ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2016 р. Справа № 926/1762/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Давид Л.Л.

Суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд», б/н від 08.02.2016 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/01-05/839/16/ від 18.02.2016 р.)

на рішення господарського суду Чернівецької області від 27.01.2016 р.

у справі № 926/1762/15 (суддя Скрипничук І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд», м. Хмельницький

до відповідача ОСОБА_2 містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, м. Чернівці

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Чернівецьке міське комунальне бюро технічної інвентаризації, м. Чернівці

за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору , на стороні позивача - ОСББ «Рівненська 10, м. Чернівці

про зобов»язання вчинити дії

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 представник (довіреність від 02.01.2016 р.);

від відповідача: ОСОБА_4 головний спеціаліст, юрист відділу правового забезпечення питань земельних відносин та будівництва юридичного управління Чернівецької міської ради (довіреність №04/01-08/3-01/3674 від 01.12.2015 р.); ОСОБА_5 начальник відділу технагляду за обєктами капітального будівництва при департаменті містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради (довіреність №04/01-08/3-01/2781 від 30.09.2015 р.);

від третьої особи-1: не зявились;

від третьої особи-2: ОСОБА_6 голова ОСББ "Рівненська 10".

В С Т А Н О В И В :

19.11.2015 р. ТОВ «Гіпербуд» подано на розгляд господарського суду Чернівецької області позовну заяву до ОСОБА_2 містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради про зобов»язання останнього внести зміни: в п.13 Декларації про готовність об»єкта до експлуатації (І черга блок 1), зареєстрованої 03.10.2014 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області, за №ЧВ 32, та зазначити вірно серед інших нежитлових приміщень, нежитлові приміщення із функціональним призначенням «нежитлові приміщення», загальною площею 277,7 кв. м., відповідно до Акту обстеження технічного поверху блоку 1, від 03.11.2015 р., привівши у відповідність площі решти нежитлових, технічних приміщень, гаражів, до загальної площі інших нежитлових приміщень об»єкта будівництва; в п.13 Декларації про готовність об»єкта до експлуатації (блок 2), зареєстрованої 03 жовтня 2014 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області , за №ЧВ 46, та зазначивши вірно серед інших нежитлових приміщень, нежитлові приміщення із функціональним призначенням «нежитлові приміщення» , загальною площею 271,3 кв. м., відповідно до Акту обстеження блоку №2, від 03.11.2015 р., привівши у відповідність площі решти нежитлових, технічних приміщень, гаражів, до загальної площі інших нежитлових приміщень об»єкта будівництва; в п.13 Декларації про готовність об»єкта (третій блок), зареєстрованої 03 жовтня 2014 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області, за №ЧВ64, та зазначити вірно серед інших нежитлових приміщень, нежитлові приміщення із функціональним призначенням «нежитлові приміщення», загальною площею 263,4 кв.м., відповідно до Акту обстеження технічного поверху блоку 3, від 03.11.2015 р., привівши у відповідність площі решти нежитлових, технічних приміщень, гаражів, до загальної площі інших нежитлових приміщень об»єкта будівництва (Т-1, а.с.5-9).

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 27.01.2016 р. у справі №926/1762/15 відмовлено в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд», м. Хмельницький (надалі Позивач) до ОСОБА_2 містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, м. Чернівці (надалі Відповідач), за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Чернівецького міського комунального бюро технічної інвентаризації, м. Чернівці (надалі - третя особа 1) та за участю третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 2 ОСББ «Рівненська 10, м. Чернівці (надалі третя особа 2) про зобов»язання вчинити дії.

Дане рішення мотивоване тим, що у випадку встановлення наявності на 10-му поверсі нежитлових приміщень призведе до зміни цільового призначення технічного поверху, вплине на його поверховість, що суперечитиме проектній та дозвільній документації, в зв»язку з чим в позові відмовлено.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд», не погодившись з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу, б/н від 08.02.2016 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/01-05/839/16/ від 18.02.2016 р.), в якій посилається на те, що останнє прийнято з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

Скаржник вказує, що судом не дано оцінку тому, що аналізуючи визначення технічного поверху в чинному законодавстві відсутня заборона щодо знаходження на технічному поверсі серед обладнання, комунікацій й інших нежитлових приміщень. Згідно робочої документації, що є в матеріалах справи, на технічному поверсі, окрім приміщень спільного користування (машинне відділення ліфта, коридори) знаходяться і нежитлові приміщення, що є окремими об»єктами цивільних правовідносин, що не заборонено законом. Вважає невірним висновок суду про те, що зміна цільового призначення на нежитлові приміщення змінить поверховість будинку і буде суперечити проектній і дозвільній документації, оскільки сам факт наявності серед допоміжних приміщень (приміщень спільного користування) й нежитлових приміщень, як окремих об»єктів цивільних відносин не змінює цільового призначення технічного поверху, відповідно і не вплине на поверховість будинку.

