РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2016Справа №910/4865/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Рибальський»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Мебель Стиль»

про стягнення 51 992, 54 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

від позивача: Білашко Ю.В. представник за довіреністю від 01.02.2016;

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про стягнення 29 572, 90 грн. - заборгованості за договором оренди нежитлового приміщення №01/08/2014 -1 від 01.08.2014 та договору про переведення боргу від 15.08.2014, 9205, 48 грн. - інфляційних втрат, 13214, 14 грн. - пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань в частині оплати за договором оренди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2016 порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 19.04.2016 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Ухвалою суду від 19.04.2016 розгляд у справи відкладено на 17.05.2016 відповідно до ст. 77 ГПК України.

Ухвалою суду від 17.05.2016 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мебель Стиль», розгляд справи відкладено на 31.05.2016.

В судовому засіданні 31.05.2016 представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач збільшив основну суму боргу до 39 572, 90 грн., інфляційну складову суму боргу до 20 428, 19 грн. та суму пені до 3 241, 29 грн., решта позовних вимог залишена без змін.

Розглянувши подану позивачем заяву про уточнення позовних вимог, суд відзначає наступне.

Частиною 4 ст. 22 ГПК України передбачено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи наведене, суд визнає подану заяву про уточнення позовних вимог фактично такою, що є заявою про збільшення позовних вимог, яка відповідає вимогам ст. 22 ГПК України у зв'язку з чим суд приймає її до розгляду.

У зв'язку із неявкою в судове засідання представника відповідача та необхідністю забезпечення його права на надання заперечень та уточнень до позову, ухвалою від 31.05.2016 суд відклав розгляд справи в порядку ст. 77 ГПК України на 07.06.2016.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, подав документи на виконання ухвали суду, а також заявив клопотання про продовження терміну розгляду справи, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи.

Представники відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача у судове засідання не з'явилися, причин неявки суду не повідомили.

Суд відзначає, що відповідач та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача повідомлялися ухвалами суду про дату, час та місце розгляду даної судової справи, проте відзиву на позовну заяву не подали, у судове засідання своїх представників не направили, заявлені позовні вимоги не заперечили.

Так, відповідно до пункту 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За відсутності письмового відзиву відповідача та контррозрахунку суми позову суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України

У судовому засіданні 07.06.2016 відповідно до ст. 85 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.08.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю « Комплекс Рибальський», як орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мебель Стиль» було укладено Договір оренди нежитлового приміщення №01/08/14-1, умовами якого передбачено, що орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове (строкове) платне користування без права викупу складське нежитлове приміщення загальною площею 21, 0 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та належить орендодавцю на праві власності.

Відповідно до п. 2.1.1 факт передачі орендодавцем орендарю приміщення оформлюється актом приймання-передачі із зазначенням технічного стану приміщення.

01.08.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Рибальський» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мебель Стиль» підписано Акт приймання-передачі, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне орендне користування на умовах договору Оренди №01/08/14-1 від 01.04.2014 нежитлове складське приміщення загальною площею 42 кв.м, що розташоване в комплексі, який знаходиться по АДРЕСА_2. Нежитлове приміщення перебуває в задовільному стані і придатне для використання згідно умов Договору.

Згідно п. 1.5 Договору приміщення повинно бути використано орендарем за цільовим призначенням.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що за оренду приміщень орендар сплачує орендодавцю щомісячну орендну плату за складське приміщення, площею 21, 0 кв.м - 735, 35 грн., в т.ч. ПДВ 20% - 122, 50 грн., виходячи із розрахунку 35 грн. за 1 кв.м.

Відповідно до п. 3.2 Договору вартість комунальних послуг не входять до складу орендної плати.

Згідно із п. 3.3 вказаного Договору орендна плата сплачується за користування приміщенням щомісячно в порядку попередньої оплати не пізніше ніж за 10 (десять) календарних днів поточного місяця.

