КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2016 р. Справа№ 910/24923/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Тищенко А.І.

Отрюха Б.В.

За участю представників: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2015

у справі №910/24923/15 (суддя Грєхова О.А.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі»

про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при корпорації «Юртранссервіс» від 23.07.2015 у справі №2/2015-ТС

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі»

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» звернулось до Господарського суду міста Києва з заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при корпорації «Юртранссервіс» від 23.07.2015 у справі №2/2015-ТС за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» про стягнення заборгованості.

В обґрунтування своєї заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» вказує, що в Кредитному договорі №131/12-2007 від 20.12.2007, укладеному між ним та Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», міститься третейське застереження, відповідно до якого сторонами третейського розгляду можуть бути виключно ПАТ «Кредобанк» і ТОВ «Артемівські зорі». Заявник також наголошує на тому, що його не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи третейським судом, а відтак, позбавлено можливості захищати свої права.

Зазначене, як стверджує заявник, є підставою для скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при корпорації «Юртранссервіс» від 23.07.2015 у справі №2/2015-ТС у відповідності до пунктів 2, 5 частини 2 статті 122-5 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2015 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при корпорації «Юртранссервіс» від 23.07.2015 у справі №2/2015-ТС за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» про стягнення 149 222,95 грн. заборгованості відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що оскільки між ТОВ «Артемівські зорі» та ПАТ «Кредобанк» було укладено Кредитний договір №131/12-2007 від 20.12.2007, в якому міститься третейське застереження, а всі права за таким договором перейшли новому кредитору - ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» у відповідності до Договору факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги від 29.11.2011, третейський суд мав повноваження розглядати такий третейській спір. Також, судом встановлено, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час, місце розгляду справи та склад третейського суду, однак у засідання не з'явився, своїх представників не направив, відзив на позовну заяву не подав, а тому в діях Постійно діючого Третейського суду при корпорації «Юртранссервіс» відсутні ознаки порушення прав та охоронюваних законом інтересів заявника.

Не погодившись з вищезазначеною ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2015 у справі №910/24923/15 та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі», скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при корпорації «Юртранссервіс» від 23.07.2015 у справі №2/2015-ТС за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» про стягнення заборгованості.

В обґрунтування апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» посилається на те, що третейською угодою (у даному випадку третейським застереженням, яке міститься у пункті 10.3. Кредитного договору №131/12-2007 від 20.12.2007) було передбачено, що сторонами третейського розгляду можуть бути виключно ПАТ «Кредобанк» і ТОВ «Артемівські зорі», а ніяк не ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції».

За твердженнями апелянта суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач - ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» є належним правонаступником ПАТ «Кредобанк» за третейським застереженням у Кредитному договорі №131/12-2007 від 20.12.2007. ТОВ «Артемівські зорі» зазначає, що жодних доказів дійсного укладення Договору факторингу від 29.11.2011, за яким до позивача перейшло право вимоги всіх грошових зобов'язань за Кредитним договором, не отримував, а тому тривалий час не мав впевненості в тому, що такий договір був укладений.

Як зазначає скаржник, зміст Договору факторингу від 29.11.2011 суттєво суперечить вимогам законодавства, не відповідає змісту повідомлення-вимоги, отриманого ТОВ «Артемівські зорі».

Також, апелянт зазначив, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено заявнику у задоволенні клопотання про витребування оригіналу Договору факторингу від 29.11.2011, оскільки огляд вказаного оригіналу взагалі ніколи не проводився. Крім того, матеріали справи, як стверджує скаржник, не містять доказів належного вручення третейським судом та належного отримання ТОВ «Артемівські зорі» повідомлення про дату, час та місце розгляду справи та склад третейського суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Шевченко Е.О., судді: Мартюк А.І., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2016 (головуючий суддя Шевченко Е.О., судді: Мартюк А.І., Зубець Л.П.) апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 02.06.2016.

У зв'язку із припиненням повноважень головуючого судді Шевченка Е.О., розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2016 №09-52/1768/15 призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І., розгляд справи призначено на 09.06.2016.

У судове засідання, призначене на 09.06.2016, представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Як зазначено у пункті 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Як зазначено у пункті 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 №01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році» та пункті 19 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 №01-8/482 «Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року» до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення сторін про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштового відправлення позивачу, а також повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу, яке повернулося на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання», з огляду на сплив процесуальних строків розгляду апеляційної скарги на ухвалу та враховуючи доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників сторін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін з наступних підстав.