Також зазначає, що судом не встановлена обставина правильності позначення приміщень як допоміжні приміщення римськими цифрами під час здійснення технічної інвентаризації І, ІІ, ІІІ блоку (під»їзду), із врахуванням обставин , що вже в IV блоці (під»їзді) такі ж приміщення вже правильно позначені. На встановлення функціонального призначення нежитлових приміщень серед інших приміщень , що знаходяться на 10-му поверсі І, ІІ ІІІ блоку (під»їзду), під час судового розгляду було заявлено клопотання про призначення експертизи, в задоволенні якого неправомірно, як вважає Скаржник, відмовлено.

Скаржник в своє обґрунтування посилається на те, що нежитлові приміщення на 10-му поверсі І, ІІ, ІІІ блоку (під»їзду) будинку №10 по вулиці Рівненська, із функціональним приміщенням «нежитлові приміщення» є самостійним об»єктом цивільно-правових відносин, майнові права на які були продані. Помилкове віднесення таких нежитлових приміщень, разом з їх площею до площ нежитлових приміщень загального користування або технічних приміщень, унеможливлює їх використання за функціональним призначенням, а не для обслуговування будинку чи загального користування.

Дані обставини, на думку Скаржника, є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та просить прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги.

Третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача ОСББ «Рівненська 10» у відзиві, б/н від 28.03.2016 р. заперечує доводи апеляційної скарги посилаючись на те, що за наслідками технічної інвентаризації не встановлюється функціональне призначення нежитлових приміщень (інструкція №127 «Про порядок проведення технічної інвентаризації» від 24.05.2001 р. не наділяє повноваженнями осіб, що здійснюють технічну інвентаризацію на встановлення функціонального призначення таких приміщень), оскільки МКП «Чернівецьке бюро технічної інвентаризації» проводив технічну інвентаризацію згідно проектної документації, в якій не передбачалось будівництво 10-го поверху із нежитловими приміщеннями. А тому вважає, що Відповідачем, Замовником будівництва, було заповнено та подано до реєстрації декларації на 1, 2, 3 блоки буд. №10 по вул. Рівненській у відповідності до наслідків технічної інвентаризації. Крім цього, вказує, що згідно актів прийому-передачі 1, 2, 3 черги від 29.05.2015 р. в розділі 2 відомості про площу ТОВ «Гіпербуд», за участі представників Замовника ОСОБА_2 містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради, передав будинок згідно декларації та інвентарної справи на баланс ОСББ «Рівненська 10», в тому числі, приміщення з функціональним призначенням технічні приміщення обслуговування будинку в складі яких присутні технічні нежитлові приміщення технічного поверху, які Скаржник намагається присвоїти з метою власного збагачення. А тому , третя особа вважає, що приміщення, які розташовані на технічному поверсі належать на спільній сумісній власності власникам об»єднання ОСББ «Рівненська 10». Відповідно до цього, рішення місцевого господарського суду просить залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 12.03.2016 р. поновлено строк ТОВ «Гіпербуд» на подання апеляційної скарги б/н від 29.02.2016 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/1011/16 від 09.03.2016 р.) на рішення господарського суду Чернівецької області від 27.01.2016 р. у справі №926/1762/15 (Т-1, а.с.215-216).

Ухвалою суду від 12.03.2016 р. прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд», б/н від 08.02.2016 р. (вх. № апеляційного суду 01-05/01-05/839/16/ від 18.02.2016 р.) на рішення господарського суду Чернівецької області від 27.01.2016 р. у справі № 926/1762/15 та призначено до розгляду в судове засідання на 29.03.2016 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. (Т-1, а.с.217).

Ухвалою суду від 21.03.2016 р. клопотання Об»єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рівненська 10», б/н і б/д (вх. № апеляційного суду 01-04/2113/16 від 21.03.2016 р.) про участь судовому засіданні 29.03.2016 р. в режимі відеоконференції задоволено. Судове засідання у справі №926/1762/15 призначене на 29.03.2016 р. вирішено провести в режимі відео конференції о 14 год. 10 хв. Забезпечення проведення судового засідання в режимі відео конференції покладено на господарський суд Чернівецької області (Т-1, а.с.243-244).

