ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.06.16р. Справа № 904/8166/15

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Колективного (народного) виробничого підприємства "Дніпропетровський комбайновий завод", м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ

За участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору: Державного професійно-технічного навчального закладу «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти» м. Дніпропетровськ

про повернення безпідставно отриманих коштів

Представники:

Від позивача: Данчул К.В., дов. №б/н від 05.10.2015р.

Від відповідача: Коптилов Ю.В., дов. №151/1001 від 01.04.2016р.

Від третьої особи: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Колективне (народне) виробниче підприємство «Дніпропетровський комбайновий завод» звернулось до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» з позовом про повернення безпідставно отриманих коштів в розмірі 58700грн.34коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на завищення тарифу на постачання електроенергії, яка постачається до будинку гуртожитку, розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Альпійський, 5а, на підставі договору №1-34-А/09 від 20.08.2010р.; листи Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області №18-10-01153 від 01.03.2013р., №18-09-00857 від 05.02.2015р.; рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №673 від 27.06.2012р., №1130 від 10.10.2012р., №381 від 21.08.2013р.; акт приймання-передачі об'єкта державної власності (котельна), що розташована в гуртожитку по пров. Альпійський, 5а, затверджений 23.10.2013р.; технічний паспорт гуртожитку; листи №А-54/124 від 06.05.2015р., №18-06/1 від 18.06.2015р., від 14.07.2015р., №17-07/1 від 17.07.2015р.; листи - відповіді №25957/РВЕ106000 від 17.06.2015р., №28183/РВЕ106000 від 01.07.2015р.; розрахунок переплат, положення статей 1212, 1213 Цивільного кодексу України.

Позивач зазначає, що після отримання рахунку-розшифровки №111/1-34/А/09/4/1 за квітень 2015 року, виявив завищення відповідачем тарифу вартості електричної енергії для гуртожитку за адресою пров. Альпійський, 5-а. Нарахування оплати здійснювалось як для звичайної будівлі.

З огляду на викладене, позивач вказує про надлишкову сплату в розмірі 58700грн.34коп. протягом липня 2012р. - червня 2015р. вартості поставленої електричної енергії до будинку гуртожитку, розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Альпійський, 5а через застосування відповідачем завищеного тарифу.

Листами №А-54/124 від 06.05.2015р., №18-06/1 від 18.06.2015р., від 14.07.2015р., №17-07/1 від 17.07.2015р. позивач звертався до відповідача та просив повернути надлишково сплачені кошти за спожиту електроенергію, внести зміни до формування рахунків за спожиту електроенергію, посилаючись на те, що будинок є гуртожитком.

Відповідач в листах-відповідях №25957/РВЕ106000 від 17.06.2015р., №28183/РВЕ106000 від 01.07.2015р. вказував на відсутність доказів реєстрації будівлі в якості гуртожитку, просив надати Реєстраційне посвідчення гуртожитку.

