ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2016 р.Справа № 922/970/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Кулабуховій А.В.

розглянувши справу

за позовом Радіоастрономічного інституту Національної академії наук України
до Акціонерної компанії "Харківобленерго"
про стягнення коштів в розмірі 38 078,24 грн.
за участю представників сторін:

представник позивача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 01.01.2016 р.;

представник відповідача - ОСОБА_2, довіреність №01-42/юр/3216 від 30.04.2015.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Радіоастрономічний інститут Національної академії наук України, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Акціонерної компанії "Харківобленерго", в якій просить суд:

- стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по Договору про спільне використання технологічних електричних мереж №0429 від 28 лютого 2011 року в загальному розмірі 38 078,24 грн., а також стягнути судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30 березня 2016 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №922/970/16 та призначено її розгляд у судовому засіданні на 14 квітня 2016 року.

В судових засіданнях 14.04.2016 р., 17.05.2016 р. судом оголошувалась перерва до 17.05.2016 р., 26.05.2016 р. відповідно.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26 травня 2016 року продовжено строк розгляду справи за межами двомісячного строку відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України до 12 червня 2016 року та відкладено розгляд справи на 09 червня 2016 року.

В судовому засіданні 09.06.2016 р. представник позивача надав пояснення стосовно суми заявлених позовних вимог, в яких він погоджується з контррозрахунком, наданим відповідачем, та просив суд задовольнити позов частково з урахуванням пояснень.

Представник відповідача в судовому засіданні 09.06.2016 р. позовні вимоги визнав частково. Зазначив, що протягом 2014 року було відповідачем було направлено на адресу позивача 5 повідомлень про взаємозаліки заборгованості зустрічних однорідних вимог на загальну суму 7 132,42 грн. Взаємозаліками було повністю погашено заборгованість по спірному договору за період з квітня 2013 року по січень 2014 року повністю та за лютий 2014 року частково в сумі 1 140,62 грн. Таким чином, сума основного боргу за Договором про спільне використання технологічних електричних мереж №0429 від 28 лютого 2011 року становить 18436,55 грн. Також зазначив, що позивачем невірно вказана сума заборгованості за березень 2014 року, а саме 858,41 грн. замість 852,41 грн.

Присутні в судовому засіданні представники сторін пояснили, що ними надані всі необхідні для розгляду справи письмові докази та вважають за можливе розглянути справу по суті в даному судовому засіданні.

За висновками суду, в матеріалах справи № 922/970/16 достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору під час нового розгляду та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

Між Радіоастрономічним інститутом Національної академії наук України (Власник мереж) та Акціонерною компанією "Харківобленерго" (Користувач) був укладений Договір про спільне використання технологічних електричних мереж №0429 від 28 лютого 2011 року (надалі - Договір), відповідно до предмету якого Власник мереж зобов'язався забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок Користувача або інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує Користувач, а Користувач - своєчасно сплачувати вартість наданих послуг Власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги, відповідно до умов цього Договору.

Згідно даного договору, під час виконання його умов, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони керуються чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

У відповідності до пункту 2.4. Договору, Власник мереж зобов'язаний до 7 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом надавати Користувачу рахунок на оплату послуг за спільне використання технологічних електричних мереж, два примірники "Акта про обсяги переданої електричної енергії" та два примірники "Акта прийому-здачі виконаних робіт", оформлених Власником мереж.

Згідно з пунктом 3.1. Договору, Власник мереж має право на отримання від Користувача плати за спільне використання технологічних електричних мереж, визначеної відповідно до Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12 червня 2008 року №691, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08 серпня 2008 року за №732/15423.

Відповідно до п. 4.1. Договору, Користувач зобов'язується здійснювати оплату за використання електричних мереж Власника мереж за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж Власника мереж здійснюється згідно з додатком "Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж".

Порядок розрахунків за спільне використання технологічних електричних мереж викладено у пункті 7 Договору та передбачає наступне:

7.1. Розрахунковим вважається період з 01 числа розрахункового місяця до також ж самого числа наступного місяця.

7.2. Вартість наданих послуг Власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спеціального використання визначається згідно з додатками "Кошторис обґрунтованих витрат" та "Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж", розробленим відповідно до Методики обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж, затвердженої постановою НКРЕ від 12 червня 2008 року №691, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08 серпня 2008 року за №732/15423.

7.3. Оплата Користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжними дорученнями, на підставі виставленого Власником мереж рахунка та оформленого "Акта прийому-здачі виконаних робіт", у десятиденний термін з дати отримання рахунка.

