ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2016 р. Справа № 911/1315/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАД ПЛЮС"

до відповідача ОСОБА_1 районної державної адміністрації Київської області

про визнання неправомірним та скасування розпорядження №1253 від 01.08.2008

Суддя С.І. Чонгова

Представники:

від позивача ОСОБА_2 (довіреність від 24.02.2016);

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Товариства з обмеженою відповідальністю "МАД ПЛЮС" (далі ТОВ "МАД ПЛЮС") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 районної державної адміністрації Київської області (далі ОСОБА_1 РДА Київської області) про визнання неправомірним та скасування розпорядження №1253 від 01.08.2008

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що розпорядженням ОСОБА_1 РДА Київської області від 01.08.2008 № 1253 скасовано:

розпорядження ОСОБА_1 РДА Київської області від 10.02.2006 № 91, згідно з яким надано дозвіл ТОВ "МАД ПЛЮС" на розробку проекту відведення земельної ділянки в користування (на умовах оренди) для риборозведення та сільськогосподарського використання загальною площею 8,2 га за рахунок земель запасу в адміністративних межах Дерев'янської сільської ради Обухівського району Київської області та доручено землевпорядній організації розробити проект відведення для погодження і затвердження в установленому порядку;

розпорядження ОСОБА_1 РДА Київської області від 30.06.2006 № 512, яким затверджено проект землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки в користування (на умовах оренди) строком на 49 років та встановлено орендну плату.

Позивач заявляє про визнання недійсним і скасування розпорядження ОСОБА_1 РДА Київської області від 01.08.2008 № 1253, оскільки вважає його неправомірним та таким, що порушує права ТОВ "МАД ПЛЮС" як землекористувача.

Позивачем 06.06.2016 подано клопотання про уточнення позовних вимог, відповідно до якого позивача просить суд: скасувати розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації №1253 від 01.08.2008 в частині скасування розпорядження №91 від 10.02.2016 «Про надання дозволу на розробку проекту відведення ТОВ «Мад Плюс» в користування (на умовах оренди) для риборозведення та сільськогосподарського використання за рахунок земель запасу державної власності в адміністративних межах Деревянської сільської ради Обухівського району Київської області» та розпорядження №512 від 30.06.2006 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Мад Плюс» в користування (на умовах оренди) для риборозведення та сільськогосподарського використання за рахунок земель запасу державної власності в адміністративних межах Деревянської сільської ради Обухівського району Київської області».

Відповідачем у справі ОСОБА_1 РДА Київської області 06.06.2016 подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У вказаному клопотання відповідач також зазначає, що визнає позовні вимоги у даній справі, а відтак просить суд задовольнити позов.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням ОСОБА_1 РДА Київської області №91 від 10.02.2006 (а.с.41) позивачу було надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки в користування ТОВ «Мад Плюс» (на умовах оренди) для риборозведення та сільськогосподарського використання, загальною площею 8,2 га за рахунок земель запасу в адміністративних межах Деревянської сільської ради Обухівського району Київської області.

На виконання вказаного розпорядження позивач звернувся до землевпорядної організації, а саме ТОВ НВК «Горизонт» з клопотанням про розробку проекту землеустрою.

Вказаний проект землеустрою (а.с.42) подано на затвердження відповідачу, та як вбачається з розпорядження №512 від 30.06.2006 (а.с.43) вищезазначений проект землеустрою було затверджено відповідачем. Також вказаним розпорядженням вирішено: передати в користування (на умовах оренди) строком на 49 років ТОВ «Мад Плюс» земельну ділянку площею 8.2 га для риборозведення та сільськогосподарського використання за рахунок земель запасу в адміністративних межах Деревянської сільської ради Обухівського району Київської області; встановити орендну плату в розмірі 7 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що становить 15 228,58грн 2678,41грн щорічно; дозволити ТОВ НВК «Горизонт» встановити межі земельної ділянки та зони обмежень в натурі (на місцевості).

На виконання розпорядження №512 від 30.06.2006 між позивачем та відповідачем 17.10.2006 укладено договір оренди земельної ділянки (а.с.77-80), що зареєстрований у ОСОБА_1 відділі Київської регіональної філії Центру ДЗК за №0005 від 25.10.2006.

Та як вбачається з акту від 17.10.2006 приймання-передачі земельної ділянки, земельна ділянки загальної площею 8.2 га в адміністративних межах Деревянської сільської ради Обухівського району Київської області передана відповідачем позивачу строком на 49 років.

Розпорядження ОСОБА_1 РДА Київської області №1253 від 01.08.2008 скасовані зокрема, розпорядження ОСОБА_1 РДА №91 від 10.02.2006 та №512 від 30.06.2006, які скасовані як зазначено в тексті розпорядження за протестами прокуратури Обухівського району Київської області.

