ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" червня 2016 р. Справа № 922/338/15

Вх. номер 338/15л

Суддя господарського суду Бринцев О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

за участю представника стягувача - ОСОБА_1, довіреність № 14-75 від 21.04.2016р.;

розглянувши заяву боржника про розстрочку виконання рішення суду № 141 від 23.05.2016р. у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ,

до Комунального підприємства "Теплосервіс Станично-Луганського району", смт. Станиця Луганська Станично-Луганського району Луганської області,

про стягнення 5193590,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

24.05.2016р. боржник звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду № 141 від 23.05.2016р. (вх. № 17558 від 26.05.2016р.), у якій просить розстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 02.03.2015р. у справі № 922/338/15 відповідно до запропонованого ним графіку.

Ухвалою суду від 27.05.2016р. заява була призначена до розгляду у судовому засіданні 07.06.2016р.

Представник стягувача у судовому засіданні 07.06.2016р. проти задоволення заяви боржника заперечує, посилаючись на документальну необгрунтованість заяви боржника, натомість вказує, що надання розстрочки боржнику може призвести до порушення майнових прав стягувача, який в свою чергу має довгострокові кредити у банках, що зокрема зазначено у запереченнях на заяву про розстрочку виконання рішення № 14/2-964В від 01.06.2016р. (вх. № 18727 від 06.06.2016р.).

Представник боржника у судове засідання не з"явився.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява боржника та заперечення проти неї, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників боржника, всебічно та повно дослідивши надані документи, суд встановив наступне.

02.03.2016р. рішенням господарського суду Харківської області у справі № 922/338/15, яке залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 17.11.2015р., позов задоволено повністю (т. І а. с. 82-85, т. І а. с. 198-201), 07.12.2015р. видано відповідний наказ (т. І а. с. 210).

Відповідно до наказу господарського суду з КП "Теплосервіс Станично-Луганського району", на користь позивача належить стягнути 4.094.227,85 грн.

24.05.2016р. боржник звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання рішення суду № 141 від 23.05.2016р. (вх. № 17558 від 26.05.2016р.), у якій просить розстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 02.03.2015р. у справі № 922/338/15 з таким графіком погашення боргу: червень 2016 року - 150.000 грн.; липень 2016 року - 150.000 грн.: серпень 2016 року - 150.000 грн.; вересень 2016 року - 150.000 грн.; жовтень 2016 року - 150.000 грн.: листопад 2016 року - 150.000 грн.; грудень 2016 року - 272.443 грн., усього 1.172.443 грн.

В обгрунтування заяви боржник вказує на те, що підприємство знаходиться в скрутному фінансовому становищі та існування загрози його банкрутства, і у випадку примусового виконання рішення, арешту рахунків та майна боржника це заблокує господарську діяльність та унеможливить повне виконання підприємством боргових зобов'язань перед кредиторами, у тому числі і перед стягувачем у даній справі, зумовить неможливість погасити заборгованість за іншими першочерговими платежами, податками та зборами, спричинить звільнення працівників.

Також боржник зазначає, що основні споживачі його підприємства це бюджетні організації та обєкти соціальної сфери (90%). На території Станично-Луганського району боржником опалюється 17 навчальних та 3 лікувальних заклади, при цьому КП «Теплосервіс Станично-Луганського району» є єдиним підприємством у районі, яке надає послуги з теплопостачання, тому зупинення його діяльності унеможливить підготовку та проведення опалювального сезону.

Боржник наголошує на тому, що його підприємство розташовано в зоні проведення АТО, в смт. Станиця Луганська Луганської області, поблизу лінії розмежування. В цьому районі з квітня 2014 року та до теперішнього часу постійно проходять активні бойові дії. Дані обставини є форс-мажорними та підтверджені сертифікатом Київської торгово-промислової палати № 4471 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 16.06.2015 р. (т. ІІ а. с. 27).

Крім того, боржник зазначає, що впродовж 2015 та 2016 року було добровільно, до відкриття виконавчого провадження, сплачено на користь стягувача 2.756.205,35 грн. (т. ІІ а. с. 18-26).

Відповідно до приписів ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.2. постанови Пленуму ВГСУ № 9 від 17.10.2012 р., підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін. їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Разом з тим, суд ураховує, що надання розстрочки виконання судового рішення не звільняє боржника від виконання своїх зобов"язань перед стягувачем.

З огляду на викладене та враховуючи те, що обставини, які склалися у відповідача, є винятковими у розумінні ч.1 ст.121 ГПК України, з урахуванням матеріальних інтересів обох сторін, їх фінансового стану та доведеності боржником у відповідності до норм ст. ст. 33, 34 ГПК України, зазначених у заяві обставин, суд вважає, що заява боржника про розстрочку виконання рішення суду підлягає задоволенню частково, та враховуючи майнові інтереси стягувача вважає за можливе надати розстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 02.03.2015 р. в частині стягнення 1.172.443 грн. на чотири місяці рівними щомісячними платежами в розмірі 293.110,75 грн., починаючи з червня 2016 р.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 86, 121 господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву про розстрочку виконання рішення суду № 141 від 23.05.2016р. (вх. № 17558 від 26.05.2016р.) частково.

2. Надати розстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 02.03.2015 р. у справі № 922/338/15 в частині стягнення 1.172.443 грн. на чотири місяці рівними щомісячними платежами в розмірі 293.110,75 грн., починаючи з червня 2016 р., наступним чином: 293.110,75 грн. - до 30.06.2016р.; 293.110,75 грн. - до 31.07.2016р.; 293.110,75 грн. - до 31.08.2016р.; 293.110,75 грн. - до 30.09.2016р.

3. В решті заяви відмовити.

Суддя Бринцев О.В.

Повний текст ухвали підписано 09.06.2016р.

/Справа № 922/338/15/