Так, у відповідності до п. 3.8 Договору орендар зобов'язується сплачувати орендну плату згідно п. 3.3 чинного договору та погасити заборгованість у розмірі 41 000 грн. в т.ч. ПДВ 20% у період з 01 серпня 2014 року по 15 січня 2015 року, сплачуючи наступним чином:

- до 15 серпня 2014 року - суму 5 000 грн., в т.ч. ПДВ 20 %;

- до 15 вересня 2014 року - суму 5 000 грн., в т.ч. ПДВ 20 %;

- до 15 жовтня 2014 року - суму 8 000 грн., в т.ч. ПДВ 20%;

- до 15 листопада 2014 року - суму 8 000 грн., в т.ч. ПДВ 20%;

- до 15 грудня 2015 року - суму 10 000 грн., в т.ч. ПДВ 20%;

-до 15 січня 2015 року - суму 5 000 грн., в т.ч. ПДВ 20%.

15.08.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мебель Стиль», Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Рибальський» укладено Договір про переведення боргу за Договором оренди нежитлового приміщення №01/08/14-1 від 01.08.2014, укладеного між Первісним боржником (Товариство з обмеженою відповідальністю «Мебель Стиль») та Кредитором (Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Рибальський»).

За умовами п. 2-3 даного Договору Первісний боржник переводить на Нового боржника (ОСОБА_1) суму боргу у розмірі 41 000, 00 грн., що передбачено п. 3.8 та суму грошового зобов'язання, передбаченого п. 3.3 Основного Договору.

Умовами пункту 5 Договору про переведення боргу визначено, що Новий боржник виконує грошове зобов'язання за Договором, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Кредитора.

Згідно виписки з 15.08.2014 по 10.04.2015 Новий боржник здійснив часткову оплату за Договором про переведення боргу, сплативши на розрахунковий рахунок позивача 20 000 грн.

Пунктом 12 Договору про переведення боргу в разі порушення Новим боржником зобов'язань за цим Договором, Кредитор має право звернути стягнення за Основним договором з Первісного боржника та/або за цим Договором з Нового боржника.

Як стверджує позивач, у відповідача наявна перед ним заборгованість у сумі 39 572, 90 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №3772 за період з 01.04.2014 по 15.03.2016.

Додатковою угодою №1 від 01.08.2015 до Договору №01/08/2014-1 від 01.08.2014 сторони дійшли згоди змінити строк дії Договору та викласти п. 5.1 Договору у наступній редакції:

«Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами та діє по « 31» липня 2017 року включно».

10.03.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Рибальський» направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мебель Стиль» повідомлення №11 про розірвання Договору оренди нежитлового приміщення №01/08/14-1 від 01.08.2014.

Так, у відповідності до п.п 5, 6.2 Договору, Договір може бути достроково розірваний, якщо Орендар не вносить орендну плату та інші, передбачені Договором платежі, протягом двох місяців з дати такого платежу. За таких обставин Договір є розірваним з моменту одержання Орендарем такого повідомлення.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 759 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

Згідно із ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 520 ЦК України, боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 6 Договору про переведення боргу визначено, що Кредитор не заперечує проти заміни Первісного боржника на Нового боржника.

Таким чином борг який виник внаслідок неналежного виконання Первісним боржником має бути сплачений Новим боржником - відповідачем.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

З матеріалів справи вбачається, що сторони дійшли згоди щодо періоду розрахунку, таким чином, враховуючи п. 3.3, 3.8 Договору відповідач був зобов'язаний щомісячно оплачувати орендну плату в порядку попередньої оплати не пізніше за 10 календарних днів поточного місяця та погасити заборгованість у сумі 41 000 грн. згідно погодженого графіку.

Згідно розрахунку, поданого позивачем у заяві про уточнення позовних вимог, сума основної заборгованості відповідача перед позивачем становить 39 572, 90 грн.

