ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.06.2016 Справа №905/780/16

Господарський суд Донецької області у складі: головуючого судді Кротінової О.В., суддів: Осадчої А.М., Мельниченко Ю.С.,

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1», м.Маріуполь Донецької області, ,

до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, ,

про стягнення 53515,77 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

у присутності представника регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»: ОСОБА_2 за довіреністю, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1», м.Маріуполь Донецької області, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №09/47 від 17.02.2016р. до Державного підприємства «Донецька залізниця», м.Донецьк, про стягнення збитків, що виникли у звязку з незбереженням вантажу при перевезенні в розмірі 53515,77 грн.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/780/16 визначено суддю Овсяннікову О.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.02.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі №905/780/16 та призначено її розгляд на 10.03.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 10.03.2016р. задоволена заява судді Овсяннікової О.В. про самовідвід від розгляду справи №905/780/16.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2016р. для розгляду справи визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.03.2016р. справу №905/780/16 прийнято до свого провадження та залучено до участі у справі Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що на виконання зобов'язань за договором №МДМ-13.50-14-1291/127 від 31.12.2014р., який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдинг», м.Донецьк, та Публічним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1», м.Маріуполь Донецької області, 19.09.2015р. на адресу Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім.Ілліча», м.Маріуполь Донецької області, за накладною №48474746 відправлено у напіввагонах №56419815, №56958838, №56956121, №52238466, №58939760, №56917578, №62257647 вантаж - кокс доменний, однак на станції призначення залізницею виявлено недостачу вантажу, про що були складені комерційні акти БН №724243/1138 від 30.09.2015р., БН №724244/1139 від 30.09.2015р., БН №724245/1140 від 30.09.2015р., БН №724246/1141 від 30.09.2015р., БН №724247/1142 від 30.09.2015р., БН №724248/1143 від 30.09.2015р., БН №724249/1144 від 30.09.2015р.

Обставини викладені в означеному акті свідчать про доступ до вантажу, не збереженого перевезення на шляху слідування, що прямо вказує на вину залізниці, та наслідком чого є зазнання збитків позивачем у заявленній до стягнення сумі.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав комерційні акти БН №724243/1138 від 30.09.2015р., БН №724244/1139 від 30.09.2015р., БН №724245/1140 від 30.09.2015р., БН №724246/1141 від 30.09.2015р., БН №724247/1142 від 30.09.2015р., БН №724248/1143 від 30.09.2015р., БН №724249/1144 від 30.09.2015р., а також у копіях: договір №МДМ-13.50-14-1291/127 від 31.12.2014р., залізнична накладна №48474746 від 19.09.2015р., рахунок-фактура №90503802 від 19.09.2015р., сертифікати якості на партію №19555 від 17.09.2015р. та №19557 від 17.09.2015р.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст.526, ч.1 ст.527, ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, ст.ст.175, 193, 224, 225 Господарського кодексу України, ст.ст.64, 82 Господарського процесуального кодексу України, ст.110 Статуту залізниць України, р.8 п.27 Правил видачі вантажів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р.

21.03.2016р. представником позивача через канцелярію господарського суду Донецької області подано клопотання №09/47 від 14.03.2016р. про розгляд справи без участі його представника та надсилання повного тексту судового рішення за цією справою на адресу позивача, до якого додано у копіях: довіреність на представника, документи, що підтверджують правовий статус підприємства.

05.04.2015р. представником позивача надано суду клопотання №09/47 від 31.03.2016р. про розгляд справи без участі його представника та надсилання повного тексту судового рішення за цією справо на адресу позивача разом із доказами направлення копії позовної заяви з додатками на адресу Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Означене клопотання позивача не задоволено судом, про що відображено в ухвалі господарського суду Донецької області від 07.04.2016р.

21.04.2016р. від регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» електронною поштою отримано копію пояснення по справі б/н б/д, за змістом якого зауважено на тому, що ПАТ «Укрзалізниця» не стало правонаступником підприємств залізничного транспорту, розташованих на тимчасово окупованій території та території проведення антитерористичної операції, оскільки процедура реорганізації цих підприємств та передача всіх прав та обовязків до ПАТ «Укрзалізниця» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.11.2014р. №604 призупинена до завершення проведення антитерористичної операції; зазначає, що ДП «Донецька залізниця» залишається юридичною особою, свої активи і зобовязання до ПАТ «Укрзалізниця» не передавало, а тому самостійно несе відповідальність за договірними зобовязаннями. Окрім того, зауважує на тому, що позивачем не надані докази на підтвердження завдання йому збитків, а саме не надано платіжне доручення про оплату рахунку-фактури №90503802 від 19.09.2015р.

