ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2016 р.Справа № 916/3545/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів секретар судового засідання за участю представників учасників процесу: Від боржника ПАТ «РЕОМ» Арбітражний керуючий Богатиря К.В. Ліпчанської Н.В., Філінюка І.Г. Герасименко Ю.С. Томашук М.С., довіреність № б/н, дата видачі: 17.02.16 Слободян В.М., посвідчення № 183, дата видачі: 08.02.13
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_7 - уповноваженої особи засновників (акціонерів) ПАТ «РЕОМ» м. Одеса
на постанову господарського суду Одеської області
від 10.11.2015р.
у справі№ 916/3545/15
за заявою кредитора до боржника за участю арбітражного керуючогоУправління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси Публічного акціонерного товариства «РЕОМ», м.Одеса Слободян В.М.
пробанкрутство

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси звернулось до господарського суду Одеської області з заявою про визнання публічного акціонерного товариства «Реом» банкрутом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.09.2015р. порушено провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства «Реом», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Слободян Василя Миколайовича, визнані грошові вимоги Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси до боржника у сумі 391970,48грн., здійснено офіційне оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство боржника з метою виявлення всіх кредиторів та можливих санаторів.

Протягом терміну, встановленого ч. 1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», після публікації оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства «Реом» на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет № 22399 від 09.09.2015р. до господарського суду та розпорядника майна з заявами про визнання кредиторських вимог до боржника звернулись: ОСОБА_9 з грошовими вимогами до боржника у сумі 67600 грн., Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси з грошовими вимогами до боржника у сумі 74253,08 грн.

Ухвалою попереднього засідання від 20.10.2015р. затверджено поданий розпорядником майна та визнаний судом реєстр вимог кредиторів на загальну суму 539015,56грн.

Постановою господарського суду Одеської області від 10.11.2015р. визнано публічне акціонерне товариство «Реом» банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Слободяна В.М., скасовано арешт, накладений на майно публічного акціонерного товариства «Реом», визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника, накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Не погоджуючись з постановою від 10.11.2015р. ОСОБА_7 звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої скаржник просить скасувати постанову господарського суду Одеської області від 10.11.2015р. по справі № 916/3545/15 про визнання ПАТ «РЕОМ» банкрутом.

Як на підставу викладених у скарзі вимог, апелянт посилається на неповне встановлення судом першої інстанції ознак неплатоспроможності боржника - ПАТ «РЕОМ», а саме:

- у ході зведеного виконавчого провадження винесено постанову про арешт майна, яке належить ПАТ «РЕОМ», а саме будівлі оздоровчого комплексу «МОРЕ», які розташовані за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н, с/рада Сичавська, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 53км, будинок 7Б, оздоровчий комплекс «МАЯК», який розташований за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н, с/рада Сичавська, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 53км, будинок 7Б, оздоровчий комплекс «РЕОМ», який розташований за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н, с/рада Сичавська, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 53км, будинок 7;

- в ході зведеного виконавчого провадження було призначено та проведено оцінку вартості арештованого майна, що в загальній сумі складає 6410448,00грн.;

- наявність майна ПАТ «РЕОМ» підтверджується даними з Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно;

- судом не перевірено факт перевищення розміру кредиторських вимог над вартістю майна боржника, що є визначальною умовою для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури;

- ні судом, ні арбітражним керуючим не було зроблено відповідних запитів для встановлення відомостей про майновий стан ПАТ «РЕОМ»;

- судом не з'ясовано, на підставі яких даних розпорядник майна встановив вартість майна ПАТ «РЕОМ» під час проведення інвентаризації майна.

Право на апеляційне оскарження постанови господарського суду Одеської області від 10.11.2015р. обґрунтовано тим, що:

Положеннями ч. 1 ст. 91 ГПК України встановлено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут); кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя). Учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 зазначено, що він є уповноваженою особою засновників (акціонерів) ПАТ «РЕОМ», що нібито підтверджується Протоколом зборів акціонерів ПАТ «РЕОМ».