Заслухавши в судовому засіданні 29.03.2016 р. пояснення представників Відповідача та третьої особи, у зв»язку з неявкою представника Скаржника розгляд справи відкладено на 10.05.2016 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. (Т-2, а.с.7-8).

У зв»язку з відпусткою судді Кордюк Г.Т. та з урахуванням положень п.п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України №25 від 02.04.2015 р. , розгляд справи , призначеної на 10.05.2016 р. не відбувся, про що складено відповідне повідомлення (Т-2, а.с.12). Розгляд справи перенесено на 24.05.2016 р., про що сторони розписались у такому повідомленні.

10.05.2016 р. представником Відповідача в канцелярію суду подано заяву, б/н від 10.05.2016 р. про продовження строку розгляду справи №926/1762/15 в порядку ч. 3 ст. 69 ГПК України.

Ухвалою суду від 16.05.2016 р. в складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. продовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 днів. Розгляд справи №926/1762/15 призначено на 24.05.2016 р. на 14 год. 30 хв. (Т-2, а.с.16).

Розпорядження керівника апарату суду від 23.05.2016 р. №220 у зв»язку з перебуванням у відрядженні судді члена колегії Кордюк Г.Т., проведено автоматичну заміну складу колегії суддів у справі №926/1762/15 (Т-2, а.с.17).

Згідно протоколу автоматичної заміни складу колегії суддів від 23.05.16 р. склад колегії суддів у справі №926/1762/15 визначено: головуючий суддя Давид Л.Л., судді Гриців В.М. та Михалюк О.В. (Т-2, а.с.18).

24.05.2016 р. заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи 2, судова колегія в складі: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Михалюк О.В. відклала розгляд справи на 31.05.2016 р. в забезпечення принципу змагальності судового процесу, передбаченого ст. 4-6 ГПК України, в зв»язку з тим, що третій особі 1 невідомо про зміну складу колегії (Т-2, а.с.22-23).

В судове засідання 31.05.2016 р. з»явились до Львівського апеляційного господарського суду представник Скаржника, до господарського суду Чернівецької області представники Відповідача та третьої особи 2. Від третьої особи 1 - 30.05.2016 р. поступила заява №945 від 30.05.2016 р. про розгляд справи за відсутності його представника.

Представник Скаржника в судовому засіданні 31.05.2016 р. підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених в такій, а представники Відповідача та третьої особи 2 заперечили, з мотивів наведених у відзиві.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивами на неї, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи 2, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення господарського суду Чернівецької області нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

12.01.2012 р. Чернівецькою міською радою (Замовник), ОСОБА_2 містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради (платник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хмельницькбудінвест» (генеральний підрядник) укладено договір №4185-кр про спільну діяльність по будівництву дев»яти поверхового 180-квартирного житлового будинку з вбудовано-прибудовами гаражами на 50 автомобілів на вул. Рівненській 10 в м. Чернівці (Т-1, а.с.16-18)

В подальшому додатковим договором №1 від 03.01.2013 р. до вищевказаного договору внесені зміни, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «Хмельницькбудінвест» змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд» (Т-1, а.с.20).

Відповідно до п.2.1., 2.2. Договору керівництво спільною діяльністю покладається на Генерального підрядника. Генеральний підрядник організовує ведення будівництва об»єкта спільної діяльності.

Дані умови договору визначили за Генпідрядником (позивачем у справі) обов»язок організувати будівництво дев»ятиповерхового житлового будинку з вбудовано-прибудованими гаражами по вулиці Рівненській, 10 в м. Чернівці, відповідно проектній документації.

Згідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація на будівництво об»єктів розробляється у порядку (z0651-11), встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотримання вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Судом встановлено, що відповідно до матеріалів справи замовником проектної документації є Чернівецька міська рада. Даний проект погоджений сторонами Договору про спільну діяльність.

Під час судового розгляду (сторони) не заперечували, що будівництво здійснювалося згідно затвердженого проекту.

Згідно наявної у справі проектної документації (витягів із проектної документації), на технічному поверсі І, ІІ, ІІІ черги запроектовано, окрім допоміжних приміщень (машинне відділення ліфта, коридор), також і нежитлові приміщення (Т-1, а.с.81,84,87).

Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів визначений Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів, затверджених постановою КМУкраїни від 13 квітня 2011 №461.

Відповідно до п.3 Порядку, прийняття в експлуатацію об»єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об»єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації органами державного архітектурно-будівельного контролю поданої замовником декларації про готовність об»єкта до експлуатації.