До пояснення додано у копіях: передавальний акт Державного підприємства «Донецька залізниця» б/н від 05.08.2015р., довіреність на представника.

25.04.2016р. від регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» через канцелярію господарського суду Донецької області надійшли в оригінілі пояснення по справі б/н від 20.04.2016р., що були надіслані електронною поштою 21.04.2016р., разом із копіями передавального акту ДП «Донецька залізниця» від 05.08.2015р., довіреності на представника.

З метою обєктивного, всебічного розгляду обставин справи призначено судову колегію для її розгляду у складі: головуючий суддя Кротінова О.В., судді Осадча А.М. та Мельниченко Ю.С. (протокол автоматичного визначення складу колегії суддів від 17.05.2016р.).

17.05.2016р. представником позивача через канцелярію господарського суду Донецької області подано клопотання б/н від 17.05.2016р., до якого додано у копіях: договір №1970/ДФ/10017 від 25.12.2015р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги, протокол розбіжностей до договору №1970 від 25.12.2015р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги, протокол узгодження розбіжностей до договору №1970/ДФ/10017 від 25.12.2015р. про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізничним транспортом послуги.

17.05.2016р. регіональною філією «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» через канцелярію господарського суду Донецької області подано додаткові пояснення №2022/51 від 16.05.2016р., за змістом яких зауважує на тому, що надані позивачем комерційні акти не є належними доказами по справі, так як всі акти підписані не вагарем ОСОБА_3Т, а агентом ком. Омельченко. Окрім того, зазначає, що позивачем не додано до позовної заяви розрахункового документа, який підтверджує факт оплати рахунка-фактури №90503802 від 19.09.2015р., у зв'язку з чим не доведено факт завдання йому збитків в сумі 53515,77 грн.

До пояснень додано копію довіреності на представника.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.05.2016р. замінено відповідача у якості правонаступника Державного підприємства «Донецька залізниця» на Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Представник позивача у судове засідання 07.06.2016р. не зявився; надав клопотання №09/47 від 31.05.2016р. про проведення судового засідання без участі його представника в звязку з географічною віддаленістю, до якого додано у копіях: статут Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1» (нова редакція), витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №21914197 від 05.05.2016р. щодо відповідача, платіжне доручення № від 26.05.2016р., довіреність на представника.

Представник відповідача у судове засідання 07.06.2016р. не зявився, причин неявки не повідомив, витребувані документи не надав.

Відповідно до копії довіреності №1166 від 14.03.2016р. від імені Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_2 уповноважено здійснювати дії, повязані з діяльністю структурного підрозділу «Юридична служба» регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Виходячи зі змісту даної довіреності та процесуальних дій, вчинених на підставі ст.25 Господарського процесуального кодексу України, наслідком яких сторонами по справі є Публічне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1», як позивач, та безпосередньо Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», як відповідач, без виділу та визначення структурних підрозділів, філій тощо, з огляду на правонаступництво останнім - головним підприємством прав та обовязків щодо предмета спору, повноваження ОСОБА_2Г на підставі довіреності №1166 від 14.03.2016р. не можуть бути розцінені як належні для представництва саме безпосередньо головного підприємства відповідача по справі Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

З огляду на таке ОСОБА_2 відображено у судовому процесі як вільний слухач від регіональної філії «Донецька залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також належне забезпечення з боку суду можливості позивача та відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом звязку) відповідних доказів до суду, за цих підстав суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні, в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, клопотання позивача №09/47 від 31.05.2016р. про проведення судового засідання без участі його представника задоволено судом.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами статей 4 2, 4 3 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-38 Господарського процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства , але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Метінвест Холдинг» (постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1» - нині Приватне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1» згідно правоустановчих документів (покупець) було укладено договір №МДМ-13.50-14-1291/127 від 31.12.2014р., на підставі якого постачальник зобов'язується передати, а покупець прийняти та оплатити коксову продукцію виробництва ПАТ «Авдіївський коксохімічний завод», ПАТ «Донецккокс», ПАТ «Запорожкокс», ПАТ «МК «Азовсталь», на умовах, передбачених цим договором (п.1.1 договору).

Кількість, номенклатура ресурсів вказуються у специфікаціях до даного договору, які являються його невідємною частиною (п.2.1 договору).

За умовами п.3.1 договору, постачальник зобовязується поставити ресурси на умовах поставки, вказаних у специфікаціях згідно з міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів «Інкотермс» у редакції 2010 року.