Оскільки до апеляційної скарги ОСОБА_7 вищевказаний протокол зборів акціонерів не був доданий, ухвалами Одеського апеляційного господарського суду від 11.04.2016р., 25.05.2016р. було зобов'язано ОСОБА_7 надати Одеському апеляційному господарському суду належним чином засвідчену копію Протоколу зборів акціонерів ПАТ «РЕОМ», на якому останнього обрано уповноваженою особою засновників (акціонерів) ПАТ «РЕОМ».

Витребувані судом документи апелянтом станом на день розгляду апеляційної скарги по суті не були надані, що не дає підстави апеляційному господарському суду станом на теперішній час вважати апелянта учасником провадження по даній справі про банкрутство, а саме уповноваженою особою засновників (акціонерів) ПАТ «РЕОМ» в порядку, передбаченому статтею 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Однак, що стосується прав апелянта на оскарження постанови господарського суду Одеської області від 10.11.2015р., колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вже було зазначено вище, відповідно до ст. 91 ГПК України, з апеляційною скаргою мають право звертатися не тільки сторони по справі (у справі про банкрутство це кредитори, боржник, учасники провадження по справі, визначені ст. 1 Закону), але й особа, яка не брала участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про її права та обов'язки.

ОСОБА_7 відповідно до апеляційної скарги є акціонером ПАТ «РЕОМ» та володіє 74% акцій. Вказані обставини підтверджені завіреною адвокатом копією зведеного облікового реєстру власників цінних паперів ПАТ «РЕОМ» ( т. 2 а.с. 112-113).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про акціонерні товариства» дивіденд - частина чистого прибутку акціонерного товариства, що виплачується акціонеру з розрахунку на одну належну йому акцію певного типу та/або класу. За акціями одного типу та класу нараховується однаковий розмір дивідендів. Товариство виплачує дивіденди виключно грошовими коштами. Виплата дивідендів за простими акціями здійснюється з чистого прибутку звітного року та/або нерозподіленого прибутку на підставі рішення загальних зборів акціонерного товариства у строк, що не перевищує шість місяців з дня прийняття загальними зборами рішення про виплату дивідендів.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо, окрім того припиняються повноваження власників майна боржника.

Таким чином, винесення судом постанови про визнання боржника банкрутом, безпосередньо впливає на права та обов'язки акціонерів ПАТ «РЕОМ» в частині отримання дивідендів від здійснення підприємством підприємницької діяльності.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 11.04.2016р. (у складі колегії суддів: головуючого судді Філінюка І.Г., суддів-членів колегії: Лавриненко Л.В., Пироговського В.Т.) прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_7 на постанову господарського суду Одеської області від 10.11.2015р. до провадження та призначено її до розгляду на 25.05.2016р. об 11год. 00хв.

Розпорядженням В.о. керівника апарату суду № 182 від 18.04.2016р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку із перебуванням головуючого судді Філінюка І.Г. у відрядженні з 18.04.2016 по 22.04.2016 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2016р., справу № 916/3545/15 розподілено на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Лавриненко Л.В., суддів Пироговського В.Т., Жекова В.І.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 19.04.2016р. (у складі колегії суддів: головуючого судді Лавриненко Л.В., суддів-членів колегії: Пироговського В.Т., Жекова В.І.) прийнято апеляційну скаргу ОСОБА_7 на постанову господарського суду Одеської області від 10.11.2015р. до провадження та призначено її до розгляду на 25.05.2016р. об 11год. 00хв.

Розпорядженням В.о. керівника апарату суду № 237 від 04.05.2016р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку із перебуванням колегії суддів у складі головуючого судді Лавриненко Л.В., суддів Пироговського В.Т., Жекова В.І. у відпустці.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2016р., справу № 916/3545/15 розподілено на розгляду колегії суддів у складі головуючого судді Богатиря К.В., суддів Ліпчанської Н.В., Філінюка І.Г.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 10.05.2016р. (колегією суддів у складі головуючого судді Богатиря К.В., суддів Ліпчанської Н.В., Філінюка І.Г.) прийнято апеляційну скаргу до провадження.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 25.05.2016р. розгляд апеляційної скарги по справі № 916/3545/15 відкладено на 08.06.2016р.

