ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2016 р. Справа № 922/5129/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І., суддя Плужник О.В.

при секретарі Кузнєцовій І.В.

за участю представників сторін:

стягувача - ОСОБА_1

боржника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ (вх.№1348 Х) на ухвалу господарського суду Харківської області від 24.03.16 у справі № 922/5129/14 за заявою Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" про розстрочення виконання рішення по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5", с. Подвірки

про стягнення коштів 295 696 167,22 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 22 грудня 2014 року по справі №922/5129/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства "Харківське ТЕЦ -5" про стягнення коштів у розмірі 295 696 167,22 грн. позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5", на користь Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", 6 223 561 135,50 грн. основного боргу, 3 927 888,07 грн. 3 % річних, 27 947 095,75 грн. інфляційних втрат та 73080,00 грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05 лютого 2015 року рішення господарського суду Харківської області від 22 грудня 2014 року у справі №922/5129/14 змінено в частині стягнення судових витрат. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" (62371, Харківська область, Дергачівський район, с. Подвірки, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 63 748,44 грн. судового збору за подачу позовної заяви. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" () на користь Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" () судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 913,00 грн.

На виконання вказаного рішення та постанови Харківського апеляційного господарського суду по справі № 922/5129/14 господарським судом Харківської області суду 18 лютого 2015 року видано відповідні накази.

В березні 2016 року до господарського суду Харківської області від Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" надійшла заява про розстрочення виконання рішення, в якій останній просив суд розстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 22 грудня 2014 року у справі №922/5129/14 частинами до лютого 2022р., посилаючись на тяжкий фінансовий стан, неповні розрахунки ДП "Енергоринок" з ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" за поставлену до ОСОБА_3 Електроенергії електричну енергію, наявність заборгованості КП "Харківські теплові мережі".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.03.2016 року заяву Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" про розстрочення виконання рішення по справі № 922/5129/14 від 22 грудня 2014 року - задоволено частково, розстрочено виконання рішення суду від 22 грудня 2014 року по справі №922/5129/14 шляхом сплати 255 499 867,76 грн. протягом 37 місяців за графіком, в решті задоволення заяви відмовлено.

Стягувач з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права та неповне з'ясування обставин справи при її прийнятті, просить скасувати ухвалу господарського суду повністю та прийняти нове рішення у справі, яким у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5" про розстрочення виконання рішення відмовити в повному обсязі.

У апеляційній скарзі зазначив, суд першої інстанції надавши відповідачу розстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області у справі не надав оцінки фінансовому стану позивача, натомість увага суду приділена виключно фінансовому стану відповідача, обставини, на які посилається відповідач в своїй заяві, та з якими погодився суд першої інстанції, не є тими виключними обставинами (в розумінні ст.121 ГПК України та Постанови) для надання розстрочки, а є лише способом для затягування виконання рішення суду у справі №922/5129/14.

Стягувач вказує на те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" як державне підприємство є обєктом, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави.

Боржник вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, прийнятою відповідно до норм чинного законодавства, надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві зазначив, що суд першої інстанції правомірно встановив, що підставою для надання розстрочки оскаржуваною ухвалою від 24.03.2016р. визначено не лише скрутне фінансове становище Публічного акціонерного товариства "Харківська ТЕЦ-5", що виникло внаслідок суттєвої зарегульованості правовідносин на ринку теплової енергії, а також заборгованості ДП «Енергоринок» перед товариством за поставлену в ОРЕ електричну енергію, про що відповідачем надано документальне підтвердження, та те, що виконання рішення ускладнено низкою обєктивних обставин, розстрочка виконання рішення для відповідача в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, боржник лише намагається через існування певних обставин, які таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та остаточне погашення заборгованості перед позивачем.

Судова колегія, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали встановила, що на виконання рішення господарського суду Харківської області від 22 грудня 2014 року по справі №922/5129/14 та Постанови Харківського апеляційного господарського суду від 05 лютого 2015 року господарським судом Харківської області суду 18 лютого 2015 року видано відповідні накази.

В березні 2016 року боржник звернувся до господарського суду Харківської області з заявою про розстрочення виконання рішення, в якій останній просив суд розстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 22 грудня 2014 року у справі №922/5129/14 частинами до лютого 2022р., тобто більш ніж на 6 років.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Як вбачається з вимог ст. 121 ГПК України, задоволення заяви про розстрочку виконання рішення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Зазначена стаття не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може розстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні розстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення.

У п. 7.1.2. п.7.1., п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для розстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на розстрочку законодавство не вимагає, і господарський суд не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження №14 від 26.12.2003 р." передбачено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона з допомогою належних та допустимих доказів повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України і за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання, має право відстрочити виконання рішення. Тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Обов'язковою умовою надання розстрочки чи відстрочки є, зокрема, не тільки обставини, підтверджені належними доказами щодо об'єктивної неможливості виконати рішення суду у строк, які, до того ж, мають бути винятковими, але й реальна можливість виконання такого рішення в подальшому.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про надання розстрочки виконання рішення суду, дійшов висновку про наявність причин неможливості виконання боржником рішення господарського суду Харківської області від 22 грудня 2014 року по справі №922/5129/14, посилаючись на те, що боржник знаходиться у тяжкому фінансовому стані, що підтверджується Балансом (звітом про фінансовий стан), віднесення ПАТ "Харківська ТЕЦ-5" до Об'єднаної енергосистеми України, та те, що діяльність боржника спрямована на повне та якісне задоволення потреб населення, бюджетних установ та організацій тепловою енергією, дана заборгованість утворилася через наявність великої дебіторської заборгованості цих суб'єктів перед боржником, та врахував той факт, що стосовно підприємства заявника (боржника) розглядається справа про банкрутство № 23/75-02.

Колегія суддів встановила, що при вирішенні питання про час дання розстрочки виконання рішення суд першої інстанції не врахував матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, посилаючись тільки на фінансовий стан боржника.

Як свідчать матеріалим справи надаючи розстрочку виконання рішення на 37 місяців, тобто до березня 2019р. судом не враховано, що заборгованість утворилась та розрахунки повинні були проведені до 14.05.2014р., залишок основної суми заборгованості складає значну суму 223561135,5 грн., не врахував баланс інтересів як боржника так стягувача, який також знаходиться у тяжкому фінаносовому стані, що підтверджується Балансом (звітом про фінансовий стан) на 31.12.2015р., має значні збитки, в тому числі на окупованих територіях Луганської та Донецької областей та неправомірно розстрочив виконання рішення на 37 місяців.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неповно дослідив та не надав оцінки фінансовому стану стягувача та передчасно прийшов до висновку про розстрочення виконання рішення суду по справі №922/5129/14 від 22 грудня 2014 року на 37 місяців.

З урахуванням викладеного, враховуючи всі обставини справи, а саме: матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави колегія суддів вважає, що необхідно розстрочити виконання рішення шляхом сплати 255 499 867,76 грн. протягом 18 місяців по 14194437, 09 грн. починаючи з березня 2016 року по серпень 2017року.

Таким чином, висновки викладені в ухвалі господарського суду, частково не відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, а мотиви стягувача можуть бути підставою для його зміни, керуючись ст. 121 ГПК України, ст.ст. 101-105 ГПК України колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 24.03.16 у справі № 922/5129/14 змінити.

Розстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 22.12.2014 року по справі №922/5129/14 шляхом сплати 255 499 867,76 грн. протягом 18 місяців по 14194437, 09 грн. починаючи з березня 2016 року по серпень 2017року.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції: Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 06.06.16

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Плужник О.В.