23.07.2015 Постійно діючим Третейським судом при корпорації «Юртранссервіс» прийнято рішення у справі №2/2015-ТС за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» про стягнення заборгованості. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» 149 222,95 грн. заборгованості, а в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій в сумі 31 796,84 грн. - відмовлено за необґрунтованістю.

Як уже зазначалося, в обґрунтування заяви про скасування вищезазначеного рішення третейського суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» наголошує, зокрема, на тому, що в Кредитному договорі №131/12-2007 від 20.12.2007, укладеному між ним та Публічним акціонерним товариством «Кредобанк», міститься третейське застереження, відповідно до якого сторонами третейського розгляду можуть бути виключно ПАТ «Кредобанк» і ТОВ «Артемівські зорі».

У відповідності до частини 2 статті 122-5 Господарського процесуального кодексу України та частини 3 статті 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, якщо:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 Закону України «Про третейські суди»;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

При цьому, господарський суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 122-5 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Так, із матеріалів справи вбачається, що 20.12.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» та Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» було укладено Кредитний договір №131/12-2007, згідно з пунктом 10.3. якого будь-який спір, що виникає щодо цього договору або у зв'язку з ним, підлягає на розгляд і остаточне вирішення до постійно діючого Третейського суду при корпорації «Юртранссервіс». Третейський розгляд справи здійснюється постійно діючим Третейським судом у складі трьох третейських суддів. Місце проведення засідань третейського суду - м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21, поштовий індекс 04107. Мова третейського розгляду - українська.

За приписами статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Норми статті 13 Закону України «Про третейські суди» вказують на те, що якщо третейська угода укладена у вигляді третейського застереження, то вона вважається невід'ємною частиною угоди і щодо неї діють такі самі правила правонаступництва, що й до угоди в цілому.

Частиною 1 статті 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Так, 29.11.2011 між Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» (банк) і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (новий кредитор) було укладено Договір факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги (далі, Договір факторингу), відповідно до умов якого банк продає та відступає новому кредитору права вимоги; відповідно новий кредитор, на умовах цього договору, цим купує та приймає від банку зазначені права вимоги, визначені у Додатку 1 (пункт 3.1. Договору факторингу).

За умовами пункту 8.1. Договору факторингу новий кредитор з моменту передачі йому прав вимоги стає кредитором у зобов'язаннях позичальників за кредитними договорами та сторін забезпечення за забезпечувальними документами, та одержує право замість банка вимагати від позичальників належного виконання ними зобов'язань за такими кредитними договорами та від сторін забезпечення виконання ними зобов'язань за забезпечувальними документами. Починаючи з дати надходження ціни відступлення новий кредитор має права на всі суми, належні до сплати позичальниками та сторонами забезпечення на виконання відступлених прав вимоги.

Дійсність вказаного Договору факторингу оскаржувалась Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» до Господарського суду міста Києва (справа №922/3787/15).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.10.2015 у справі №922/3787/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.01.2016, у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» до Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» і Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про визнання недійсним Договору факторингу відмовлено.

Під час розгляду справи №922/3787/15 про визнання недійсним Договору факторингу судами було встановлено, що внаслідок укладення Договору факторингу була здійснена заміна кредитора у зобов'язанні, зокрема, за кредитним договором №131/12-2007, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» та Публічним акціонерним товариством «Кредобанк». Вимоги статей 512, 514 Цивільного кодексу України щодо заміни кредитора у зобов'язанні відповідачами були дотримані. Посилання позивача на те, що зміст договору факторингу не відповідає інформації, зазначеній в повідомленнях-вимогах, б) договір факторингу носить загальних характер, в) недотримання при укладенні договору факторингу та підписанні додатку до нього письмової форми правочину, тощо, спростовуються наявністю оригіналу договору факторингу від 29.11.2011 та додатку № 1 до нього. Посилання позивача на те, що укладення договору факторингу не мало на меті настання реальних наслідків, зокрема - відсутність доказів розрахунків між ПАТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», спростовується довідкою ПАТ «Кредобанк» за № 27-4816/15 від 18.05.15.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У рішенні від 25.07.2002 по справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Відтак, всі права кредитора за Кредитним договором №131/12-2007 від 20.12.2007, у пункті 10.3. якого міститься третейське застереження про те, що будь-який спір, що виникає щодо цього договору або у зв'язку з ним, підлягає на розгляд і остаточне вирішення до постійно діючого Третейського суду при корпорації «Юртранссервіс», перейшли новому кредитору - ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» у відповідності до Договору факторингу шляхом купівлі права грошової вимоги від 29.11.2011, а тому третейський суд мав повноваження розглядати третейській спір між ТОВ «Артемівські зорі» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції».