Апелянт ОСОБА_7 у судове засідання 08.06.2016р. не з'явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання сторони були повідомлені апеляційним господарським судом належним чином, що підтверджується матеріалами даної справи.

07.06.2016р. до Одеського апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_7 - адвоката Сергеєва Д.С. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із зайнятістю Сергеєва Д.С. у судовому засіданні по справі № 520/1105/16-ц в Київському районному суді м. Одеси.

Як вбачається із роз'яснень, викладених у пункті 3.9.1 пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. (з наступними змінами та доповненнями), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Пункт 3.9.2 пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. передбачає, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Явку представників сторін по даній справі у судове засідання обов'язковою апеляційний господарський суд не визнавав.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Таким чином, неможливість явки у судове засідання представника апелянта Сергеєва Д.С., не перешкоджає явки у судове засідання самого апелянта - ОСОБА_7, повідомленого належним чином ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 25.05.2016р. направленою рекомендованою поштою з повідомленням, або іншого представника апелянта за довіреністю.

Від апелянта або його представника будь-яких клопотань про необхідність долучення до матеріалів справи доказів, без яких неможливо розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні, не надходило.

Таким чином, на думку колегії суддів, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд апеляційної скарги по суті, не дивлячись на відсутність представників сторін, повідомлених про судове засідання належним чином. Відсутність сторін у даному випадку не повинна заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника боржника та ліквідатора, дослідивши наявні у справі докази та доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі по тексту - Закон про банкрутство).

За частиною 1 ст. 2 Закону про банкрутство, провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Як встановлено судом першої інстанції, ухвалою господарського суду Одеської області від 08.09.2015р. порушено провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства «Реом», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Слободян Василя Миколайовича, визнані грошові вимоги Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси до боржника.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.10.2015р. затверджено реєстр вимог кредиторів та кредиторами по справі визнанні:

- Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси на суму 2756,00грн. - перша черга, 466223,56грн. - друга черга;

- ОСОБА_9 на суму 2436,00грн. - перша черга, 67600,00грн. - четверта черга.

10.11.2015р. розпорядником майна Слободян В.М. господарському суду Одеської області надано звіт розпорядника майна про діяльність в процедурі розпорядження майном ПАТ «РЕОМ», з доданими до нього:

- копією довідки УДАІ УМВС України в Донецькій області;

- копією довідки Державної інспекції сільського господарства в Одеській області;

- копією інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно;

- копіями звернень до органів управління ПАТ «РЕОМ».

10.11.2015р. розпорядником майна до господарського суду Одеської області надано клопотання про визнання боржника Публічного акціонерного товариства «РЕОМ» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, ліквідатором просить призначити арбітражного керуючого Слободяна Василя Миколайовича. До клопотання додано протокол засідання загальних зборів кредиторів від 30.10.2015р. та протокол засідання зборів кредиторів від 30.10.2015р.

Відповідно до протоколу засідання загальних зборів кредиторів від 30.10.2015р. сформовано комітет кредиторів, до якого обрано - Управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси та ОСОБА_9

Відповідно до протоколу засідання зборів кредиторів від 30.10.2015р., на засіданні розглядалось питання щодо застосування подальшої процедури щодо боржника ПАТ «РЕОМ» та одноголосно прийнято рішення уповноважити розпорядника майна Слободяна В.М. надати клопотання до господарського суду Одеської області щодо визнання ПАТ «РЕОМ» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. Ліквідатором призначити арбітражного керуючого Слободяна В.М.

Місцевий господарський суд, постановою від 10.11.2015р. визнав ПАТ «РЕОМ» банкрутом та відкрив ліквідаційну процедуру, призначив ліквідатором банкрута Слободяна Василя Миколайовича.

