ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10.06.2016

Справа № 910/10735/16

Суддя Ярмак О.М., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "ДАРНИЦЯ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУД-ВВВ"

про стягнення 287 770,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Дарниця» із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «БУД-ВВ» про стягнення безпідставно набутих грошових коштів у розмірі 287 770,00 грн.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд не приймає її до розгляду, зважаючи на таке.

Вимогами п. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до статті 4 Закону України “Про судовий збір” від 08.06.2011 №3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України “Про Державний бюджет України на 2016 рік” станом на 01.01.2016 мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 378 грн.

Згідно п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Отже, за вказаних обставин позивачеві необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 4 316,55 грн, тоді як до позовної заяви додано копію квитанції від 02.06.2016 № 120BF018AA на суму 4 181,55 грн, тобто, позивач сплатив судовий збір у меншому розмірі ніж встановлено законодавством.

Відповідно до п. 2.21. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 “Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України”, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Натомість, на підтвердження факту оплати судового збору позивач приєднав до матеріалів заяви неналежним чином засвідчену копію квитанції № 120BF018AA від 02.06.2016 на суму 4 181,55 грн., що відповідно до викладеного не може бути належним доказом сплати судового збору.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Статтею 57 ГПК України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема в п. 2 ч. 1 цієї статті вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачам копій позовної заяви і доданих до неї документів.

За змістом Правил надання послуг поштового зв’язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, про прийняття до пересилання реєстрованого поштового відправлення (в тому числі листа) відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" видається розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Отже, належними доказами відправлення відповідачам позовної заяви та доданих до неї документів є описи вкладення в поштовий конверт та документи, що підтверджують надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

До позовної заяви додано копії фіскального чека від 02.06.2016 № 0930 та опису вкладення від 02.06.2016 про здійснення поштових відправлень, тобто, позивачем не надано належних доказів надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачу відповідно до ст. ст. 56, 57 ГПК України.

Судом враховано правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Тож, враховуючи зазначене, оскільки позивачем не подано належних доказів сплати судового збору у визначеному законодавством розмірі та недотримання ним вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, подана позовна заява повертається заявнику без розгляду.

Суд звертає увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до суду з позовом відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи повернути Товариству з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Дарниця” без розгляду.

Суддя                                                                                                    О.М. Ярмак