ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 р. Справа № 923/571/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А., за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан Лайт", м.Херсон

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Верхньосірогозький ОПЗ", м.Херсон

про стягнення 160364грн. 87коп.

Описова частина рішення.

Провадження у справі порушено за позовною заявою про стягнення 160364,87грн. неустойки, нарахованої за період невиконання відповідачем з 26.10.2014р. по 27.05.2016р. зобов'язань з відвантаження продукції за договором на переробку насіння соняшнику № 9/183-09/09 від 01.09.2014р.

Позивач стверджує, що передав відповідачу в переробку у вересні 2014р. 733,94 тн. насіння соняшнику, відповідач мав передати позивачу продукцію після переробки протягом 2 днів за заявкою від 24.10.2014р., чого не зробив. У зв'язку з цим невиконанням зобов'язання і нараховано заявлену до стягнення неустойку.

Відповідач позов не визнав, навів письмові заперечення проти позовних вимог, що полягають у наступному.

Невиконання зобов'язань відповідачем спричинене неможливістю їх виконання через обставини, які носять надзвичайний характер, і є форс-мажорними.

Такими обставинами відповідач визначив складні погодні умови 24-26.10.2014р. (вітер північно-східного напрямку максимальною швидкістю 15м/с, зливовий дощ з кількістю опадів 5мм), що кваліфіковані як небезпечне гідрометеорологічне явище, яке спричинило аварію в силосному бункері, де зберігалася сировинна продукція.

У судовому засіданні 14.06.2016р. на питання суду представники обох сторін надали однакові пояснення про те, що акти виконаних робіт відповідно до п.2.6 договору не складались, рахунки не виставлялись, оплата послуг відповідача позивачем не вчинялись. Також ці представники, зокрема, представник відповідача навели пояснення про отримання відповідачем 24.10.2014р. заявки позивача про відвантаження до 26.10.2014р. продукції з об'єму насіння соняшнику в 733,94 тн. Ці пояснення відображені у протоколі судового засідання.

С у д в с т а н о в и в:

01.09.2014р. ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" та ТОВ "Сан Лайт" уклали договір "на переробку насіння соняшнику" № 9/183-09/09 (копія договору на а.с.7). За цим договором ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" зобов'язалось за дорученням ТОВ "Сан Лайт" виконати роботу по переробці насіння соняшнику, що буде здаватись на переробку ТОВ "Сан Лайт", у готову продукцію - соняшникову олію та макуху, а ТОВ "Сан Лайт" - прийняти цю продукцію і оплатити послуги по переробці насіння соняшнику.

За п.2.2 договору сторони узгодили норму про вартість переробки 1 тн. насіння соняшнику сумою в 300грн.

У п.2.5 договору наведено норму про те, що ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" зобов'язується передати ТОВ "Сан Лайт" продукцію від зданого насіння соняшнику з визначенням виходу олії та макухи в залежності від маслянистості насіння соняшнику, що має передбачатися сторонами в додаткових угодах на кожну партію насіння для переробки.

Наявність таких додаткових угод не віднесено позивачем до підстав вимог, сторони не надавали суду даних про можливу наявність таких угод, у справі таких даних про такі додаткові угоди нема.

Відповідно до п.2.6, 2.7 договору:

- ТОВ "Сан Лайт" зобов'язалось здійснити оплату переробки насіння соняшнику на користь ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" після підписання акта виконаних робіт, згідно з виставленим рахунком протягом 2 банківських днів з моменту підписання акта виконаних робіт ТОВ "Сан Лайт";

- ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" зобов'язалось передати (відвантажити) продукцію ТОВ "Сан Лайт" протягом 2 днів з моменту подання письмової заявки (в т.ч. можливо електронною поштою e-mail) ТОВ "Сан Лайт" та після 100% оплати наданих послуг по переробці.

Згідно зі ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У ст.526 "Загальні умови виконання зобов'язання" ЦК України зазначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином, зокрема, відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства.

У справі на а.с.13 знаходиться надана позивачем копія заявки ТОВ "Сан Лайт" від 24.10.2014р. на адресу ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" про необхідність відвантаження адресатом до 26.10.2014р. продукції за договором № 9/183-09/09 від 01.09.2014р. з отриманого об'єму соняшнику в 733,94 тн.