При цьому, господарський суд Одеської області виходив з того, що боржник неспроможний самостійно відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше, як через застосування ліквідаційної процедури, а тому суд вважає за можливе задовольнити клопотання та визнати публічне акціонерне товариство «РЕОМ» банкрутом і відкрити ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначити арбітражного керуючого Слободян В.М.

Проте такий висновок суду не можна визнати законним та обґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до частини 3 ст. 27 Закону про банкрутство, у підсумковому засіданні господарський суд за пропозицією розпорядника майна боржника та на підставі рішення зборів кредиторів приймає одне з таких судових рішень: ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому статтею 30 Закону про банкрутство; ухвалу про введення процедури санації та зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі відхилення плану санації боржника зборами кредиторів або неподання його боржником; постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство; ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду в межах граничного строку, визначеного цим Законом.

Завдання підсумкового засідання суду полягає у з'ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження по справі, виходячи з клопотання комітету кредиторів, однак остаточна їх оцінка надається судом.

Згідно з частиною 4 ст. 205 Господарського кодексу України, у разі неспроможності суб'єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом. Умови, порядок та наслідки оголошення суб'єктів господарювання банкрутами встановлюються цим Кодексом та іншими законами.

Отже, боржник визнається банкрутом, коли господарським судом встановлено його неспроможність відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані вимоги кредиторів інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.

Відповідно до частини 1 ст. 37 Закону про банкрутство у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю представників сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Частиною 1 ст. 33 та частиною 2 ст. 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається зі звіту розпорядника майна:

- розпорядником майна Слободян В.М. проведено роботу та встановлено, що пропозицій та заяв по санації та інвестицій ПАТ «РЕОМ» не надходило. Боржник не надав клопотання з зазначеними заходами щодо відновлення платоспроможності підприємства. На неодноразові запити до керівника та бухгалтера підприємства ПАТ «РЕОМ» про надання документів для проведення фінансового та господарського аналізу, проведення дій щодо виявлення ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, проведення інвентаризації майна відповіді не отримано, за юридичною адресою: м. Одеса, вул. Отамана Головатого, б. 48 відсутні керівні органи боржника. Інвентаризацію майна боржника станом на 10.11.2015р. не проведено, органами управління боржника документів ПАТ «РЕОМ», необхідних для виконання повноважень розпорядника майна не надано;

- відсутність права власності підтверджується інформаційною довідкою з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 43535398 від 09.09.2015р.;

- відомості про майновий стан підприємства - боржника підтверджують необхідність переходу до ліквідаційної процедури. Майно боржника та виробниче обладнання відсутнє, відновлення діяльності товариства неможливе.

Однак, поза увагою суду першої інстанції залишилися документи, надані розпорядником майна до звіту, а саме Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна.

Відповідно до даної Інформаційної довідки майно відсутнє, однак суд не звернув увагу на те, що критерієм пошуку були не найменування боржника, ані його код ЄДРПОУ, а адреса: «Одеська обл., м. Одеса, вулиця Головатого отамана, будинок 84», що є юридичною адресою боржника ПАТ «РЕОМ», та саме за цією адресою було встановлено відсутність майна. Хоча вказана довідка не інформувала про відсутність у боржника майна за іншими адресами в межах України.

Відповідно до Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015р. № 1127:

Інформація з Державного реєстру прав надається за допомогою програмних засобів ведення цього Реєстру у паперовій або електронній формі, що має однакову юридичну силу та містить обов'язкове посилання на Державний реєстр прав.

Інформація з Державного реєстру прав в електронній формі надається через веб-портал Мін'юсту.

Інформація з Державного реєстру прав містить актуальні на дату та час її надання відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, наявні в ньому, а також відомості з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, які є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, або відомості про відсутність зареєстрованих речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Інформація з Державного реєстру прав за бажанням особи, яка отримує таку інформацію, може містити, крім відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, відомості про виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, обтяження таких прав щодо запитуваного суб'єкта або об'єкта нерухомого майна, а також про внесені зміни до відповідних записів Державного реєстру прав та реєстрів у хронологічному порядку.