Предметом спору у даній справі є дійсність відповідного рішення.

Оспорюючи дійсність вищевказаного розпорядження, позивач посилається на те, що відповідач не міг скасовувати своє рішення, окрім того, позивачу не було відомо про прийняття вказаного розпорядження, а також у спірному розпорядженні не вирішено питань стосовно укладеного між ними договору оренди земельної ділянки.

Зазначені вимоги є обґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Як визначено ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

У відповідності до ч. 1, 3 ст. 43 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації», акти місцевих державних адміністрацій, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, актам Президента України та постановам Верховної Ради України, прийнятим відповідно до Конституції та законів України, актам Кабінету Міністрів України або інтересам територіальних громад чи окремих громадян, можуть бути оскаржені до органу виконавчої влади вищого рівня або до суду.

Розпорядження голови державної адміністрації, що суперечать Конституції України, законам України, рішенням Конституційного Суду України, іншим актам законодавства або є недоцільними, неекономними, неефективними за очікуваними чи фактичними результатами, скасовуються Президентом України, Кабінетом Міністрів України, головою місцевої державної адміністрації вищого рівня або в судовому порядку.

Розпорядженням ОСОБА_1 РДА Київської області №91 від 10.02.2006 відповідач дозволив позивачу здійснювати дії з метою розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду певної ділянки.

Отже, на підставі такого розпорядженн позивач набув права замовити розроблення відповідного проекту шляхом укладення договору, здійснювати дії на його погодження з відповідними органами та подати його на затвердження комісії з розгляду питань, повязаних з погодженням документації із землеустрою.

Розпорядженням ОСОБА_1 РДА Київської області №512 від 30.06.2006 відповідачем затверджено проект відведення.

Таким чином, позивачу належить субєктивне матеріальне право, на захист якого ним подано даний позов.

Окрім того, суд зазначає, що вказані розпорядження є ненормативними актами органу виконавчої влади які вичерпують свою дію внаслідок їх виконання тобто укладення договору оренди, який є діючим. Зазначене також підтверджується рішеннями Конституційного Суду України від 27.12.2001 №20-рп/2001, від 23.06.1997 №2-рп, від 20.02.2009 №7-рп/2009.

Зазначеним рішенням Конституційного Суду України також вказано, що Конституцією України закріплено принцип, за яким права і свободи людини визначаються зміст і спрямованість держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність, а отже попередні рішення не можуть бути скасовані органом, який їх прийняв, якщо відповідно до приписів таких рішень виникли правовідносини, повязані з реалізацією певних субєктивних прав та охоронюваних законом інтересів, то субєкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни.

За поясненнями позивача його не було поставлено до відома про спірне розпорядження, він заперечує щодо цього розпорядження, відповідач та прокурор не звертались до суду щодо зміни правовідносин відносно спірного обєкту.

Відповідачем не надано обґрунтувань щодо яких саме винесено протест прокуратури, не надав суду протест прокуратури, на підставі якого скасовані спірні розпорядження.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про прокуратуру» (у редакції чинній на момент винесення спірного розпорядження), протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору.

Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою у десятиденний строк після його надходження. Про наслідки розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору.

Крім того, у відповідності до ч. 5 ст. 22 ГПК України, відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Так як зазначено в клопотанні відповідача поданого ним до суду 06.06.2016, останнім визнаються позовні вимоги у даній справі.

За таких обставин, заявлені вимоги щодо скасування розпорядження №1253 від 01.08.2008 в частині скасування розпорядження №91 від 10.02.2006 та розпорядження №512 від 30.06.2006, оскільки саме ці розпорядження стосуються позивача у даній справі є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст.49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у повному обсязі, а саме в розмірі 1378,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Скасувати розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації №1253 від 01.08.2008 в частині скасування розпорядження №91 від 10.02.2016 «Про надання дозволу на розробку проекту відведення ТОВ «Мад Плюс» в користування (на умовах оренди) для риборозведення та сільськогосподарського використання за рахунок земель запасу державної власності в адміністративних межах Деревянської сільської ради Обухівського району Київської області» та розпорядження №512 від 30.06.2006 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Мад Плюс» в користування (на умовах оренди) для риборозведення та сільськогосподарського використання за рахунок земель запасу державної власності в адміністративних межах Деревянської сільської ради Обухівського району Київської області.

3. Стягнути з ОСОБА_1 районної державної адміністрації Київської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МАД ПЛЮС" 1378,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили

Повний текст рішення складено 14.06.2016.

Суддя С.І. Чонгова