У справі нема документів на підтвердження факту отримання відповідачем цієї заявки, проте таким підтвердженням є пояснення представника позивача та представника відповідачу у судовому засіданні 14.06.2016р., про які зазначено в описовій частині цього рішення суду (пояснили, що відповідач дійсно отримав заявку від позивача у день її складення 24.10.2014р.), які відповідно до ч.2 ст.33 ГПК України поряд з письмовими доказами відносяться до засобів, якими у справі встановлюються наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, на підставі цих пояснень судом встановлено факт отримання ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" названої заявки ТО "Сан Лайт" від 24.10.2014р.

Зі зведеної вагової відомості за вересень 2014р., підписаної представниками ТОВ "Сан Лайт" та ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ", копія якої на а.с.8, а також накладних № 9 від 04.09.2014р. (щодо 39,56 тн. насіння соняшнику), № 10 від 05.09.2014р. (щодо 220,24 тн.), № 11 від 06.09.2014р. (щодо 166,01 тн.), № 12 від 08.09.2014р. (щодо 178,13 тн.), № 13 від 09.09.2014р. (щодо 58,06 тн.), № 14 від 10.09.2014р. (щодо 55,94 тн.), № 15 від 11.09.2014р. (щодо 16 тн.), копії яких на а.с.9-12, ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" отримало від ТОВ "Сан Лайт" 733,94 тн. насіння соняшнику у відносинах, врегульованих договором № 9/183-09/09 від 01.09.2014р. Даних про ціну та вартість насіння соняшнику за цими документами, як і за іншими документами, у справі не наведено.

Як зазначено у вказаному п.2.7 договору ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" має передати олію та макуху ТОВ "Сан Лайт" протягом 2 днів після заявки та після 100 відсоткової оплати вартості переробки насіння соняшнику в олію та макуху.

Оскільки такої оплати ще не відбулось, про що пояснили суду представники сторін (доказів про вчинення оплати у справі нема, їх не віднесено до підстав вимог), як не відбулось підписання акта виконаних робіт ТОВ "Сан Лайт", виставлення рахунку ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ", які (акт та рахунок) відповідно до п.2.6, 2.7 договору мають передувати оплаті послуг, слід дійти висновку про те, що передбачений сторонами у п.2.7 договору строк виконання зобов'язань ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" з передачі олії та макухи ще не настав, для його настання, як про це домовились сторони, має вчинитись 2 обставини - подання заявки та оплата послуг і, відповідно, за наявності лише однієї з цих обставин - заявки та без оплати послуг позивачем, з огляду на правило за ст.526 ЦК України про те, що зобов'язання мають виконуватись належним чином, зокрема узгодженим договором, нема достатніх, передбачених п.2.7 договору, підстав вважати, що строк виконання відповідачем зобов'язань з передачі олії та макухи настав (як у стверджувану позивачем дату, так і час позову, розгляду справи).

За викладенням позовної заяви позивач нарахував 160364,87грн. неустойки з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочки виконання зобов'язання з відвантаження продукції з 26.10.2014р. по 27.05.2016р., пославшись на п.3.1 договору. За цим пунктом договору у випадку несвоєчасного відвантаження ТОВ "Верхньосірогозький ОПЗ" продукції воно зобов'язане сплатити неустойку в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від вартості переробки насіння соняшнику відповідно до договору за кожний календарний день затримки відправки.

Неустойка нарахована на суму 220182грн., яка є результатом множення 300грн. (узгоджена вартість переробки 1 тн. насіння соняшнику) на 733,94 тн. соняшнику.

Відповідно до ст.230, ст.231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, в т.ч. пеня, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання; у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

І за п.3.1 договору, і за ст.230, 231 ГК України підставою для відповідальності боржника у вигляді неустойки є неналежне виконання зобов'язань.

Такого неналежного виконання зобов'язань відповідачем за позовом суд не встановив, позивач не довів, про що вже зазначено. Оскільки відповідач не є таким, що прострочив виконання зобов'язання з відвантаження продукції за період з 26.10.2014р. по 27.05.2016р. за цим позовом, суд не має підстав для застосування заявленої відповідальності за п.3.1 договору. Тому у позові слід відмовити.

Оскільки строк виконання зобов'язань відповідача з передачі олії та макухи не настав ні 24-26.10.2014р., ні пізніше, заявлені відповідачем обставини щодо неможливості виконання зобов'язань з передачі продукції 24-26.10.2014р. не мають значення для справи.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати у справі розподіляються пропорційно задоволеним вимогам. При відмові у позові суд покладає судові витрати у справі на позивача. До судових витрат у справі відноситься судовий збір, його до бюджету сплачено позивачем при заявлені позову.

Керуючись ст.82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позовних вимог.

Повне рішення

складено 15.06.2016р.

Суддя В.В. Чернявський