ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"09" червня 2016 р. Справа № 911/5484/14

Суддя Антонова В.М., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Норвік Україна» на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області (вх. №326/15 від 01.12.2015) у справі № 911/5484/14

за позовом Фермерського господарства Мрія

до Товариства з обмеженою відповідальністю Норвік Україна

про усунення перешкод у здійсненні права користування земельними ділянками

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. б/н від 05.01.2016);

ОСОБА_2 (дов. б/н від 06.01.2016);

від відповідача (скаржника): ОСОБА_3 (дов. б/н від 04.01.2016);

від ВДВС: ОСОБА_4 (дов. б/н від 08.06.2016)

Обставини справи:

Фермерське господарство Мрія звернулося до господарського суду Київської області з позовом про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю Норвік Україна усунути перешкоди в користуванні Фермерському господарству Мрія земельними ділянками шляхом звільнення самостійно зайнятих земельних ділянок загальною площею 10,335 га, а саме, частини земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007 площею 2,933 га, та земельних ділянок з кадастровими номерами :03:008:0075 (площею 0,9211 га), :03:008:0076 (площею 4,3659 га), :03:008:0077 (площею 2,115 га), що розташовані в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, а також зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю Норвік Україна привести земельні ділянки загальною площею 10,335 га, а саме, частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007 площею 2,933 га, та земельні ділянки з кадастровими номерами :03:008:0075 (площею 0,9211 га), :03:008:0076 (площею 4,3659 га), :03:008:0077 (площею 2,115 га), що розташовані в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, у відповідний придатний для використання стан за цільовим призначенням, звільнивши від належного йому майна, в тому числі споруд та будівель шляхом їх знесення за власний кошт.

Рішенням господарського суду Київської області від 05.03.2015 позовні вимоги Фермерського господарства Мрія задоволено повністю; зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю Норвік Україна усунути перешкоди в користуванні Фермерському господарству Мрія земельними ділянками шляхом звільнення самостійно зайнятих земельних ділянок загальною площею 10,335 га, а саме, частини земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007 площею 2,933 га, та земельних ділянок з кадастровими номерами :03:008:0075 (площею 0,9211 га), :03:008:0076 (площею 4,3659 га), :03:008:0077 (площею 2,115 га), що розташовані в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області; зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю Норвік Україна привести земельні ділянки загальною площею 10,335 га, а саме, частину земельної ділянки з кадастровим номером :03:008:5007 площею 2,933 га, та земельні ділянки з кадастровими номерами :03:008:0075 (площею 0,9211 га), :03:008:0076 (площею 4,3659 га), :03:008:0077 (площею 2,115 га), що розташовані в адміністративних межах Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, у відповідний придатний для використання стан за цільовим призначенням, звільнивши від належного йому майна, в тому числі споруд та будівель шляхом їх знесення за власний кошт; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Норвік Україна на користь Фермерського господарства Мрія 2 436, 00 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 рішення господарського суду Київської області від 05.03.2015 у справі № 911/5484/14 залишено без змін.

23.06.2015 на виконання рішення господарського суду Київської області від 05.03.2015 у справі № 911/5484/14 видано відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2015 рішення господарського суду Київської області від 05.03.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2015 у справі № 911/5484/14 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.11.2015 задоволено заяву Фермерського господарства Мрія б/н б/д (вх. № 26291/15 від 05.11.2015) про виправлення описки, визначено, що у пункті 2 та пункті 3 резолютивної частини рішення господарського суду Київської області від 05.03.2015 у справі № 911/5484/14 у зазначені десятого знаку кадастрових номерів земельних ділянок замість: :03:008:0075, :03:008:0076, :03:008:0077 слід читати: :03:008:0075, :03:008:0076, :03:008:0077, а також виправлено помилку, допущену в наказах про примусове виконання судового рішення від 23.06.2015 у справі № 911/5484/14, а саме: у зазначені десятого знаку кадастрових номерів земельних ділянок замість: :03:008:0075, :03:008:0076, :03:008:0077 слід читати: :03:008:0075, :03:008:0076, :03:008:0077.