Датою поставки вважається дата календарного штемпелю станції вантажовідправника, вказана у залізничній накладній, якщо інше не передбачено базисними умовами поставки (п.3.4 договору).

Згідно з п.3.12 договору право власності на ресурси та ризик випадкового знищення або пошкодження ресурсів переходить від Постачальника до Покупця від дати поставки ресурсів.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Стаття 6 Статуту залізниць України визначає, що накладна основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

19.09.2015р. за накладною №48474746 Публічне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» (вантажовідправник) зі станції відправлення Авдіївка Донецької залізниці на станцію Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці відвантажив на адресу Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1» (вантажоотримувач), зокрема, у напіввагонах №56419815, №56958838, №56956121, №52238466, №58939760, №56917578, №62257647 вантаж кокс доменний (вологий).

При оформленні вказаної залізничної накладної відправником вказано масу вантажу: у напіввагоні №56419815 нетто 38850кг., у напіввагоні №56958838 нетто 37750кг., у напіввагоні №56956121 нетто 39050кг., у напіввагоні №52238466 нетто 43000кг., у напіввагоні №58939760 нетто 38050кг., у напіввагоні №56917578 нетто 37200кг., у напіввагоні №62257647 нетто 39350кг.

На станції призначення Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці, на підставі ст.24 Статуту залізниць України, була виявлена невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена вантажовідправником у накладній.

Так, на вказаній станції, з посиланням на складений цією ж станцією акта загальної форми №1-219 від 29.09.2015р. було здійснено комісійне переважування спірних напіввагонів №56419815, №56958838, №56956121, №52238466, №58939760, №56917578, №62257647.

За результатами комісійного переважування спірних напіввагонів складені комерційні акти БН №724243/1138 від 30.09.2015р., БН №724244/1139 від 30.09.2015р., БН №724245/1140 від 30.09.2015р., БН №724246/1141 від 30.09.2015р., БН №724247/1142 від 30.09.2015р., БН №724248/1143 від 30.09.2015р., БН №724249/1144 від 30.09.2015р., відповідно до яких за наслідками комісійного переважування вагонів, виявилось: у напіввагоні №56419815 - брутто 58300кг., тара з бруса 22400 кг., нетто 35900 кг., що менше ваги вказаної у документі на 2950 кг.; у напіввагоні №56958838 брутто 57350 кг., тара з бруса 22200кг., нетто 35150кг., що менше ваги вказаної в документі на 2600 кг.; у напіввагоні №56956121 брутто 58250 кг., тара з бруса 22100кг., нетто 36150кг., що менше ваги вказаної в документі на 2900кг.; у напіввагоні №52238466 брутто 64600 кг., тара з бруса 23800 кг., нетто 40800 кг., що менше ваги вказаної в документі на 2200 кг.; у напіввагоні №58939760 брутто 58950кг., тара з бруса 23400кг., нетто 35550 кг., що менше ваги вказаної в документі на 2500кг.; у напіввагоні №56917578 брутто 57500 кг., тара з бруса 22400кг., нетто 35100кг., що менше ваги вказаної в документі на 2100кг.; у напіввагоні №62257647 брутто 59850 кг., тара з бруса 23100кг., нетто 36750 кг., що менше ваги вказаної в документі на 2600кг.

У комерційному акті БН №724243/1138 від 30.09.2015р. також відображено, що при комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні вище рівня бортів на 300мм., вантаж маркований однією поздовжньою смугою, вапном. Над 1м та 2-м люком є поглиблення 2000мм х на ширину вагона х 700мм в глибину. Вагон прибув у технічному відношенні справний. На станції Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці течі вантажу немає. Переважування вантажу здійснювалось у присутності заст. ДС ОСОБА_4, комерційного агента ОСОБА_1, прийомоздавача вантажу к-та ім.Ілліча ОСОБА_5 та вагаря к-та ім.Ілліча ОСОБА_3 на 150 т. електронних вагах ст.Сартана2 к-та ім.Ілліча з повною зупинкою вагону. При повторному переважуванні недостача підтвердилась. Завідувача вантажного двору немає за штатом.

У комерційному акті БН №724244/1139 від 30.09.2015р. відображено, що при комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні вище рівня бортів на 300мм. Вантаж маркований однією поздовжньою смугою, вапном. Над 1м люком є поглиблення 1500мм х на ширину вагона х 500мм в глибину, над 6-м та 7-м люком є поглиблення 2000мм х на ширину вагона х 600мм в глибину. Вагон прибув у технічному відношенні справний. На станції Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці течі вантажу немає. Переважування вантажу здійснювалось у присутності заст. ДС ОСОБА_4, комерційного агента ОСОБА_1, прийомоздавача вантажу к-та ім.Ілліча ОСОБА_5 та вагаря к-та ім.Ілліча ОСОБА_3 на 150 т. електронних вагах ст.Сартана2 к-та ім.Ілліча з повною зупинкою вагону. При повторному переважуванні недостача підтвердилась. Завідувача вантажного двору немає за штатом.