Договір укладається на строк до 31 грудня 2011 року, набирає чинності з дня його підписання та вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд (пункт 10.4. Договору).

Пунктом 10.5. зазначено, що додатки до цього Договору "Однолінійна схема", "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін", "Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж", "Акт прийому-здачі виконаних робіт", "Кошторис обґрунтованих витрат" є невід'ємними частинами цього договору.

Даний договір було підписано повноважними представниками з обох сторін та скріплено печатками.

У додатку до договору "Порядок обрахування сплати за спільне використання технологічних електричних мереж" плата Відповідачем за спільне використання технологічних електричних мереж розраховується за наступною формулою:

Псп = (К обгр витр/ 12 ) / А надх * А відд. грн, де

Псп - плата за спільне використання технологічних електричних мереж Позивача у розрахунковому періоді;

К обгр витр - загальна сума обґрунтованих річних витрат Позивача, згідно з додатком "Кошторис обґрунтованих витрат";

А надх - обсяг надходження електричної енергії в мережі спільного використання у розрахунковому періоді, що визначається за показами розрахункових приладів обліку згідно з договорами про постачання електричної енергії Власника мереж, кВт. год.

А відд - обсяг віддачі електричної енергії з технологічних електричних мереж спільного використання у розрахунковому періоді, що визначається за показами розрахункових приладів обліку згідно з договорами про постачання електричної енергії Позивача та субспоживачів, передачу яким забезпечує Відповідач, кВт. год (з урахуванням втрат електроенергії у разі встановлення розрахункових приладів обліку не на межі балансової належності).

Відповідно до додатку до основного Договору "Кошторис обґрунтованих витрат", кошторис витрат на утримання технологічних електричних мереж спільного використання, складений на підставі бухгалтерських документів про фактичні витрати на здійснення цієї діяльності, та складає 27 229,68 грн. на рік (без ПДВ).

Кошторис обґрунтованих витрат Позивача на утримання технологічних електричних мереж спільного використання погоджено начальником Харківського ТП НКРЕ України та має підписи від представників сторін Позивача та Відповідача, які посвідчені печатками обох підприємств.

Також, в матеріалах справи містяться Акти за квітень 2013 року - грудень 2015 року, які підписані обома сторонами та скріплені печатками, з яких вбачається, що у зазначені періоди позивач (власник мереж) передав власними технологічними мережами користувачу та іншим суб'єктам господарювання електричну енергію в необхідному обсязі та сторони не мають взаємних претензій.

З метою досудового врегулювання спору Позивачем було надіслано на адресу Відповідача лист №237-511/1 від 16.09.2015 р. із вимогою сплатити суму заборгованості. Однак, як свідчать матеріали справи сума боргу, на час розгляду справи відповідачем не сплачена, що і стало підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до довідки Радіоастрономічного інституту Національної академії наук України станом на 23.03.2016 р. заборгованість АК "Харківобленерго" за період з квітня 2013 р. по грудень 2015 р. по Договору про спільне використання технологічних електричних мереж №0429 від 28 лютого 2011 року становить 25 568,97 грн.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем було зроблено п'ять повідомлень (№01-12/7933 від 29.08.2014, №05-12/8573 від 24.09.2014, 05-12/9323 від 28.10.2014, №05-12/11128 від 25.12.2014, №05-12/10557 від 29.12.2015) про взаємозаліки заборгованості зустрічних однорідних вимог на загальну суму 7 132,42 грн. Взаємозаліками було повністю погашено заборгованість по спірному договору за період з квітня 2013 року по січень 2014 року та за лютий 2014 року частково в сумі 1140,62 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст.173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, між Радіоастрономічним інститутом Національної академії наук України та Акціонерною компанією "Харківобленерго" був укладений Договір про спільне використання технологічних електричних мереж №0429 від 28 лютого 2011 року, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно із ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на встановлений ст. 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, суд приймає до уваги Договір про спільне використання технологічних електричних мереж №0429 від 28 лютого 2011 року як належну підставу, у розумінні норм ст. 11 названого Кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов'язків.

Факт надання відповідачу послуг підтверджується наявними в матеріалах цієї справи належним чином засвідченими доказами, а саме: Актами прийому-передачі виконаних робіт за квітень 2013 року - грудень 2015 року, які підписані обома сторонами та скріплені печатками, з яких вбачається, що у зазначені періоди позивач (власник мереж) передав власними технологічними мережами користувачу та іншим суб'єктам господарювання електричну енергію в необхідному обсязі та сторони не мають взаємних претензій.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем належним чином були виконані умови Договору про спільне використання технологічних електричних мереж №0429 від 28 лютого 2011 року.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Розділом 7 Договору сторони погодили порядок розрахунків за спільне використання технологічних електричних мереж, зокрема, оплата послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжними дорученнями, на підставі виставленого Власником мереж рахунка та оформленого "Акта прийому-здачі виконаних робіт", у десятиденний термін з дати отримання рахунка.

