ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" червня 2016 р.Справа № 916/1021/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „ЕкоТрейдПро (79040, м.Львів, вул. Пясецького, 12; )

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Кипрей (65091, Одеська область, м. Одеса, Малиновський район, вул.Середня, 25; )

про стягнення заборгованості за Договором поставки від 05.06.2014 № 506/1 у розмірі 11 459,25 грн., з якої: 4 000,00 грн. основний борг, 919,13 грн. пеня, 246,32 грн. 3% річних, 2 663,86грн. сума інфляційного збільшення, 3 629,94 грн. проценти за користування кредитом

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 (довіреність від 22.04.2016);

Від відповідача не зявився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „ЕкоТрейдПро (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Кипрей (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості за Договором поставки від 05.06.2014 № 506/1 у розмірі 10 686,26 грн., з якої: 4 000,00 грн. основний борг, 919,13 грн. пеня, 246,32 грн. 3% річних, 2 663,86грн. сума інфляційного збільшеня, 2 856,95 грн. проценти за користування кредитом.

Ухвалою суду від 20.04.2016 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 13.05.2016.

На адресу господарського суду 04.05.2016 надійшла заява Позивача про збільшення розміру позовних вимог від 25.04.2016 № 25-04/16-2 (вх. № 2-2376/16 від 04.05.2016), в якій він остаточно просить суд стягнути з Відповідача заборгованість за Договором поставки від 05.06.2014 № 506/1 у розмірі 11 459,25 грн., з якої: 4 000,00 грн. основний борг, 919,13 грн. пеня, 246,32 грн. 3% річних, 2 663,86грн. сума інфляційного збільшення, 3 629,94 грн. проценти за користування кредитом. Судом прийнята вказана заява позивача до розгляду.

Ухвалою суду від 13.05.2016 відкладено розгляд справи на 14.06.2016 та доручено господарському суду Львівської області забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 15, 16, 509, 526, 536, 612, 625, 655, 694, 712 Цивільного кодексу України, статтю 193 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договором поставки від 05.06.2014 № 506/1, щодо оплати поставленого товару.

Відповідач явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про місце, день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення від 25.05.2016 № 21191/16 (а.с. 65). Вимоги ухвали суду від 20.04.2016 не виконав, письмового відзиву на позовну заяву, з документальним та правовим обґрунтуванням своїх заперечень, суду не представив.

Справа розглядалась за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Позивача, суд

в с т а н о в и в :

05.06.2014 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір поставки № 506/1 (далі Договір від 05.06.2014) /а.с. 11-13/.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.1, 2.2 Договору від 05.06.2014 постачальник (Позивач) зобовязався поставляти поліграфічні матеріали, а замовник (Відповідач) приймати товар і оплачувати його вартість в строки та порядку, передбачені цим договором. Сума даного договору визначається сторонами при узгодженні сторонами замовлень на поставку товару, шляхом її збільшення на суму чергової узгодженої сторонами партії товару. Партією товару вважається кількість товару, яку було поставлено по одному узгодженому сторонами замовленню. Загальна сума даного договору дорівнює сумі всіх партій поставленого товару. Ціна і загальна вартість партій товару визначаються сторонами у накладних, що є невідємною частиною даного договору.

Згідно із пунктами 5.1, 5.2, 5.3 Договору від 05.06.2014 замовник здійснює оплату вартості товару по кожній поставці шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок постачальника. Сторони погодились, що поставка здійснюється на умовах відстрочення платежу. Отримувач зобовязався здійснити оплату за кожну поставлену партію товару в повному розмірі протягом 14 календарних днів з моменту поставки кожної партії товару. Сторони домовились, що у випадку прострочення замовником зазначеного у пункті 5.2 цього договору терміну оплати, він сплачує постачальнику 0,1 % ві суми заборгованості за кожний календарний день прострочення такої оплати. Своє право застосування даного пункту договору постачальник реалізує шляхом виставлення замовнику рахунку на суму нарахованих процентів. У разі виставлення рахунку оплата суми таких процентів здійснюється замовником протягом 2-х банківських днів від дати його виставлення.

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини першої статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина друга статті 712 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частинами першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що Позивачем поставлено Відповідачу товар на загальну суму 9 513,96 грн., що підтверджується видаткової накладною від 31.07.2014 № 2051 /а.с. 14/.

Відповідачем було здійснено часткову оплату за поставлений товар у розмірі 5 513,96 грн., що підтверджується виписками за особовим рахунком (а.с. 19, 20, 21), а саме:

2 513,96 грн. 22.10.2014;

2 000,00 грн. 08.12.2014;

1 000,00 грн. 26.01.2015.

Отже, сума боргу Відповідача за поставлений товар за Договором від 05.06.2014 складає 4 000,00 грн. (9 513,96 5 513,96 = 4 000,00).

Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Застосування пені не виключає одночасного нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами (стаття 536 ЦК України), зокрема процентів на прострочену суму оплати товару, проданого в кредит (частина п'ята статті 694 названого Кодексу), оскільки стягнення відповідних процентів не є ні видом забезпечення виконання зобов'язань, ані штрафною санкцією (пункт 2.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013 № 14).