У комерційному акті БН №724245/1140 від 30.09.2015р. відображено, що при комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні вище рівня бортів на 300мм. Вантаж маркований однією поздовжньою смугою, вапном. Над 1м, 2-м люком є поглиблення 2200мм х на ширину вагона х 600мм в глибину, над 7-м люком є поглиблення 1600мм х на ширину вагона х 1000мм в глибину. Вагон прибув у технічному відношенні справний. На станції Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці течі вантажу немає. Переважування вантажу здійснювалось у присутності заст. ДС ОСОБА_4, комерційного агента ОСОБА_1, прийомоздавача вантажу к-та ім.Ілліча ОСОБА_5 та вагаря к-та ім.Ілліча ОСОБА_3 на 150 т. електронних вагах ст.Сартана2 к-та ім.Ілліча з повною зупинкою вагону. При повторному переважуванні недостача підтвердилась. Завідувача вантажного двору немає за штатом.

У комерційному акті БН №724246/1141 від 30.09.2015р. відображено, що при комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні вище рівня бортів на 300мм. Вантаж маркований однією поздовжньою смугою, вапном. Над 6м та 7-м люком є поглиблення 2000мм х на ширину вагона х 500мм в глибину. Вагон прибув у технічному відношенні справний. На станції Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці течі вантажу немає. Переважування вантажу здійснювалось у присутності заст. ДС ОСОБА_4, комерційного агента ОСОБА_1, прийомоздавача вантажу к-та ім.Ілліча ОСОБА_5 та вагаря к-та ім.Ілліча ОСОБА_3 на 150 т. електронних вагах ст.Сартана2 к-та ім.Ілліча з повною зупинкою вагону. При повторному переважуванні недостача підтвердилась. Завідувача вантажного двору немає за штатом.

У комерційному акті БН №724247/1142 від 30.09.2015р. відображено, що при комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні вище рівня бортів на 300мм. Вантаж маркований однією поздовжньою смугою, вапном. Над 1м люком є поглиблення 1800мм х на ширину вагона х 600мм в глибину, над 7м люком є поглиблення 1500мм х на ширину вагона х 500мм в глибину. Вагон прибув у технічному відношенні справний. На станції Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці течі вантажу немає. Переважування вантажу здійснювалось у присутності заст. ДС ОСОБА_4, комерційного агента ОСОБА_1, прийомоздавача вантажу к-та ім.Ілліча ОСОБА_5 та вагаря к-та ім.Ілліча ОСОБА_3 на 150 т. електронних вагах ст.Сартана2 к-та ім.Ілліча з повною зупинкою вагону. При повторному переважуванні недостача підтвердилась. Завідувача вантажного двору немає за штатом.

У комерційному акті БН №724248/1143 від 30.09.2015р. відображено, що при комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні вище рівня бортів на 300мм. Вантаж маркований однією поздовжньою смугою, вапном. Над 1м люком є поглиблення 1500мм х на ширину вагона х 600мм в глибину, над 7м люком є поглиблення 1500мм х на ширину вагона х 500мм в глибину. Вагон прибув у технічному відношенні справний. На станції Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці течі вантажу немає. Переважування вантажу здійснювалось у присутності заст. ДС ОСОБА_4, комерційного агента ОСОБА_1, прийомоздавача вантажу к-та ім.Ілліча ОСОБА_5 та вагаря к-та ім.Ілліча ОСОБА_3 на 150 т. електронних вагах ст.Сартана2 к-та ім.Ілліча з повною зупинкою вагону. При повторному переважуванні недостача підтвердилась. Завідувача вантажного двору немає за штатом.

У комерційному акті БН №724249/1144 від 30.09.2015р. відображено, що при комерційному огляді виявлено: навантаження у вагоні вище рівня бортів на 300мм. Вантаж маркований однією поздовжньою смугою, вапном. Над 1м люком є поглиблення 1500мм х на ширину вагона х 500мм в глибину, над 7м люком є поглиблення 1500мм х на ширину вагона х 500мм в глибину. Вагон прибув у технічному відношенні справний. На станції Маріуполь Сортувальний Донецької залізниці течі вантажу немає. Переважування вантажу здійснювалось у присутності заст. ДС ОСОБА_4, комерційного агента ОСОБА_1, прийомоздавача вантажу к-та ім.Ілліча ОСОБА_5 та вагаря к-та ім.Ілліча ОСОБА_3 на 150 т. електронних вагах ст.Сартана2 к-та ім.Ілліча з повною зупинкою вагону. При повторному переважуванні недостача підтвердилась. Завідувача вантажного двору немає за штатом.

