ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2016 р. Справа №917/690/16

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Дочірнього підприємства "Лохвицький шлях" Публічного акціонерного товариства "Облшляхрембуд", вул. Леніна, 61, м. Лохвиця, Полтавська область, 37200

до Лохвицької міської ради, вул. Перемоги, 19, м. Лохвиця, Полтавська область, 37200

про стягнення 97 560,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Дочірньє підприємство "Лохвицький шлях" Публічного акціонерного товариства "Облшляхрембуд" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Лохвицької міської ради про стягнення 97 560,00 грн. заборгованості за договором підряду №75 від 01.10.2015 р.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 29.04.2016 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 31.05.2016 р.

Представник позивача в судовому засіданні виклав зміст позовних вимог та наполягав на їх задоволенні.

31.05.2016 р. від відповідача надійшла заява (вх. №6742) про визнання позовних вимог в повному обсязі. Крім того, відповідач просить суд відстрочити виконання рішення суду до 01.04.2018 р. Представник в судовому засіданні підтвердив факт визнання вимог позивача та також, просив суд відстрочити виконання рішення.

Позивач проти клопотання відповідача щодо відстрочки виконання рішення суду не заперечував (заява вх. №6741 від 31.05.2016 р.).

Відтак, обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні судом не було встановлено.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що 01.10.2015 р. між Лохвицькою міською радою (надалі Замовник, відповідач) та ДП "Лохвицький шлях" (надалі Підрядник, позивач) було укладено Договір підряду №75 на поточний ямковий ремонт проїзної частини по провулку Пушкіна в м. Лохвиця на загальну суму 97 560,00 гривень.

Відповідно до п. 1.1 Договору Замовник доручає, а Підрядник забезпечує відповідно до кошторисної документації та умов договору виконання: поточний (ямковий) ремонт проїзної частини по провулку Пушкіна у м. Лохвиця Полтавської області.

Порядок розрахунків: Замовник шляхом проведення попередньої оплати до початку виконання робіт перераховує на розрахунковий рахунок Підрядника грошові кошти у розмірі 30% в якості безповоротної фінансової допомоги (п. 2.3 Договору).

Згідно п. 2.4 Договору решта суми за виконані Роботи здійснюється Замовником на підставі підписаних сторонами актів здачі-приймання виконаних робіт по формі №КБ-2В і довідки по формі №КБ-3, у десяти денний термін з моменту завершення робіт та надання Підрядником рахунка.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як встановлено судом, умови вказаного Договору були виконані позивачем належним чином та у повному обсязі, про що свідчить акт від 01.10.2015 року здачі-приймання виконаних робіт по формі №КБ-2В та довідка по формі № КБ-3 від 01.10.2015 року до вказаного вище договору (а.с. 10-12).

Зазначені акт та довідка були підписані повноважними представниками Сторін, скріплені печатками, зауважень щодо якості виконаних робіт не містять.

Позивач зазначає, що зважаючи непросту фінансову і політичну ситуацію в Україні, прийняв рішення та здійснив виконання робіт по вищевказаному вище договору за власні кошти без отримання передбаченої безповоротної фінансової допомоги.

Судом встановлено, що Замовник в порушення умов Договору та норм чинного законодавства не виконав взяті на себе зобов'язання з оплати виконаних робіт, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед Підрядником у розмірі 97 560,00 грн., що визнається відповідачем.

26 лютого 2016 року позивач направив відповідачу за вихідним №4 звернення щодо невідкладного погашення заборгованості за Договорами підряду на загальну суму 2 020 596,00 гривень (у тому числі за Договором підряду №75 від 01.10.2015 року). Вказане звернення отримане відповідачем, однак залишене без задоволення. 09 березня 2016 року позивач отримав від відповідача лист від 09.03.2016 року за №02-25/170 згідно якого вказувалося, що в бюджеті Лохвицької міської ради кошти на капітальний та поточний ремонт вулиць в м. Лохвиці за зазначеними у Вашому зверненні договорами підряду не передбачені.

Дані обставини стали приводом для звернення позивача до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують права і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати виконаних робіт, вимоги позивача про стягнення з відповідача 97 560,00 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, у своїй заяві від 31.05.2016 р. відповідач просить суд відстрочити виконання рішення суду по даній справі до 01.04.2018 р.

Як зазначено у п. 7.1. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення, відповідно до 7.2. Постанови можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Позивачем не наведено обставини, що роблять неможливим виконання рішення суду, не надано жодних належних та допустимих доказів неможливості виконання рішення суду, а відтак суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судові витрати, понесені позивачем, відповідно до статті 49 ГПК України підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Лохвицької міської ради (вул. Перемоги, 19, м. Лохвиця, Полтавська область, 37200, код 21048525) на користь Дочірнього підприємства "Лохвицький шлях" Публічного акціонерного товариства "Облшляхрембуд" (вул. Леніна, 61, м. Лохвиця, Полтавська область, 37200, код 36492271) 97 560,00 грн. основного боргу та 1463,40 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

3. В задоволенні клопотання Лохвицької міської ради про надання відстрочки виконання рішення суду - відмовити.

4. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області на протязі 10 днів.

Повне рішення складено 02.06.2016 р.

Суддя Кульбако М.М.