ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2016 р. Справа № 925/522/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Потапенко В.В., з секретарем судового засідання Швидкою О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 - за довіреністю,

від відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРКОРН ЛТД"

про стягнення 249895 грн. 89 коп., -

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов, у якому позивач просить стягнути з відповідача 200000 грн. основного боргу, 29 895,89 грн. пені та 20 000 штрафу, у звязку з невиконанням довгострокового договору поставки з відстрочкою платежу №229 від 19.11.2015 року.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач письмового відзиву до суду не направив, у судове засідання не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки. Ухвала, що надсилалася відповідачу за вказаною у позові адресою та за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, повернулася до суду з відміткою працівника поштового звязку на довідці ф. 20 «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 3 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

В разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, відповідач був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання.

У судовому засіданні 02 червня 2016 року оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду на підставі статті 85 ГПК України.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши наявні в справі матеріали, суд виходить з наступного:

19 листопада 2015 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРКОРН ЛТД" (Покупець) укладено довгостроковий договір поставки з відстрочкою платежу №229 (далі «Договір»), за умовами якого Постачальник зобовязується поставити, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити на умовах цього Договору товар (далі Товар) компютерну, копірувальну та офісну техніку та комплектуючі до них, найменування, (асортимент) та ціна товару зазначається у специфікаціях та у видаткових накладних, підписаних уповноваженими представниками сторін та передаються від Постачальника Покупцю за актом приймання-передачі товару, які є невідємною частиною договору (п. 1.1, 1.3 Договору).

Відповідно до пункту 4.3. Договору Покупець оплачує товар, що поставляється Постачальником протягом 14 банківських днів з моменту відвантаження товару Постачальником. При цьому, протягом доби з моменту оплати товару Покупець зобовязаний направити Постачальнику копію платіжного доручення з відміткою банку на підтвердження оплати товару.

Згідно пункту 7.1. Договору договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом пяти років. Якщо жодна із сторін за 10 днів до закінчення дії договору не заявляє про його розірвання, договір автоматично вважається пролонгованим ще на один рік. Пролонгація проводиться до тих пір доки договір не буде розірвано згідно п. 7.4. даного Договору.

Постачальником на виконання умов Договору було здійснено поставку товару - ноутбук ASUS X551MAV (X551MAV-HCL1201E) EU Black в кількості 20 штук та ноутбук Acer Aspire ES1-411-C507 у кількості 10 штук, загальна вартість яких становить 200 000 грн., що підтверджується накладною № 1 від 30 листопада 2015 року, актом прийому-передачі товару від 30.11.2015 року.

Свої зобовязання щодо оплати поставленого товару відповідач не виконав.

Позивач 01.02.2016 року на адресу відповідача направив претензію, у якій вимагав сплатити позивачу 200 000 грн. заборгованості за поставлений товар. Відповідач на претензію не відповів, заборгованість не сплатив.

Порушення відповідачем умов Договору в частині оплати поставленого товару стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про стягнення основного боргу з відповідача у сумі 200 000 грн.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлене договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу врегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що на виконання Договору позивач передав відповідачу товар на суму 200 000 грн. Відповідач оплату товару не здійснив. тому за ним рахується заборгованість у розмірі 200 000,00 грн.

Згідно частини першої статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів належного виконання його зобовязань перед позивачем щодо оплати Товару по Договору, або ж безпідставності заявлених до нього вимог, позовна вимога про стягнення 200 000 грн. основного боргу підлягає до задоволення.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом .

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктами 6.2. та 6.3. Договору передбачено, що у разі порушення встановленого строку розрахунків за поставлений товар Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі 36% річних ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, а також у разі порушення Покупцем встановленого строку розрахунків за поставлений товар більше чим на 20 банківських днів сплачує Постачальнику крім пені штраф в розмірі 10% від суми заборгованості.

Позивач нарахував відповідачу 29 895,89 грн. пені та 20 000 грн. штрафу.

Суд, перевіривши розрахунок пені прийшов до висновку, що розрахунок зроблений не вірно. Відповідно до пункту 4.3. Договору Покупець оплачує товар, що поставляється Постачальником протягом 14 банківських днів з моменту відвантаження товару Постачальником. Позивач передав Товар 30 листопада 2015 року. Першим днем прострочки платежу є 19 грудня 2015 року. Розрахунок пені позивач проводив по 20.04.2016 року. З 19.12.2015 року по 20.04.2016 року 124 дні прострочення, а не 129 як у своєму розрахунку вказав позивач. Відповідно, до стягнення підлягає пеня у меншому розмірі - 29884 грн.

Розрахунок штрафу позивачем зроблено вірно, а тому вимога про стягнення з відповідача 20 000 грн. штрафу підлягає до задоволення.

На підставі ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме сплачений позивачем судовий збір в сумі 3748,26 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРКОРН ЛТД" (18001, м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, буд. 2, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (61135, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) 200 000 грн. основного боргу, 29884 грн. пені, 20000 грн. штрафу та 3748 грн. 26 коп. судового збору.

3. У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

СУДДЯ В.В. Потапенко

Повне судове рішення складено 17 червня 2016 року.

Суддя В.В. Потапенко