У відзиві №19930/10118 від 22.09.2015р. відповідач виклав свої заперечення щодо позовних вимог, вказуючи про відсутність підстав застосовувати тариф на електричну електроенергію як для гуртожитків. Крім того, гуртожиток повинен бути самостійною юридичною особою та бути стороною за договором. Оскільки між сторонами укладений договір на постачання електричної енергії і кошти, які просить стягнути позивач сплачувались на виконання цього договору, такі кошти набуті за правової підстави.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.11.2015р., залишенням без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.12.2015р., в задоволенні позовних вимог Колективного (народного) виробничого підприємства «Дніпропетровський комбайновий завод» до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» про повернення безпідставно отриманих коштів в розмірі 58700грн.34коп. було відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.03.2016р. вищезазначені судові акти було скасовано, справу №904/8166/15 направлено на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Також в постанові касаційної інстанції було визначено про необхідність дослідження додатку «Порядок розрахунків» до договору постачання електричної енергії №1-34-А/09 від 20.08.2010р.; з'ясування - чи містяться в матеріалах справи докази того, що будівля за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Альпійський, 5-а зареєстрована не як гуртожиток, а як житловий будинок. Також було звернено увагу про ненадання правової оцінки наявним в матеріалах справи рішенням виконкому Дніпропетровської міської ради №673 від 27.06.2012р., №1130 від 10.10.2012р., №381 від 21.08.2013р. про прийняття у комунальну власність територіальної громади міста частини гуртожитку за адресою: провулок Альпійський, 5-а; листам Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській області (від 01.03.2013р. та від 05.02.2015р.) щодо об'єктів державної власності, в яких зазначається майно, яке знаходиться на балансі Колективного (народного) виробничого підприємства «Дніпропетровський комбайновий завод», зокрема, гуртожиток, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Альпійський, 5-а, технічному паспорту, виданому КП ДМБТІ на гуртожиток, провулок Альпійський, 5-а, а також самому договору про постачання електроенергії, в якому сторони визнали, що будівля за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Альпійський, 5-а, є гуртожитком.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 31.03.2016р. справу №904/8166/15 прийнято до провадження суддею Новіковою Р.Г.

В судових засіданнях проголошувалась перерва з 19.04.2016р. по 16.05.2016р., з 16.05.2016р. по 25.05.2016р.

У письмових поясненнях від 19.04.2016р. відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог зазначаючи на:

- позивач не є фізичною особою (громадянином), тобто не є населенням. Тому відсутні підстави для застосування норм Постанови НКРЕ «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню» №497 від 23.04.2012р.;

- в матеріалах справи відсутні докази того, що електрична енергія споживається для власних побутових потреб населення;

- зі Статуту позивача не вбачається, що підприємство є наслідком об'єднання населення шляхом реєстрації юридичної особи для задоволення власних побутових потреб;

- Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області не є органом, що здійснює державну реєстрацію житлових будинків.

- рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №673 від 27.06.2012р., №1130 від 10.10.2012р., №381 від 21.08.2013р. не містять інформацію про прийняття рішення про надання житловому будинку статусу «гуртожиток»;

- позивач не довів заподіяння йому збитків.

Також відповідач надав до суду лист №1067/600 від 09.02.2011р., в якому повідомляв позивача про необхідність внести зміни до номеру договору, укладеного між сторонами, копії додаткових угод до договору №4/1-34-А/09 від 08.11.2011р., №276ЗП/1-34-А від 12.02.2014р., №369ЗП/1-34-А від 21.01.2015р.

У письмових поясненнях, наданих до суду 16.05.2016р., позивач вказав, що згідно наданого роз'яснення Національної комісії регулювання електроенергетики України в листі №2639/11/17-10 від 05.05.2010р. укладення прямих договорів про користування електричною енергією між енергопостачальною компанією та мешканцями гуртожитків можливе лише за умови набуття гуртожитком статусу житлового будинку та приведення поквартирного обліку та внутрішньобудинкових електричних мереж у відповідність до вимог нормативно-правових актів та нормативно-технічних документів, а саме, документального оформлення права власності або користування за мешканцями будинку, реконструкції електричних мереж та схеми розрахункового обліку електричної енергії з метою забезпечення окремого обліку за кожним з об'єктів права власності (об'єктом споживача) та загальнобудинкових потреб (на технічні цілі), а також визначення житлово-експлуатаційної організації, відповідальної за утримання внутрішньобудинкових електричних мереж.

Спірний будинок (гуртожиток) не набував статусу житлового будинку, тобто відсутні підстави для укладення прямих договорів між мешканцями гуртожитку та відповідачем.

Також позивач посилається на правову позицію, викладену в листі Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2590/17.2/61-15 від 20.03.2015р.

Відповідно до пункту 2.1. Порядку застосування тарифів на електроенергію, затвердженого постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №498 від 23.04.2012р., до категорії населення належать фізичні особи (громадяни), які споживають електричну енергію для власних побутових потреб у житлових будинках, квартирах (у тому числі квартирах, які розташовані на цокольних поверхах багатоквартирних житлових будинків), гуртожитках; для потреб особистого селянського господарства, присадибних і садових ділянок, дач; для освітлення особистих гаражів та боксів.