Інформація з Державного реєстру прав надається незалежно від місцезнаходження нерухомого майна.

Відповідно до п. 18 вищеозначеного порядку, пошук відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження здійснюється відповідно до Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого Кабінетом Міністрів України, за такими ідентифікаторами:

1) за суб'єктом права:

за ідентифікаційними даними фізичної особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства):

- прізвище, ім'я та по батькові (за наявності);

- реєстраційний номер облікової картки платника податків;

- серія та номер паспорта громадянина України (для громадянина України, який через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податку, повідомив про це відповідному контролюючому органові та має відмітку в паспорті громадянина України).

Реєстраційний номер облікової картки платника податків, серія та номер паспорта громадянина України не є обов'язковими для зазначення під час здійснення пошуку за ідентифікаційними даними фізичної особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства);

за ідентифікаційними даними юридичної особи (резидента та нерезидента):

- найменування юридичної особи;

- ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ;

2) за об'єктом нерухомого майна:

за реєстраційним номером об'єкта нерухомого майна;

за адресою об'єкта нерухомого майна;

за кадастровим номером земельної ділянки.

Ч. 1 ст. 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 32 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, судів, органів Національної поліції, органів прокуратури, органів Служби безпеки України, Національного банку України, Національного антикорупційного бюро України, Національного агентства з питань запобігання корупції, адвокатів, нотаріусів інформація з Державного реєстру прав у зв'язку із здійсненням ними повноважень, визначених законом, надається за суб'єктом права чи за об'єктом нерухомого майна в електронній формі шляхом безпосереднього доступу до Державного реєстру прав, за умови ідентифікації відповідної посадової особи за допомогою електронного цифрового підпису.

Таким чином, суди відповідно до приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» мають право самостійно, без будь-яких перешкод отримувати інформацію про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, у зв'язку із здійсненням ними повноважень.

При цьому ані розпорядником майна, ані господарським судом не перевірено наявність право власності у боржника на нерухоме майно за кодом ЄДРПОУ боржника, який в свою чергу є індивідуальним для кожної юридичної особи та за яким інформація з Державного реєстру прав буде найбільш точною. При цьому відповідно до приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для суду отримання інформації з Державного реєстру прав здійснюється безперешкодно.

Оскільки апелянтом в апеляційній скарзі були зазначені відомості про фактичну наявність нерухомого майна у боржника, головуючим суддею по справі Богатирьом К.В. самостійно здійснено запити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та згідно отриманих відомостей встановлено, що за ПАТ «РЕОМ» зареєстровано:

1. Оздоровчий комплекс «МАЯК», за адресою: Одеська обл., Комінтернівський район, с/рада Сичавська, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 53км, будинок 7в;

2. Оздоровчий комплекс «РЕОМ», за адресою: Одеська обл., Комінтернівський район, с/рада Сичавська, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 53км, будинок, 7;

3. Будівлі оздоровчого комплексу «Море», за адресою: Одеська обл., Комінтернівський район, с/рада Сичавська, автодорога Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 53км, будинок 7б.

Також, колегія суддів зазначає, що апелянтом до апеляційної скарги додано Огляд виконавчого провадження, відкритого на користь держави в інтересах УПФУ в Суворовському районі м. Одеси, в якому вказано, що ВДВС проведено незалежну оцінку майнового комплексу «Маяк», комплексу «Море» та комплексу «Реом», за вказаними звітами про незалежну оцінку майна, вартість майна склала - 6 410 478,00грн.

25.05.2016р. ліквідатором Одеському апеляційному господарському суду надано відзив на апеляційну скаргу на постанову господарського суду Одеської області від 10.11.2015р. по справі № 916/3545/15 про визнання банкрутом, до якого додані Висновки про вартість майна - будівлі оздоровчого комплексу «Море», будівлі оздоровчого комплексу «Реом», будівлі оздоровчого комплексу «Маяк», дата оцінки - 21.11.2015р.