Доводи скаржника з приводу відсутності доказів дійсного укладення Договору факторингу від 29.11.2011, невідповідності останнього вимогам чинного законодавства є безпідставними та спростовуються вищенаведеними обставинами.

Посилання апелянта на те, що судом першої інстанції було безпідставно відмовлено заявнику у задоволенні його клопотання про витребування оригіналу Договору факторингу від 29.11.2011 не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Так, у матеріалах справи міститься надана позивачем та засвідчена належним чином копія Договору факторингу від 29.11.2011. Крім того, про існування оригіналу Договору факторингу від 29.11.2011 вказано Господарським судом міста Києва у рішенні від 06.10.2015 у справі №922/3787/15, предметом спору у якій було визнання недійсним вказаного договору.

З огляду на зазначене, судом було обгрунтовано відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про витребування оригіналу Договору факторингу від 29.11.2011.

Доводи заявника в частині неналежного повідомлення третейським судом про час та місце розгляду справи, в результаті чого відповідача було позбавлено можливості захищати свої права, спростовуються наступним.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при корпорації «Юртранссервіс» від 23.07.2015 у справі №2/2015-ТС встановлено, що відповідач, незважаючи на належне повідомлення про дату, час, місце розгляду справи та склад третейського суду, у засідання не з'явився, своїх представників не направив, відзив на позовну заяву не подав.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про третейські суди» положення про постійно діючий третейський суд та регламент третейського суду затверджуються його засновником і публікуються.

Положення про постійно діючий третейський суд повинно містити відомості про його найменування, місцезнаходження, відомості про засновника третейського суду, склад, компетенцію та порядок створення органів самоврядування третейських суддів, порядок обрання голови третейського суду, підстави та порядок припинення діяльності третейського суду.

Положення про постійно діючий третейський суд може містити інші положення, визнані засновником за необхідні для забезпечення належної діяльності третейського суду відповідно до цього Закону.

Порядок та правила розгляду справ у постійно діючих третейських судах встановлюються цим Законом та регламентом третейського суду.

Регламент третейського суду повинен визначати порядок та правила звернення до третейського суду, порядок формування складу третейського суду, правила вирішення спорів третейським судом, інші питання, віднесені до компетенції третейського суду цим Законом. Регламент третейського суду може містити положення, які хоча і не передбачені цим Законом, але не суперечать принципам організації та діяльності третейського суду, визначеним цим Законом, і є необхідними для належного здійснення третейським судом повноважень з третейського вирішення спорів.

Так, статтею 40 Регламенту Постійно діючого Третейського суду при корпорації «Юртранссервіс» передбачено, що непредставлення стороною належних доказів або неявка в засідання Третейського суду сторін чи їхніх представників, що були належним чином сповіщені про розгляд справи і проведення засідання Третейського суду, не є перешкодою для третейського розгляду справи та прийняття рішення, якщо причина непредставлення документів або неявка сторін в засідання визнана Третейським судом неповажною.

При цьому, як вбачається з рішення від 23.07.2015 у справі №2/2015-ТС, третейський суд визнав за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача. За таких обставин колегія суддів не вбачає в діях Постійно діючого Третейського суду при корпорації «Юртранссервіс» порушення прав та охоронюваних законом інтересів заявника.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності передбачених статтею 122-5 Господарського процесуального кодексу України підстав для скасування рішення третейського суду, в зв'язку з чим заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» задоволенню не підлягає.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає ухвалу суду у даній справі обґрунтованою та такою, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для її скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівські зорі» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2015 у справі №910/24923/15 залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2015 у справі №910/24923/15 залишити без змін.

Матеріали справи №910/24923/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді А.І. Тищенко

Б.В. Отрюх