Комерційні акти підписані належними особами згідно п.10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р.

Статтею 12 Закону України «Про залізничний транспорт» та ст.110 Статуту залізниць України передбачено, що залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Статтею 23 Закону «Про залізничний транспорт» передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження, втрату, нестачу, псування, пошкодження прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин. Аналогічний припис міститься у ст.113 Статуту, ч.2 ст.924 Цивільного Кодексу України.

Суд приймає до уваги встановлену актами справність спірних вагонів, сліди доступу до вантажу та порушення у них маркування.

Відповідно до ст.111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, нестачу вантажу у разі коли вантаж прибув у непошкодженому вагоні і якщо немає ознак втрати вантажу під час перевезення.

Проте, суду не надано доказів не збереження вантажу не з вини залізниці, з матеріалів справи не вбачається.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у випадку порушення зобовязань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст.26 Закону України «Про залізничний транспорт» обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена одержувачем (позивачем) у накладній, засвідчено належними доказами комерційними актами БН №724243/1138 від 30.09.2015р., БН №724244/1139 від 30.09.2015р., БН №724245/1140 від 30.09.2015р., БН №724246/1141 від 30.09.2015р., БН №724247/1142 від 30.09.2015р., БН №724248/1143 від 30.09.2015р., БН №724249/1144 від 30.09.2015р.

Вказані акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнаються судом належними доказами на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеній у накладній, фактичній масі вантажу.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч.2 ст. 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Норми природної втрати та граничного розходження у визначенні маси нетто встановлені п.27 Правил видачі вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованих в Міністерстві юстиції 24.11.2000р. №862/5083, у яких закріплено, що при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах, що відноситься до вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані.

Згідно матеріалів справи, у спірній накладній у графі найменування вантажу зазначено, що спірний вантаж був відправлений у вологому стані.

Недостача згідно вищезазначених комерційних актів складає: у напіввагоні №56419815 2950 кг., у напіввагоні №56958838 2600 кг., у напіввагоні №56956121 2900кг., у напіввагоні №52238466 2200 кг., у напіввагоні №58939760 2500 кг., у напіввагоні №56917578 2100 кг., у напіввагоні №62257647 2600 кг.

В матеріалах справи наявний рахунок фактура Публічного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» (вантажовідправник) №90503802 від 19.09.2015р. щодо вартості коксу доменного.

Згідно розрахунку, що міститься в матеріалах справи, вартість недостачі розрахована позивачем з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 2% маси, зазначеної в перевізному документі, та заявлена у розмірі 53515,77 грн. Суд, перевіривши розрахунок позовних вимог встановив, що розрахунок є арифметично вірним.

За приписами ст.224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками, зокрема, розуміються втрата або пошкодження майна у разі неналежного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст.225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення включається вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Дані норми кореспондуються з положеннями Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, з урахуванням даних, зазначених в комерційних актах, своїх зобовязань за договором перевезення підприємство залізничного транспорту загального користування не виконало належним чином, оскільки не забезпечило збереження довіреного йому вантажу.

Факт втрати вантажу у приведеній вище кількості підтверджений матеріалами справи.

Відтак, виходячи з приписів п.3.4, п.3.12 договору, беручи до уваги платіжне доручення № від 26.05.2016р., та відсутність доведення протилежного, позивач внаслідок незбереження підприємством залізничного транспорту загального користування вантажу, як його власник, зазнав збитків у загальному розмірі 53515,77 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати при задоволенні позову покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1», м.Маріуполь Донецької області, до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, про стягнення збитків, що виникли у звязку з незбереженням вантажу при перевезенні в розмірі 53515,77 грн., задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, Печерський район, вул.Тверська, 5, , банківські реквізити не зазначено) на користь Приватного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені ОСОБА_1» (87504, Донецька область, м.Маріуполь, Іллічівський район, вул.Левченка, буд.1, , р/р 7612 у ПАТ «ПУМБ», МФО 334851) 53515,77 грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1378,00грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В судовому засіданні 07.06.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення складено та підписано 13.06.2016р.

Головуючий суддя О.В. Кротінова

Суддя А.М. Осадча

Суддя Ю.С. Мельниченко