Згідно ст. 1 Закону про банкрутство, банкрутство це визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність за допомогою процедур санації та мирової угоди і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Законом, грошові вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Отже, визнаючи боржника банкрутом, суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів.

У зв'язку з чим суд в обов'язковому порядку повинен з'ясувати як актив, так і пасив боржника та співставити дані обох величин.

Розмір пасиву боржника підлягає визначенню відповідно до затвердженого судом реєстру вимог кредиторів.

Якщо встановлення пасиву боржника відбувається на попередньому засіданні суду, то остаточна правова оцінка активу і пасиву боржника та можливість відновлення платоспроможності боржника надається в підсумковому засіданні суду в процедурі розпорядження майном боржника (ст. 27 Закону про банкрутство).

Частина 3 статті 22 Закону про банкрутство покладає на розпорядника майна обов'язок здійснення аналізу фінансової та господарської діяльності боржника та надання господарському суду і комітету кредиторів (кредиторам) звіту про свою діяльність, відомостей про фінансове становище боржника, пропозицій щодо можливостей відновлення платоспроможності боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 ЦК України, якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа ліквідується в порядку, встановленому законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Таким чином, при прийнятті постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, господарський суд повинен з'ясувати наявність або відсутність у боржника ознак банкрутства, зокрема: наявність непогашених, визнаних судом грошових вимог кредиторів; перевищення грошових зобов'язань боржника над його майном (пасиву над активом, порівнявши відомості обох величин та встановивши недостатність майна для задоволення вимог кредиторів (неспроможність); незадовільний результат застосування заходів фінансового оздоровлення боржника.

Відомості про актив боржника на час визнання боржника банкрутом можуть міститися у звіті арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією) про фінансово-майновий стан боржника, що повинен бути наданий кредиторам, та на основі якого кредитори вирішують питання про введення наступної судової процедури.

Тільки наявність усіх перерахованих ознак дає суду підстави для визнання боржника банкрутом.

Таким чином, що стосується висновків про вартість майна, яке було оцінено 21.11.2015р. (надані суду ліквідатором 25.05.2016р.) колегія суддів зазначає, що дані висновки були здійсненні під час ліквідаційної процедури, тобто після винесення оскаржуваної постанови від 10.11.2015р. про визнання боржника банкрутом.

Також, дані висновки не були зазначені в звіті розпорядника майна про діяльність в процедурі розпорядження майном ПАТ «РЕОМ», та відповідно дана інформація не була доведена до комітету кредиторів під час проведення засідання та прийняття рішення щодо подальшої процедури банкрутство по справі.

Колегія суддів наголошує, що порівняння пасиву та активу боржника повинно відбуватися виключно у період до винесення постанови про визнання банкрутом, тому суд першої інстанції у підсумковому засіданні повинен був перевірити наявність непогашених, визнаних судом грошових вимог кредиторів; перевищення грошових зобов'язань боржника над його майном (пасиву над активом, порівнявши відомості обох величин та встановивши недостатність майна для задоволення вимог кредиторів (неспроможність); незадовільний результат застосування заходів фінансового оздоровлення боржника. На час винесення постанови і у кредиторів, і у суду була відсутня повна та достовірна інформація щодо активу та пасиву боржника, тому висновки про вартість майна, які були отриманні ліквідатором вже в ході ліквідаційної процедури, судом до уваги не приймаються.

Що стосується пояснень розпорядника майна Слободян В.М. про неможливість проведення фінансового та господарського аналізу підприємства-боржника, проведення дій щодо виявлення ознак фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, проведення інвентаризації майна, у зв'язку з ненаданням керівником та бухгалтером підприємства ПАТ «РЕОМ» документів, то колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими, оскільки:

Відповідно до абз. 4 п. 17 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013р. № 01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011 N 4212-VI)» якщо боржник не надає розпоряднику майна необхідну для здійснення його повноважень інформацію та фінансово-бухгалтерську документацію або не сприяє у проведенні інвентаризації майна, господарський суд має застосувати частину дванадцяту статті 22 Закону.