Виходячи з положень ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З представлених суду доказів вбачається, що позивачем відповідачу на підставі Договору були направлені Акти прийому-здачі виконаних робіт за період з квітня 2013 року по грудень 2015 року на загальну суми 25 568,97 грн.

Як зазначив позивач у позовній заяві, станом на 23.03.2016 р. заборгованість АК "Харківобленерго" за період з квітня 2013 р. по грудень 2015 р. по Договору про спільне використання технологічних електричних мереж №0429 від 28 лютого 2011 року становить 25 568,97 грн., про що зазначено у довідці Радіоастрономічного інституту Національної академії наук України, підписаною головним бухгалтером.

Проте, фактичні обставини справи свідчать про наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Відповідачем було зроблено п'ять повідомлень (№01-12/7933 від 29.08.2014, №05-12/8573 від 24.09.2014, 05-12/9323 від 28.10.2014, №05-12/11128 від 25.12.2014, №05-12/10557 від 29.12.2015) про взаємозаліки заборгованості зустрічних однорідних вимог на загальну суму 7 132,42 грн. Взаємозаліками було повністю погашено заборгованість по спірному договору за період з квітня 2013 року по січень 2014 року повністю та за лютий 2014 року частково в сумі 1 140,62 грн.

Частиною 1 ст. 220 та ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України передбачено припинення господарського зобов'язання, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав, або строк якої не визначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні правові підстави щодо зарахування зустрічних однорідних вимог містить і ч. 1 ст. 601 Цивільного кодексу України.

Аналіз ч. 1 ст. 220, ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України, ч.1 ст.601 Цивільного кодексу України, які регулюють припинення зобов'язання зарахуванням, дає підстави визначити, що заяву про зарахування як односторонній правочин слід вважати зробленою і такою, що потягла відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї зі сторін на адресу іншої сторони, в момент вручення однією стороною іншій відповідного письмового повідомлення, в момент отримання від підприємства зв'язку кореспонденції, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням.

Відтак погашення заборгованості за надані послуги за договором про спільне використання технологічних електричних мереж №0429 від 28 лютого 2011 року за період з квітня 2013 року по січень 2014 року повністю та за лютий 2014 року частково в сумі 1 140,62 грн. шляхом проведення заліку зустрічних однорідних вимог, який відбувся на підставі повідомлень №01-12/7933 від 29.08.2014, №05-12/8573 від 24.09.2014, 05-12/9323 від 28.10.2014, №05-12/11128 від 25.12.2014, №05-12/10557 від 29.12.2015 та цей факт не заперечує позивач.

Оскільки погашення основного боргу за період з квітня 2013 року по січень 2014 року та за лютий 2014 року частково шляхом проведення заліку зустрічних однорідних вимог відбулося до звернення позивача з даним позовом до суду, суд вважає за необхідне відмовити позивачу в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 7 132,42 грн. у зв'язку з безпідставно заявленою.

Крім того, судом встановлено, що позивачем невірно вказана сума заборгованості за березень 2014 року, а саме 858,41 грн. замість 852,41 грн. (т. 1, арк. с. 40), враховуючи викладене вимога в частині стягнення 6,00 грн. основного боргу також не підлягає задоволенню в зв'язку з безпідставно заявленою.

Решту суму заборгованості в розмірі 18 430,55 грн. за наданні послуги за Договором про спільне використання технологічних електричних мереж №0429 від 28 лютого 2011 року відповідачем не сплачено.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Оскільки відповідач в ході розгляду цієї справи не надав суду доказів сплати ним заборгованості, або доказів правомірності такої не сплати, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення 18 430,55 грн. основного боргу на підставі Договору про спільне використання технологічних електричних мереж №0429 від 28 лютого 2011 року є доведеними, обґрунтованими, підтвердженими наявними у справі доказами та, у зв'язку із чим, підлягають задоволенню судом.

Суд не приймає посилання відповідача щодо відсутності вини АК "Харківобленерго" у виникненні заборгованості перед позивачем, в зв'язку з великою кількістю боржників АК "Харківобленерго" та недостатністю коштів в зв'язку з чим відповідач позбавлений можливості виконувати свої зобов'язання в частині своєчасних розрахунків за договором про спільне використання технологічних електричних мереж №0429 від 28 лютого 2011 року, укладеним між сторонами даного спору та зазначає наступне.