Позивачем відповідно до пункту 5.3 Договору від 05.06.2014 нараховані Відповідачу проценти за прострочення оплати у розмірі 3 629,94 грн., які розраховуються наступним чином:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір пені за кожний день простроченняСума пені за період прострочення
9 513,9615.08.2014 - 21.10.2014680.1 %646,95
7 000,0022.10.2014 - 07.12.2014470.1 %329,00
5 000,0008.12.2014 - 25.01.2015490.1 %245,00
4 000,0026.01.2015 - 20.04.20164510.1 %1 804,00
ПДВ 20 % 604,99
Всього: 3 629,94

В силу частини другої статті 20 Господарського кодексу України, захист прав і законних інтересів субєктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.2 Договору від 05.06.2014 встановлено, що у випадку прострочення замовником зазначеного у пункті 5.2 Договору терміну оплати, він сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Судом встановлено, що сума пені за прострочення оплати за Договором від 05.06.2014 за періоди з 15.08.2014 по 12.02.2015, становить суму у розмірі 934,47 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
9 513,9615.08.2014 - 21.10.20146812.5000 %443,12
7 000,0022.10.2014 - 12.11.20142212.5000 %105,48
7 000,0013.11.2014 - 07.12.20142514.0000 %134,25
5 000,0008.12.2014 - 25.01.20154914.0000 %187,95
4 000,0026.01.2015 - 05.02.20151114.0000 %33,75
4 000,0006.02.2015 - 12.02.2015719.5000 %29,92
Всього: 934,47

Проте, оскільки Позивачем заявлено вимогу про стягнення з Відповідача суму пені у розмірі 919,13 грн., задоволенню підлягає сума в межах позовних вимог.

Згідно із частинами першою, другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 3 % річних за прострочення оплати за Договором від 05.06.2014 за період з 15.08.2014 по 13.04.2016, становить суму у розмірі 246,32 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
9 513,9615.08.2014 - 21.10.2014683 %53,17
7 000,0022.10.2014 - 07.12.2014473 %27,04
5 000,0008.12.2014 - 25.01.2015493 %20,14
4 000,0026.01.2015 - 13.04.20164443 %145,97
Всього: 246,32

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (пункт 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013 № 14).

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому, прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т.д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007 № 265 "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін").

Інфляційні втрати не нараховуються за серпень 2014р., оскільки період прострочки платежу з 15.08.2014 по 31.08.2014 становить менше місяця. А відтак, інфляційні втрати повинні нараховуватись, починаючи з вересня 2014 року. З тих же підстав не нараховується інфляційні втрати за квітень 2016р. у визначеному Позивачем періоді з 01.04.2016 по 13.04.2016, який також становить меньше місяця.

Судом встановлено, що сума інфляційних втрат на суму заборгованості за Договором від 05.06.2014 за період з вересня 2014р. по березень 2016р., складає 2 548,68 грн., яка розраховується наступним чином:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодСума боргу з врахуванням індексу інфляціїІнфляційне збільшення суми боргу
01.09.2014 - 30.09.20149 513,961.0299 789,86275,90
01.10.2014 - 30.11.20147 000,001.0437 304,19304,19
01.12.2014 - 31.12.20145 000,001.0305 150,00150.00
01.01.2015 - 31.03.20164 000,001.4555 818,591 818,59
Всього: 2 548,68

Отже, не підлягає задоволенню вимога про стягнення інфляційних втрат у розмірі 115,18 грн. (2 663,86 2 548,68 = 115,18).

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з Відповідача заборгованості за Договором від 05.06.2014, а саме: 4 000,00 грн. суми основного боргу, 3 629,94 грн. процентів за користування товарним кредитом за період з 15.08.2014 по 20.04.2016, 919,13 грн. пені, 246,32 грн. 3 % річних, 2 548,68 грн. суми інфляційного збільшення.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Повне рішення складено відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 21 червня 2016 р.

Керуючись частиною першою статті 11, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, статтями 536, 549, частинами першою, другою статті 625, статтею 629, частинами першою, другою статті 712 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 20, статтею 193 Господарського кодексу України, пунктами 2.7, 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013 № 14, статтями 33, 34, 35, 49, 75, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Кипрей (65091, Одеська область, м. Одеса, Малиновський район, вул.Середня, 25; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „ЕкоТрейдПро (79040, м.Львів, вул. Пясецького, 12; ) 4 000,00 грн. (чотири тисячі гривень 00 коп.) суму основного боргу, 919,13 грн. (девятсот девятнадцять гривень 13 коп.) - пені, 246,32 грн. (двісті сорок шість гривень 32 коп.) 3 % річних, 2 548,68 грн. (дві тисячі пятсот сорок вісім гривень 68 коп.) суму інфляційного збільшення, 3 629,94 грн. (три тисячі шістсот двадцять девять гривень 94 коп.) проценті за користування кредитом.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Кипрей (65091, Одеська область, м. Одеса, Малиновський район, вул.Середня, 25; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий дім „ЕкоТрейдПро (79040, м.Львів, вул. Пясецького, 12; ) витрати на сплату судового збору у розмірі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.А. Шаратов