01.12.2015 до господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю Норвік Україна надійшла скарга б/н від 26.11.2015 (вх. № 326/15 від 01.12.2015) на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області, у якій скаржник просить суд: визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції з винесення постанови від 29.09.2015 про накладення штрафу в розмірі 1 020, 00 грн, визнати її недійсною та скасувати; визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції з винесення постанови від 06.10.2015 про накладення штрафу в розмірі 2 040, 00 грн, визнати її недійсною та скасувати; визнати незаконними дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції з винесення акту державного виконавця від 16.11.2015, визнати його недійсним та скасувати; визнати незаконним дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції щодо наказу, виданого господарським судом Київської області № 911/5484/14 від 23.06.2015.

У зв'язку з надходженням апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Норвік Україна на ухвалу господарського суду Київської області від 06.11.2015 у справі № 911/5484/14, матеріали зазначеної справи 16.11.2015 скеровані до Київського апеляційного господарського суду, що унеможливлює розгляд судом скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Норвік Україна б/н від 26.11.2015 (вх. № 326/15 від 01.12.2015) на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області.

18.02.2016 матеріали справи №911/5484/14 повернулись до господарського суду Київської області та згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.03.2016 передані судді Антоновій В.М.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.03.2016 розгляд скарги призначено на 14.04.2016.

14.04.2016 через канцелярію господарського суду Київської області, до початку судового засідання, від представника позивача (стягувача) надійшли письмові пояснення б/н від 14.04.2016 (вх. №8039/16).

Ухвалами господарського суду Київської області від 14.04.2016 та від 26.05.2016 розгляд скарги відкладено на 26.05.2016 та 09.06.2016 відповідно.

08.06.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії матеріалів виконавчого провадження №48605724 (вх. №12108/16 від 08.06.2016).

08.06.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від старшого державного виконавця Києво-Святошинського РВДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 надійшов відзив на скаргу та копії матеріалів виконавчих проваджень №48605335 та №48605724 у справі №911/5484/14.

У судовому засіданні 09.06.2016 представник скаржника підтримав подану ним скаргу та просив задовольнити її в повному обсязі, представники позивача (стягувача) та відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області заперечили проти задоволення скарги, вважають необґрунтованою та безпідставною, а тому просять відмовити в її задоволенні.

Дослідивши подану скаргу, заслухавши представників сторін, господарський суд дійшов виснову про відмову в задоволенні зазначеної скарги в повному обсязі, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Частиною 3 ст. 121-2 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Обґрунтовуючи скаргу, скаржник зазначає, що йому не було відомо про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду у справі №911/5484/14, він не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2015, постанови про накладення штрафу від 29.09.2015 та 06.10.2015, відтак не мав можливості для добровільного виконання рішення у визначений строк.

Суд критично оцінює зазначені твердження скаржника та зазначає наступне.

03.09.2015 та 04.09.2015 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції ОСОБА_5 прийнято постанови про відкриття виконавчого провадження №48605724 та №48605724 відповідно з виконання наказів господарського суду Київської області №911/5484/14 від 23.06.2015 та надано боржнику семиденний термін на добровільне виконання рішення суду.

07.09.2015 примірники зазначених постанов про відкриття виконавчого провадження були направлені на адресу боржника за вихідними номерами №1217-9 та №1218-9.

29.09.2015 актом державного виконавця Міщенко Л.М. було встановлено, що станом на 29.09.2015 виконавчий документ у термін, наданий для самостійного виконання, боржником не виконаний, відтак 29.09.2015 державним виконавцем на підставі ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 1 020,00 грн.

Зазначена постанова від 29.09.2015 була направлена на адресу боржника супровідним листом №1218/9 від 29.09.2015.

Крім того, судом встановлено, що 30.09.2015 державний виконавець на адресу боржника направив вимогу №1218/9 від 29.09.2015 з наданням повторного терміну для виконання рішення суду до 05.10.2015.

06.10.2015 актом державного виконавця Чижиком А.П. було встановлено, що станом на 06.10.2015 виконавчий документ у термін, наданий для самостійного виконання, боржником не виконаний, відтак 06.10.2015 державним виконавцем на підставі ст. 11, 89 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 2 040,00 грн.