В свою чергу ч. 12 ст. 22 Закону про банкрутство передбачає, що повноваження керівника боржника та виконавчих органів його управління, покладені на них відповідно до законодавства чи установчих документів, можуть бути припинені в разі, якщо ними не вживаються заходи щодо забезпечення збереження майна боржника, створюються перешкоди діям розпорядника майна чи допускаються інші порушення законодавства. У разі виявлення зазначених обставин за клопотанням кредиторів або інших учасників справи про банкрутство ухвалою господарського суду повноваження керівника та виконавчих органів управління боржника припиняються, а виконання відповідних обов'язків тимчасово покладається на розпорядника майна до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника та виконавчих органів управління боржника.

При цьому в матеріалах справи відсутні відомості у зв'язку з ненаданням боржником розпоряднику майна необхідних для здійснення його повноважень інформації та фінансово-бухгалтерської документації, відсутністю сприяння керівних органів боржника у проведенні інвентаризації майна, щодо відповідного клопотання арбітражного керуючого до господарського суду про припинення повноважень керівника та виконавчих органів управління боржника та покладення відповідних обов'язків на розпорядника майна. Вказане питання господарським судом не розглядалося, будь-яке рішення з цього питання не приймалося. Таким чином, розпорядник майном арбітражний керуючий Слободян В.М. не вжив усіх передбачених Законом заходів для визначення дійсного фінансового стану боржника та не надав пропозицій по відновленню його платоспроможності, чим порушив вимоги ст. 22 ч. 3 Закону щодо виконання зобов'язань розпорядника майном.

Звіт розпорядника майна про діяльність в процедурі розпорядження майном ПАТ «РЕОМ» не був предметом належного дослідження суду першої інстанції при вирішенні питання про обґрунтованість рішення кредиторів про перехід до ліквідаційної процедури. Більше того, відповідні обставини не з'ясовувались і кредиторами на засіданні від 30.10.2015р., що підтверджується наявним у справі протоколом засідання зборів кредиторів.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для визнання боржника банкрутом є передчасним, оскільки суд при введенні ліквідаційної процедури керувався виключно рішенням комітету кредиторів, не встановивши та не дослідивши при цьому факту неоплатності боржника, прийнявши до уваги необґрунтовані доводи розпорядника майном про неможливість проведення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, повної інвентаризації його майнових активів.

Викладене свідчить про неповний та необ'єктивний розгляд справи, оскільки в порушення вимог ст. ст. 32 - 34, 43 ГПК України господарський суд першої інстанції не з'ясував належним чином дійсні обставини справи, не надав правової оцінки наявним у справі доказам, що вплинуло на їх юридичну оцінку, а відповідно і правильність застосування норм матеріального права, передбачених, зокрема ст. ст. 1, 37 Закону про банкрутство.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає передчасним висновок господарського суду першої інстанції про наявність підстав для визнання боржника банкрутом, оскільки останній зроблений без аналізу фінансово-господарської діяльності боржника, за відсутності даних інвентаризації майна боржника та аналізу його активів та пасивів. Оскаржувана постанова господарського суду першої інстанції не містить оцінки наявних доказів у справі, якими підтверджується неплатоспроможність боржника ПАТ «РЕОМ».

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що постанову господарського суду Одеської області від 10.11.2015р. не можна визнати як таку, що відповідає фактичним обставинам справи і вимогам закону, тому вона підлягає скасуванню, а справа в цій частині направленню на новий розгляд до господарського суду першої інстанції на стадію розпорядженням майном боржника.

Керуючись ст.ст. 101, 103-105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Постанову господарського суду Одеської області від 10.11.2015р. по справі №916/3545/15 про визнання боржника банкрутом та введення ліквідаційної процедури, скасувати.

Матеріали справи направити до господарського суду Одеської області для розгляду на стадію проведення процедури розпорядження майном боржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Згідно ч. 3 ст. 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Н.В. Ліпчанська

І.Г. Філінюк