Доказів оплати заборгованості у сумі 39 572, 90 грн. в установлені договором строки суду не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Так, пунктом 4.1 Основного Договору визначено, що у випадку прострочення орендарем розрахунків за даним Договором, Орендар сплачує на користь Орендодавця пеню в розмірі 1% від суми боргу, але не більше подвійної ставки НБУ, за кожний день прострочення.

В заяві про уточнення позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 3 421, 29 грн. пені нарахованої на орендну плату та комунальні послуги, при цьому пеня на орендну плату нарахована за період 6 місяців з 10 числа кожного поточного місяця, але враховуючи положення п.3.3. основного договору прострочення оплати належить розраховувати з 11 числа кожного поточного місяця :

з 11.09.2014 по 10.03.2015 (заявлено позивачем) розмір пені становить 108.52 грн.;

з 11.10.2014 по 10.04.2015 розмір пені становить 130.87 грн.;

з 11.11.2014 по 10.05.2015 розмір пені становить 151.51 грн.;

з 11.12.2014 по 10.06.2015 розмір пені становить 172, 17 грн.;

з 11.01.2015 по 10.07.2015 розмір пені становить 190, 94 грн.;

з 11.02.2015 по 10.08.2015 розмір пені становить 209.81 грн.;

з 11.03.2015 по 10.09.2015 розмір пені становить 220.62 грн.;

з 11.04.2015 по 10.10.2015 розмір пені становить 212.57 грн.;

з 11.05.2015 по 10.11.2015 розмір пені становить 203.79 грн.;

з 11.06.2015 по 10.12.2015 розмір пені становить 192.91 грн.;

з 11.07.2015 по 10.01.2016 розмір пені становить 184.13 грн.;

з 11.08.2015 по 10.02.2016 розмір пені становить 174.11 грн.;

з 11.09.2015 по 10.03.2016 розмір пені становить 163.97 грн.;

з 11.10.2015 по 10.04.2016 розмір пені становить 161, 97 грн.;

з 11.11.2015 по 10.05.2016 розмір пені становить 158.72 грн.;

з 11.12.2015 по 31.05.2016 розмір пені становить 147.96 грн.;

з 11.01.2016 по 31.05.2016 розмір пені становить 120.45 грн.;

з 11.02.2015 по 31.05.2016 розмір пені становить 93.06 грн.

Таким чином, за розрахунком суду, обґрунтованою визнається пеня, нарахована на суму орендної плати 735 грн. за вказаний період в сумі 2998,08 грн.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 20 428, 19 грн. - інфляційного збільшення боргу за період з 10.08.2014. по 31.05.2016 (згідно розрахунку доданого до заяви про уточнення позовних вимог).

В силу вимог частини 2 ст. 625 ЦК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд приходить до висновку, що заявлена позивачем сума інфляційного збільшення на суму заборгованості з орендної плати є обґрунтованою та підлягає задоволенню в сумі 18228,47 грн. в межах розрахунку позивача.

В задоволенні вимог щодо пені та інфляційних нарахувань, заявлених за прострочення оплати комунальних послуг суд відмовляє, оскільки доказів вручення рахунків за комунальні послуги суду не надано, тому суд позбавлений можливості перевірити правильність здійсненого позивачем обрахунку.

Відповідач свого контрозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково в сумі 39 572,90 грн. заборгованості, 18228,47 грн. - інфляційних втрат, 2998,08 грн. В решті позову відмовити.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Рибальський» задовольнити частково.

1. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (04214, АДРЕСА_1, податковий номер - НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Рибальський» (04176, м. Київ, вул. Електриків, 23, ) 39 572 (тридцять дев'ять тисяч п'ятсот сімдесят дві) 90 грн. - заборгованості, 18228 (вісімнадцять тисяч двісті двадцять вісім) грн. 47 грн. - інфляційних втрат, 2998 (дві тисячі дев'ятсот дев'яносто вісім) грн. 08 коп., 1 321 (одну тисячу триста двадцять одну) грн. 01 коп. - судового збору.

Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

2. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 15.06.2016.

Суддя О.М.Ярмак