На підтвердження прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об»єктів (І, ІІ, ІІІ черги (блоки) будівництва (1-3 під»їзди)) в матеріалах справи знаходяться зареєстровані за відповідними номерами Декларації про готовність об»єкта до експлуатації від 03.10.2014 р. та від 16.06.2015 р. (Т-1, а.с.33-38, а.с.129-131).

У п.13 вищезазначених декларацій про готовність об»єкта до експлуатації зазначається характеристика, в тому числі, інших нежитлових приміщень із зазначенням їх площі: гаражі, технічні приміщення, нежитлові приміщення, нежитлові приміщення загального користування.

Пунктом 2.7.Договору Платником та Замовником надано Генпідряднику право продажу квадратних метрів у об»єкті спільної діяльності, окрім площ визначених п.2.6. Договору (частка Платника та Замовника).

Пунктом 2.9. Договору надано право Генпідряднику залучати інвестиції та інвесторів на об»єкти нежитлового призначення та продаж майнових прав на об»єкти житлового призначення, окрім площ визначених п.2.6 Договору.

Тобто, на момент укладення Договору сторони передбачили наявність в житловому будинку, з подальшим проектуванням в проектній документації, нежитлових приміщень та право їх продажу (право продажу майнових прав на них) Генпідрядником.

ТОВ «Гіпербуд», як генпідрядник, ініціював комісійний огляд нежитлових приміщень на технічному поверсі про що повідомлялося і Замовником листом від 02.11.2015 р. За результатами огляду технічного поверху І, ІІ, ІІІ блоку (черги, під»їзду) було складено акти обстеження від 03.11.2015 р.(Т-1, а.с.40-42).

Актами обстеження, підтверджується, що в нежитлових приміщеннях , що знаходяться на технічному поверсі І, ІІ, ІІІ блоку присутні транзитні трубопроводи холодного водопостачання, каналізації і електропостачання та відсутні органи управління комунікаціями всього будинку.

Як в суді першої так і апеляційної інстанції Позивач посилається на те, що в Декларації про готовність обєкта до експлуатації було допущено технічну помилку в частині позначення (зарахування) нежитлових приміщень, на 10-му поверсі які є самостійним обєктом цивільно-правових відносин як технічні приміщення або нежитлові приміщення загального користування, із зарахування площ нежитлових приміщень 10-го поверху до зальної площі технічних приміщень або площі нежитлових приміщень загального користування. Позивач також вказує, що нежитлові приміщення не відносяться до приміщень загального користування, не призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир в будинку, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку.

Відтак, Позивач вважає, що в Деклараціях (І, ІІ, ІІІ блоки) допущено помилку щодо неправильного призначення нежитлових приміщень, як технічних, що ускладнить порядок оформлення правовстановлюючих документів, а тому необхідно внесення змін у Декларації в частині правильного позначення нежитлових приміщень.

З матеріалів справи вбачається, що згідно даних робочої документації на будівництво 9-ти поверхового багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими гаражами на вул. Рівненська,10 (1, 2, 3 блоки) Розділ техніко-економічні показники будинку загальна кількість поверхів будинку 9.

У робочій документації на будівництво в розділах техніко-економічні показники планів, відомостях робочих креслень основного комплексу та експлікації приміщень чітко відображені технічні поверхи 1, 2, 3 блоків будинку №10 на вул. Рівненській.

Згідно ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення» технічний поверх - поверх для розміщення інженерного обладнання і прокладання комунікацій, може бути розташований у нижній (технічне підвалля), верхній (технічне горище) або в середній частині будинку. Технічний поверх , розташований над верхнім поверхом , при визначенні поверховості будинку не враховують.

У рішенні Конституційного Суду України від 02.03.2004 р. справа №1-2/2004 допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладочки, горища, колясочні та ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій , зокрема створення об»єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках, на вчинення інших дій стосовно допоміжних приміщень (оренда тощо) вирішується відповідно до законів України , які визначають правовий режим власності.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про об»єднання співвласників багатоквартирного будинку», згідно Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 р. №76, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25.08.2005 р. за №927/11207, технічні приміщення розглядаються як різновид допоміжних приміщень, призначених для забезпечення експлуатації будинку.

Відповідно до проектної документації на будівництво, на технічному поверсі І, ІІ, ІІІ блоку запроектовано окремо нежитлові приміщення та окремо технічні приміщення (машинне приміщення ліфта відповідної площі).