У відповідності до п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань крім випадків, передбаченим законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Отже, відповідні посилання відповідача на неможливість своєчасного розрахунку за договором про спільне використання технологічних електричних мереж, не є підставою для звільнення його від обов'язку виконання зобов'язання за укладеним між сторонами договором.

Позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 1 098,49 грн. та інфляційних витрат у розмірі 11 410,78 грн., нарахованих по кожному акту.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи відмову в позовних вимогах щодо стягнення суми основного боргу за період з квітня 2013 року по січень 2014 року, суд відмовляє в стягненні 3% річних у сумі 418,73 грн. та інфляційних витрат у розмірі 4 789,95 грн. у зв'язку з їх безпідставністю.

Розрахунок заявлених до стягнення позивачем 3% річних у сумі 679,76 грн. та інфляційних витрат у розмірі 6 620,83 грн. по Актам прийому-здачі за період з лютого 2014 по грудень 2015 року станом на 26.03.2016 р. судом визнано невірним.

Контррозрахунок відповідача 3% річних та інфляційних витрат також не відповідає вимогам законодавства, оскільки неправильно зазначені дати, з яких починається прострочення зобов'язання.

Пунктом 1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 р. №14 зазначено, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені. Якщо у договорі виконання грошового зобов'язання визначається до настання певного терміну, наприклад, "до 1 серпня 2014 року" (частина 2 статті 252 ЦК України), то останнім днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі - 31 липня 2014 року). Водночас коли у тексті договору виконання грошового зобов'язання визначено "по 1 серпня 2014 року" або "включно до 1 серпня 2014 року", то останнім днем виконання такого зобов'язання буде 1 серпня 2014 року.

Згідно зі ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. При цьому у відповідності до ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Розділом 7 Договору сторони погодили порядок розрахунків за спільне використання технологічних електричних мереж, зокрема, оплата послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжними дорученнями, на підставі виставленого Власником мереж рахунка та оформленого "Акта прийому-здачі виконаних робіт", у десятиденний термін з дати отримання рахунка.

Але, при здійснені нарахувань по Актам прийому-здачі виконаних робіт за травень 2014 р., липень 2014 р., серпень 2014 р., вересень 2014 р., листопад 2014 р., лютий 2015 р., березень 2015 р., квітень 2015 р., липень 2015 р., жовтень 2015 р. останній день сплати припадав на вихідний день.

Враховуючи положення статті 254 Цивільного кодексу України, судом здійснено власний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою програми "Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій" ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ 9.4.1. по Актам прийому-здачі за період з лютого 2014 року (на суму 1 423,90 грн.) по грудень 2015 року станом на 26.03.2016 р.

Суд зазначає, що арифметично вірний розмір 3% річних та інфляційних втрат станом на 26.03.2016 р. по Актам прийому-здачі за період з лютого 2014 року (на суму 1 423,90 грн.) по грудень 2015 року становить 611,08 грн. та 6 635,71 грн.

Враховуючи вищевикладене, стягненню підлягає 3% річних у сумі 611,08 грн. та інфляційні витрати в розмірі 6 620,83 грн.

За викладеного, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з'ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спору, господарський суд дійшов до висновку про часткову відмову в позовних вимогах.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаючи судові витрати в даній справі на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові Радіоастрономічного інституту Національної академії наук України до Акціонерної компанії "Харківобленерго" про стягнення коштів в розмірі 38 078,24 грн. - відмовити частково.

Стягнути з Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149, ) на користь Радіоастрономічного інституту Національної академії наук України (61002, м. Харків, вул. Червонопрапорна, буд. 4, ) основний борг за Договором про спільне використання технологічних електричних мереж №0429 від 28 лютого 2011 року за період з лютого 2014 року по грудень 2015 року в розмірі 18 430 (вісімнадцять тисяч чотириста тридцять) грн. 55 коп., 3% річних у сумі 611 (шістсот одинадцять) грн. 08 коп., інфляційні витрати в розмірі 6 620 (шість тисяч шістсот двадцять) грн. 83 коп. та судові витрати в розмірі 928 (дев'ятсот двадцять вісім) грн. 69 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення основного боргу в розмірі 7 138,42 грн., 3% річних у сумі 487,41 грн. та інфляційних витрат в розмірі 4 789,95 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.06.2016 р.

Суддя ОСОБА_3

справа №922/970/16