Відповідно до пункту 2.1.1 вказаного Порядку населенню, яке розраховується з ліцензіатом за загальним розрахунковим засобом обліку та об'єднане шляхом створення юридичної особи, відпуск електричної енергії проводиться за тарифами для населення.

Виходячи із вищенаведеного, оплачувати електроенергію за тарифами для населення, мають право лише споживачі, які забезпечують споживання електроенергії безпосередньо населенням в окремих жилих будинках, квартирах, гуртожитках, гаражах та боксах для особистих автомобілів та човнів.

Позивач стверджує, що підприємство мало право сплачувати грошові кошти за використану електроенергію за тарифом, що встановлюється для населення. Оскільки відбувалось забезпечення електроенергії безпосередньо мешканцям гуртожитку по провулку Альпійському, 5а.

У письмових поясненнях відповідача від 23.05.2016р. з посиланням на зміст додаткових угод №276 ЗП/1-34-А від 12.02.2014р., №369 ЗП/1-34-А від 21.01.2015р. вказано, що електроенергія споживалась не лише на потреби житлового будинку, а й на потреби котельної та центру професійно-технічної освіти.

У додаткових поясненнях, наданих до суду 25.05.2016р., позивач зазначив, що протягом 2014-2015р.р. на адресу підприємства надходили звернення ДПТНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти» та МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» про надання згоди з боку балансоутримувача (позивача) на користування кабельною мережею, прокладеною від трансформаторної підстанції до гуртожитку по пров. Альпійський, 5а, для транспортування електроенергії до своїх об'єктів.

Умовами додаткової угоди №276 ЗП/1-34-А від 12.02.2014р. до договору про постачання теплової енергії передбачено виділення КВП «Дніпропетровський комбайновий завод» 8кВт потужності для електрозабезпечення котельної за адресою: пров. Альпійський, 5а МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі». Вказана котельна була передана новому балансоутримувачу за актом приймання-передачі 23.10.2013р.

Згідно розділу 3 «Інженерне обладнання об'єкта передачі» акту приймання-передачі 23.10.2013р. перелік обладнання складається з водопроводу, каналізації та центрального опалення. Електричні мережі серед наявних інженерних комунікацій та обладнання були відсутні.

Враховуючи викладене, позивач наполягає на тому, що електрична енергія за договором постачалась безпосередньо для власних комунально-побутових та індивідуальних потреб споживача (мешканців гуртожитку) і не надавалась іншим субспоживачам.

Також позивач звертає увагу суду, що згідно Додатку №4 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» підприємство як споживач, що отримує електричну енергію від постачальника, в точці продажу електроенергії віднесений до 2 групи споживачів, тобто до категорії «міське та сільське населення».

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2016р. суд залучив до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Державного професійно-технічного навчального закладу «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти» м. Дніпропетровськ.

У письмових поясненнях №459 від 07.06.2016р. третя особа вказала, що протягом 01.07.2012р. - 21.01.2015р. до приміщень Державного професійно-технічного навчального закладу «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти», розташованих в будинку №5а по пров. Альпійський в м. Дніпропетровськ, постачання електроенергії не здійснювалось.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією сторін та третьої особи що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив наступне.

Колективним (народним) виробничим підприємством «Дніпропетровський комбайновий завод» м. Дніпропетровськ (далі - споживач) та Публічним акціонерним товариством «ДТЕК Дніпрообленерго» (далі - постачальник) був підписаний договір про постачання електричної енергії №1-34-А/09 від 20.08.2010р. (далі - договір), згідно якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 290,835кВт, величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Листом №1067/600 від 09.02.2011р. постачальник повідомив споживача про необхідність внесення змін до договору у зв'язку з викладенням в новій редакції форми податкової накладної. На підставі цього відповідач повідомив позивача, що новий номер договору з 31.01.2011р. становить №010341 замість №1-34А/09.