Відповідно до абз. 11 п.2.1.Наказу №127 від 24.05.2001 р. «Про затвердження Інстанції про порядок проведення технічної інвентаризації об»єктів нерухомого майна», технічний поверх , розташований над верхнім поверхом, під час визначення поверховості будинку не враховується.

Згідно із п.1.2. вищезазначеного наказу №127 від 24.05.2001 р. «Про затвердження Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об»єктів нерухомого майна»: «Інструкція визначає порядок та методику проведення технічної інвентаризації збудованих (реконструйованих) будинків, допоміжних будівель та споруд з метою: визначення їх фактичної площі та об»єму (щодо проектних); обстеження та оцінки технічного стану наявних об»єктів; установлення вартості об»єктів.

Отже, при проведенні технічної інвентаризації об»єктів житлового та нежитлового призначення І, ІІ, ІІІ черги (блок, під»їзду) повинно було бути визначено їх фактичні площі та об»єм.

Згідно вимог ст. 382 Цивільного кодексу України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення.

Допоміжними приміщеннями багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення) (ст. 1 Закону України Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку).

Місцевим господарським судом вірно зазначено, що у поданих Позивачем до позовної заяви Деклараціях про готовність обєкта до експлуатації (Будівництво девятиповерхового багатоквартирного житлового будинку з вбудовано-прибудованими гаражами по вул. Рівненській, 10 в м. Чернівці (блоки 1, 2, 3) існують розбіжності з Деклараціями ОСОБА_2 містобудівного комплексу та земельних відносин у розділі 13 (характеристика інших нежитлових приміщень) у загальній площі, а саме: технічних приміщень, хоча на даних деклараціях є відмітка згідно з оригіналом.

Порядок внесення змін в Декларацію у випадку виявлення помилки визначено ст. 39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Так, у разі якщо замовник самостійно виявив технічну помилку у надісланому повідомленні про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт, зареєстрованій декларації про початок виконання підготовчих чи будівельних робіт або про готовність об»єкта до експлуатації, а також у разі виявлення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які не є підставою вважати об»єкт самочинним будівництвом відповідно до закону, до такого повідомлення або декларації вносяться зміни у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Замовник зобов»язаний протягом трьох робочих днів надати достовірні дані щодо інформації, яка потребує змін, для внесення інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю відповідних відомостей до реєстру, а також до повідомлення або декларації.

В п.13 Декларації, згідно Порядку №466, зазначено необхідність зазначати замовником серед характеристик нежитлових приміщень - функціональне призначення нежитлових приміщень.

При аналізі в сукупності даних положень, судова колегія приходить до висновку, що Замовник при заповненні Декларації зобов»язаний керуватися виключно даними та нормативами затвердженої проектної документації, а не даними технічної інвентаризації, оскільки остання здійснюється виключно із метою визначення фактичної площі та об»єму; обстеження та оцінки технічного стану наявних об»єктів; установлення вартості об»єктів (п.1.2. Інструкції).

Також, судова колегія бере до уваги те, що декларація про готовність об»єкта до експлуатації є документом, що засвідчує відповідність закінченого будівництвом об»єкта проектній документації, що визначено також в п. 9.5. Положення про порядок присвоєння поштових адрес об»єктам нерухомості у м. Чернівцях, затверджених рішенням Чернівецької міської ради №652 від 31.10.12 р.

Із аналізу умов Договору, вбачається що у Замовника відсутній обов»язок перед генпідрядником про внесення змін до декларації. У зв»язку із цим судова колегія приходить до висновку про неможливість задоволення позовної вимоги за відсутності такого способу захисту.

Згідно вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 ГПК України).

У п.2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (ч.1 ст. 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з»ясування місцевим господарським судом обставин справи, відповідно до чого, судовою колегією, лист відповідь від 03.02.2016 р. (Т-1, а.с.228,237) не береться до уваги.

Також, судова колегія, зазначає, що місцевим господарським судом правомірно залишено без розгляду заяви Позивача (Т-1, а.с.127, 182-185) про зміну предмету позову, з огляду на те, що право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватись зі ст. 54 ГПК України з доданням до неї документів, зазначених у ст. 57 названого Кодексу, що Позивачем не дотримано. Крім цього, як вбачається з обставин справи, вищевказані заяви подано після початку розгляд справи по суті.

У відповідності до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33, 34 ГПК України, апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відносяться на Скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Чернівецької області від 27.01.2016 р. у справі №926/1762/15 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіпербуд», б/н від 08.02.2016 р. без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено та підписано 08.06.2016 р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Судді Гриців В.М.

ОСОБА_1