт було встановлено Клієнту в електронному вигляді через встановленні засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

З наданих банком виписок по рахунку фізичної особи-підприємця вбачається, що останньому був наданий кредитний ліміт у сумі 40000,00 грн. (а.с. 59-73).

11.11.2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» (Поручитель) та публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» (Кредитор) був укладений договір поруки №20919АВRОS01G, предметом якого було надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Боржник) всіх своїх обов'язків за договором від 19.09.2012р. (р/р 3682) (кредитний договір).

Встановлено п. 4 договору поруки, що за кредитним договором Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники.

Позивачем 21.09.2014р. на адресу відповідача-2 була направлена претензія №20919АВRОS01G від 15.09.2014р. з вимогою сплатити за договором прострочену заборгованість.

З вимогою виконати свої зобов'язання за договором поруки від 11.11.2013р. №20919АВ RОS01G та сплатити суму заборгованості за кредитним договором позивач звернувся і до відповідача-1, що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення до листа від 01.07.2015р.

Незадоволення претензій стало підставою для звернення до суду про солідарне стягнення в примусовому порядку 36705,71 грн. заборгованості за кредитом, 20782,81 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 25946,98 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором та 3964,20 грн. заборгованості по комісії за користуванням кредитом.

Відповідно до п.3.11.1. Умов та правил надання банківських послуг (Договір банківського обслуговування) відповідачу був наданий «кредитний ліміт на поточний рахунок» корпоративного клієнта.

Кредитний ліміт на поточний рахунок (надалі Кредит) надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі ліміт)… Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших) (п.3.11.1.1. Умов).

Пунктом 3.11.1.3. Умов встановлено, що кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків і винагороди.

Проведення платежів Клієнта в порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - далі угода) (п. 3.11.1.8. Умов).

За п. 3.11.1.6 Умов ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, sms-повідомлення або інших).

Відповідно п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Статтею ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Зміст укладеного договору дає підстави вважати його і публічним договором. Відповідно до ч1 і ч. 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Статтею 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Так, п. 3.11.1.16. Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що при укладенні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований Банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом «першого» підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

За приписами ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Як вже було наведено вище даний договір слід вважати змішаним, оскільки в частині відкриття банківського рахунку містить в собі елементи договору банківського рахунку, а в частині встановлення та обслуговування кредитного ліміту є кредитним договором.

Частинами 1 і 2 ст. 1067 ЦК України унормовано, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу.

Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1,2 ст. 1069 ЦК України).

Згідно приписів ч. 1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Обов'язковість договору для виконання сторонами встановлена ст. 629 ЦК України.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Погодившись з Умовами Клієнт зобов'язався п.3.11.2.2.2 сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно п.п.3.11.4.1., 3.11.4.2., 3.11.4.3.; п.3.11.2.2.3. виробляти погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.11.1.11.; п.3.11.2.2.5. повернути кредит у строки, встановлені п.п. 3.11.1.10, 3.11.2.3.4, 3.11.2.2.17 та п.3.11.2.2.7. сплатити Банку винагороду у відповідності з п.п. 3.11.4.4., 3.11.4.5., 3.11.4.6, 3.11.4.11.

Пунктом 3.11.4.1. Умов визначено, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Відповідно до п.3.11.4.1.1 Умов, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

За пунктами 3.11.4.1.2. і 3.11.4.1.3. Умов, при не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

У разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань та при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під «непогашенням кредиту» мається на увазі невиникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня. (п.3.11.4.1.4. Умов).

Пунктом 3.11.4.9. Умов встановлено, що розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості по кредиту, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Наведені пункти Умов повністю узгоджуються із приписами ч. 2 ст. 625 та ч. 2 ст. 10561 ЦК України. За ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч.2 ст. 1056 1 ЦК України).

Відповідно до статті 611 ЦК України одним із наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки. Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею за визначенням ст. 546 ЦК України, є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В силу ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено, що при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.11.2.2.2, 3.11.4.1., 3.11.4.2., 3.11.4.3., строків повернення кредиту, передбачених п.п. 3.11.1.8., 3.11.2.2.3, 3.11.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.11.2.2.5, 3.11.4.4., 3.11.4.5, 3.11.4.6. Клієнт сплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який виплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі, зазначеному в п. 3.11.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році (п.3.18.5.1. Умов).

Згідно п. 3.11.5.4. Умов, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.11.0.5.1., 3.11.5.2., 3.11.5.3., здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Крім того, згідно п. 3.11.4.5. Умов, Клієнт сплачує Банку винагороду за користування кредитом згідно з п. 3.11.4.4., яким встановлено, що Клієнт сплачує Банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.11.1.6, 3.11.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

При несплаті винагороди, відсотків до відповідних їм дати сплати, вони вважаються простроченими (п. 3.11.4.10 Умов).

Відповідно до п. 3.11.2.3.4. Умов, Банк має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами та Правилами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

Перевіривши розрахунок заборгованості доданий до позовної заяви колегія суддів з урахуванням вищевикладених обставин і норм чинного законодавства погоджується із рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог до відповідача-2.

Щодо позовних вимог до відповідача-1, то слід враховувати наступне:

Як наведено вище, зобов'язання ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» викладенні в договорі поруки №20919АВRОS01G від 11.11.2013р., який як Поручитель згідно п. 2 договору відповідає перед Кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, зазначених в Кредитному договорі.

Договір вступив в силу з моменту підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором (п. 8).

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі (ч. 1 і ч. 2 ст. 553 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України передбачено, що разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Колегією суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду встановлено, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2016рр. у справі №904/769/16 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус».

Розміщено оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ «Українське Фінансове Агентство «Верус» на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 10.03.2016р. за №29074.

Згідно частин 1-3 ст.17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство.

Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання.

Якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову.

З метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет (ч. 1 ст. 16 зазначеного Закону).

Як вбачається із матеріалів справи станом на день прийняття оскаржуємого рішення (05.04.2016 року) позивач не звертався із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство за зобов'язаннями, що виникли на підставі договору поруки №40228CVHMS1T0 від 11.11.2013. Наведене також підтверджується копіями процесуальних документів господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/769/16 і довідкою позивача від 09.06.2016 року. Але за станом на 05.04.2016 року не сплив 30-денний термін такого звернення, тобто у місцевого господарського суду були всі підстави для задоволення позовних вимог.

За таких о обставин рішення місцевого суду підлягає залишенню без змін, а доводи апеляційної скарги не є підставою для його скасування.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 103-105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (м. Рівне) залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05 квітня 2016 року у справі №904/925/16 залишити без зміни.

(постанова виготовлена у повному обсязі 10.06.2016 року)

Головуючий суддя: О.С.Євстигнеєв

Судді: І.М.Науменко

В.О.Кузнецов