Відповідно до пункту 9.8 договору строк дії договору становить з моменту підписання до 31.12.2012р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Докази направлення однією із сторін протягом спірного періоду заяви, передбаченої пунктом 9.8 договору, відсутні. Тому суд дійшов висновку, що дія договору щорічно продовжувалась в цей період.

Відповідно до підпунктів 2.3.5 - 2.3.6 пункту 2.3 розділу 2 договору споживач зобов`язувався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатку «Порядок розрахунків» та додатку «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії»; здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком «Порядок розрахунків перетікання реактивної електроенергії».

В пункті 1 Додатку до договору №3 «Порядок розрахунків» (в редакції додаткової угоди №4/1-34-А/09 від 08.11.2011р.) передбачено, що розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії приймається місяць з 27 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця.

Відповідно до пункту 2 вказаного Порядку споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії за розрахунковий період один раз за фактичними показниками засобів обліку електричної енергії згідно з виписаним рахунком.

Як вбачається з долучених до матеріалів справи рахунків-розшифровок з активної електроенергії за період з липня 2012р. по червень 2015р. для точки обліку «гуртожиток КПП КЗ /за жко/ м. Дніпропетровськ, пров. Альпійський 5а» при розрахунку вартості спожитої електроенергії відповідачем застосовувався інший тариф, ніж встановлений для гуртожитків.

Спір між сторонами виник щодо статуту будівлі, розташованої за адресою - м. Дніпропетровськ, пров. Альпійський 5а, та наявності підстав для застосування іншого тарифу за електроенергію.

В листах Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області №18-10-01153 від 01.03.2013р., №18-09-00857 від 05.02.2015р. вказано, що згідно Реєстру державного майна на балансі КВП «Дніпропетровський комбайновий завод» окрім житлових будинків перебуває гуртожиток (м. Дніпропетровськ, пров. Альпійський, 5а, інв.№10181).

Згідно рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради №673 від 27.06.2012р. (з урахуванням змін, внесених відповідними рішеннями виконкому міської ради №1130 від 10.10.2012р., №381 від 21.08.2013р.) до комунальної власності територіальної громади міста на баланс Комунального підприємства «Жилсервіс - 5» передавалась частина саме гуртожитку, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Альпійський 5а, а не житлового будинку.

Відповідно до Додатків №4, №8, №10 до договору об'єкт споживання електричної енергії (точка обліку) по провулку Альпійській, 5а сторонами визначений як гуртожиток.

Згідно Додатку №4 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» підприємство як споживач, що отримує електричну енергію від постачальника, в точці продажу електроенергії щодо будівлі гуртожитку по пров. Альпійській, 5а віднесений до 2 групи споживачів, тобто до категорії «міське та сільське населення».

Таким чином, сторони узгодили в договорі, що об'єкт споживання по пров. Альпійській, 5а є гуртожитком.

В матеріалах справи відсутні докази того, що будівля за адресою: м. Дніпропетровськ, пров. Альпійський, 5-а зареєстрована не як гуртожиток, а як жилий будинок.

Додатковою угодою №276 ЗП/1-34-А від 12.02.2014р. до договору, підписаною та засвідченою печатками сторін без зауважень та заперечень, внесені зміни до величини приєднаної (дозволеної) потужності у зв'язку з виділенням споживачем 8кВт потужності для електрозабезпечення котельної за адресою: пров. Альпійський, 5а МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі».

Вказана котельня була передана у комунальну власність територіальної громади та на баланс МКП «Дніпропетровські міські теплові мережі» згідно акту приймання-передачі об'єкта державної власності (котельня), розташованої в гуртожитку по пров. Альпійський, 5а, яка знаходиться на балансі КВП «Дніпропетровський комбайновий завод» і не увійшла до його статутного фонду під час приватизації, затвердженого 23.10.2013р.

