РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2016Справа №910/8639/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК - Експерт»

До Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»

Про стягнення 3 144,00 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача Кучерявий С.В., довіреність № 05-2016 від 01.01.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БК - Експерт» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (далі - відповідач) про стягнення 3 144,00 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що транспортний засіб «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 застрахований в ПрАТ «НФСК «Добробут» «Регіональне управління», яке відповідно до договору страхування наземного транспорту № 30/32 500 від 10.10.2011р. було виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 12 820,00 грн. 01.11.2012р. ПрАТ «НФСК «Добробут» «Регіональне управління» відступлено належне йому право вимоги в порядку регресу до фізичних та юридичних осіб, що виникло у нього внаслідок виплати страхового відшкодування за договорами добровільного страхування, укладеним між ПрАТ «НФСК «Добробут» «Регіональне управління» та страхувальниками, на користь Позивача. Внаслідок чого, до позивача в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування" та статті 228 Господарського кодексу України перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, як до особи, яка відповідальна за відшкодування шкоди, оскільки саме з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідача, сталася ДТП, наслідки якої визнано позивачем страховим випадком та здійснено виплату страхової суми страхувальнику.

Ухвалою суду від 12.05.2016р. порушено провадження у справі № 910/8639/16 та призначено розгляд на 10.06.2016 р.

10.06.2016р. представник позивача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог та надав суду відзив на позов, просив суд застосувати строк позовної давності.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, на підставі застосування строку позовної давності.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2011р. транспортний засіб «Шкода», д.н.з. НОМЕР_1 застрахований в ПрАТ «НФСК «Добробут» «Регіональне управління» за договором добровільного страхування № 30/32 500.

01.02.2012р. в м. Києві сталася ДТП за участю транспортного засобу «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2, та транспортного засобу «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1, який на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «НФСК «Добробут» «Регіональне управління».

01.11.2012р. ПрАТ «НФСК «Добробут» «Регіональне управління» відступлено належне йому право вимоги в порядку регресу до фізичних та юридичних осіб, що виникло у нього внаслідок виплати страхового відшкодування за договорами добровільного страхування, укладеним між ПрАТ «НФСК «Добробут» «Регіональне управління» та страхувальниками, на користь ТОВ «БК-Експерт» (далі - позивач).

Згідно полісу № АА/5006014 цивільно-адміністративна відповідальність водія автомобіля «Хонда», державний номерний знак НОМЕР_2, була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Еталон».

Відповідно до постанови Дарницького районного суду м. Києва № 3-1278/12 від 02.03.2012р., встановлено вину гр. ОСОБА_2 у здійсненні правопорушення, передбаченому ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до заяви страхувальника, страхового акту, звіту про оцінку вартості матеріального збитку, розмір матеріальної шкоди завданої власнику транспортного засобу «Шкода», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок ДТП склав 12 820,00 грн.

16.08.2013р. Позивачем надіслано на адресу Відповідача претензію № L 299/08/2013 про відшкодування витрат.

Відповідно до п. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідач прийняв рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 12 320,68 грн., проте виплату протягом 15 дні не було здійснено.

У зв'язку з не виплатою, Позивач звернувся з позовною заявою до Господарського суду м. Києва про відшкодування збитків.

30.07.2014р. Господарським судом м. Києва позов задоволено частково.

Відповідачем було здійснено виплату на користь Позивача 12.12.2014р.

Проте, Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача 3 144,00 грн. боргу за період з 20.10.2013р. по 11.12.2014р., а саме: 423,29 грн. - 3% річних, 2 720,71 грн. - інфляційних витрат та судові витрат.

Суд дослідивши документи додані до матеріалів справи, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

10.06.2016р. Відповідач в судовому засіданні надав суду відзив на позов, в якому просив суд застосувати строк позовної давності.

Статтею 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна даність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оскільки, згідно чинного законодавства України передбачено, що строк позовної давності відраховується з моменту здійснення страхової виплати, яку було здійснено 16.02.2012р. про що свідчить Рішення Господарського суду м. Києва від 30.07.2014р. по справі № 910/11863/14, а отже строк позовної давності для подання позову про відшкодування шкоди в порядку регресу закінчився 16.02.2015р.

З викладеного вбачається, що позовна давність за заявленими вимогами сплила. Відтак позов не підлягає задоволенню.

В своєму позові та доданих до нього матеріалах Позивач не зазначає причини пропуску строку позовної давності, не надає докази в обґрунтування поважних причин пропуску такого строку.

Враховуючи викладене та беручи до уваги клопотання відповідача про застосування строків позовної давності до даного спору, вимоги позивача про стягнення 3% річних за користування коштами та інфляційних витрат в порядку регресу на суму 3 144,00 грн. є такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.49 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 269 Господарського кодексу України, ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Дата складання повного тексту рішення 21.06.2016р.)

Суддя В.І.Мельник