Зазначена постанова від 06.10.2015 була направлена на адресу боржника супровідним листом №1217/9 від 06.10.2015.

13.10.2015 на адресу відділу державної виконавчої служби надійшла заява від представника ФГ «Мрія» (вх. №8300/02-18 від 13.10.2015), згідно якої повідомив, що станом на 13.10.2015 боржником ТОВ «Норвік Україна» виконавчі документи не виконано, земельні ділянки не звільнені.

30.10.2015 державним виконавцем Чижик А.П. на адреси сторін направлено вимоги із зазначенням дати проведення виконавчих дій, а саме 05.11.2015.

Відтак, судом встановлено, що боржник тричі у встановлені державним виконавцем строки добровільно не виконав рішення господарського суду Київської області у справі №911/5484/14.

Відповідно до ст. 115 ГПК України постанови, рішення, ухвали господарських судів є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема судових наказів (ст.17 Закону). Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону).

Згідно ч. 1, 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Частиною 1 статті 31 Закону визначено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що відповідно до супровідного листа наявного в матеріалах справи, постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2015 було направлено на юридичну адресу боржника ТОВ «Норвік Україна», а саме за адресою: 01135, м. Київ, вул. Жилянська, буд. 97.

Крім того, судом встановлено, що скаржником не оскаржувалась бездіяльність державного виконавця щодо ненаправлення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відтак, господарський суд дійшов висновку, що державним виконавцем було дотримано вимог щодо направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2015 на юридичну адресу боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону з метою забезпечення електронного документообігу в органах державної виконавчої служби, ведення обліку виконавчих проваджень, контролю за дотриманням державними виконавцями вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій, надання оперативного доступу сторонам виконавчого провадження до його матеріалів Міністерство юстиції України забезпечує функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Порядок ведення такого реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації встановлюються Міністерством юстиції України.

Пунктом 5.1 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень визначено, що право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку,перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь.

Указаний доступ до інформації Єдиного реєстру здійснюється безоплатно та цілодобово з використанням звичайних програмних засобів перегляду інформації у мережі інтернет через веб-сайт, який ведеться Адміністратором Єдиного реєстру. З метою забезпечення доступу до інформації Єдиного реєстру сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження роз'яснюється таке право, указуються адреса відповідного веб-сайту в мережі інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 75 Закону Після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання може бути проведено без участі боржника, державний виконавець організовує виконання відповідно до повноважень, наданих йому законом, та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом. При цьому на боржника повторно накладається штраф у порядку, встановленому статтею 89 цього Закону.

У разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Частинами 2, 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 Закону України «Про виконавче провадження», у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що державним виконавцем правомірно та з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанови про накладення штрафу від 29.09.2015 та від 06.10.2015, а відтак вимоги скаржника про визнання незаконними дій старшого державного виконавця державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції з винесення постанов від 29.09.2015 та від 06.10.2015 про накладення штрафу у розмірі 1 020,00 грн та 2 040,00 грн відповідно та їх скасування, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги скаржника визнати незаконними дії старшого державного виконавця державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції з винесення акту державного виконавця від 16.11.2015, визнати його недійсним та скасувати, господарський суд зазначає наступне.

Як вже було встановлено судом, державний виконавець неодноразово подовжував строк для добровільного виконання рішення суду у справі №911/5484/14.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2015 боржнику було визначено термін для добровільного виконання рішення в семиденний термін, тобто до 12.09.2015, згодом відповідно до вимоги від 29.09.2015 строк добровільного виконання було визначено до 05.10.2015.

Оскільки станом на 06.10.2015 та станом на 13.10.2015 відповідно до заяви стягувача від 13.10.2015 рішення суду у справі №911/5484/14 так і не було виконано у добровільному порядку, державний виконавець направив вимогу із зазначенням дати проведення виконавчих дій призначених на 05.11.2015.

05.11.2015 за місцем виїзду державним виконавцем було встановлено, що рішення суду не виконано боржником, однак через відсутність представників правоохоронних органів виконавчі дії щодо примусового виконання наказу Господарського суду Київської області від 23.06.2015 №911/5484/14 були відкладені.