Окрім приміщення котельні загальною площею 84,1кв.м передавалось інженерне обладнання (водопровід, каналізація, центральне опалення). Електричні мережі серед наявних інженерних комунікацій та обладнання відсутні.

Додатковою угодою №369 ЗП/1-34-А від 21.01.2015р., підписаною та засвідченою печатками сторін без зауважень та заперечень, у зв'язку з виділенням споживачем потужності 15кВт для ДПТНЗ «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти» за адресою: пров. Альпійський, 5а, були внесені зміни до величини приєднаної (дозволеної) потужності.

Як вбачається з письмових пояснень, наданих третьою особою, протягом 01.07.2012р. - 21.01.2015р. до приміщень Державного професійно-технічного навчального закладу «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти», розташованих в будинку №5а по пров. Альпійський в м. Дніпропетровськ, постачання електроенергії не здійснювалось.

Вищенаведене спростовує доводи відповідача про споживання електричної енергії не лише мешканцями гуртожитку, а й іншими суб'єктами господарювання.

Тарифи на електроенергію, що відпускається населенню, затверджені постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 23.04.2012 №497 (із змінами), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23.04.2012р. за №598/20911. Тарифи на електроенергію для населення встановлено залежно від категорій споживачів.

Особливості застосування тарифів на електроенергію для населення регулюються Порядком застосування тарифів на електроенергію, затвердженим постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №498 від 23.04.2012р., зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23.04.2012р. за №599/20912.

Відповідно до пункту 2.1. вказаного Порядку до категорії населення належать фізичні особи (громадяни), які споживають електричну енергію для власних побутових потреб у житлових будинках, квартирах (у тому числі квартирах, які розташовані на цокольних поверхах багатоквартирних житлових будинків), гуртожитках; для потреб особистого селянського господарства, присадибних і садових ділянок, дач; для освітлення особистих гаражів та боксів.

Виходячи із вищенаведеного, оплачувати електроенергію за тарифами для населення, мають право лише споживачі, які забезпечують споживання електроенергії безпосередньо населенням в окремих жилих будинках, квартирах, гуртожитках.

Оскільки відбувалось забезпечення електроенергії безпосередньо мешканцям гуртожитку по провулку Альпійському, 5а, позивач має право сплачувати грошові кошти за використану електроенергію за тарифом, що встановлюється для населення.

Відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 84 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Відповідно до пункту 6 статті 276 Господарського кодексу України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону.

Отже, тариф щодо вартості електричної енергії не залежить від волі сторін, не визначається сторонами в договорі, а встановлюється законодавством. В даному договорі тарифи щодо вартості електричної енергії не визначались та не узгоджувались сторонами.

Позивач зазначає про безпідставно отриману відповідачем суму в розмірі 58700грн.34коп. протягом липня 2012р. - червня 2015р. вартості поставленої електричної енергії до будинку гуртожитку, розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, пров. Альпійський, 5а через застосування відповідачем завищеного тарифу.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів в розмірі 58700грн.34коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в повному обсязі.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, статтями 1, 2, 4, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 35, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Колективного (народного) виробничого підприємства «"Дніпропетровський комбайновий завод» м. Дніпропетровськ до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» м. Дніпропетровськ за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Державного професійно-технічного навчального закладу «Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти» м. Дніпропетровськ про повернення безпідставно отриманих коштів в розмірі 58700грн.34коп. - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» м. Дніпропетровськ (ідентифікаційний код: 23359034; місцезнаходження: 49107, м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, буд. 22) на користь Колективного (народного) виробничого підприємства «Дніпропетровський комбайновий завод» м. Дніпропетровськ (ідентифікаційний код: 05793181; місцезнаходження: 49047, м. Дніпропетровськ, вул. Ударників, буд. 27) суму безпідставно отриманих коштів в розмірі 58700грн.34коп. та витрати зі сплати судового збору 1827грн. (позов) + 2192грн.40коп. (касація).

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 07.06.2016р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 13.06.2016р.

Суддя Р.Г. Новікова