09.11.2015 державним виконавцем винесено постанову про залучення працівників міліції для проведення виконавчих дій при примусовому виконанні наказів господарського суду Київської області №911/5484/14 від 23.06.2015, згідно якої постановлено залучити для підтримки громадського порядку при проведенні виконавчих дій працівників міліції на 16.11.2015 о 08-00.

14.11.2015 державним виконавцем було направлено на адресу боржника вимогу №1218/9 від 09.11.2016, згідно якої визначена повторна дата перевірки добровільного виконання боржником судового рішення, а саме 16.11.2015 о 08.00, а в разі його добровільного невиконання - вчинення виконавчих дій з примусового виконання.

16.11.2015 о 08.00 з виїздом державного виконавця за адресою земельних ділянок, було встановлено, що наказ Господарського суду Київської області від 23.06.2015 №911/5484/14 боржником добровільно виконаний не був, тож у присутності понятих, було розпочато примусове виконання рішення Господарського суду Київської області, що підтверджується актом державного виконавця від 16.11.2015.

В обґрунтування заявленої вимоги про визнання незаконними дій старшого державного виконавця державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції з винесення акту державного виконавця від 16.11.2015, визнання його недійсним та скасування, скаржник зазначаю, що боржник не мав часу на добровільне виконання рішення, оскільки зазначена вимога була направлена на його адресу запізно.

Суд не може погодитись з зазначеним твердженням скаржника, оскільки судом встановлено, що ТОВ «Норвік Україна» було відомо рішення суду від 13.03.2015, представник відповідача був присутнім при винесенні рішення господарського суду Київської області, при винесенні постанов Київського апеляційного господарського суд та Вищого господарського суду України, знав, що рішення господарського суду Київської області від 13.03.2015 набрало законної сили, а відтак мав час на добровільне його виконання до вжиття заходів з примусового виконання рішення державним виконавцем.

Крім того, суд зазначає, що у скарзі на дії державного виконавця (вх. №326/15 від 01.12.2015) скаржником не наведено належних доводів визнання зазначеного акту державного виконавця від 16.11.2015 недійсним та не зазначено підстав для його скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Відповідно до п. 1.5.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події: а) текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати обєднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові державного виконавця, підстава для складання акта, перелічуються особи, що були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт; б) у констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції; в) у кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються); г) акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання сторін чи інших осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка «від підпису відмовився» проставляється напроти імені особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта; ґ) до акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Крім того, у своїх усних обґрунтуваннях, наданих в судовому засіданні 09.06.2016, скаржник зазначив, що державним виконавцем неправомірно були вилучені та передані на зберігання речі, які знаходились на спірній земельній ділянці.

Суд не може погодитись з зазначеними твердженнями скаржника, оскільки відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець:

здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом;

надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання;

заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право:

1) проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

2) здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

4) безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;

5) накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

6) накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

7) за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна;

8) звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення;

9) звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа;

10) звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання;

11) викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи Національної поліції;

12) залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, поліцейських, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання;

13) накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

14) застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку;

15) у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням поліцейських, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення;

16) вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

17) з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження;

18) у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

19) у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

20) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Відтак, державним виконавцем, при винесенні акту від 16.11.2015, було дотримано вимог визначеними Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, статті 11.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимога скаржника визнати незаконними дії старшого державного виконавця державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції з винесення акту державного виконавця від 16.11.2015, визнати його недійсним та скасувати є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо вимоги скаржника, з урахуванням усних уточнень наданих під час судового засідання 09.06.2016, про визнання незаконними дій старшого державного виконавця державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2015 та її скасування, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про відкриття виконавчого провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом; 4) в інших передбачених законом випадках.

Згідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Виконавчий документ, виданий на підставі рішення, яким надано відстрочку виконання, приймається державним виконавцем до виконання після закінчення строку відстрочки в межах строку, встановленого для його пред'явлення.

У разі відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, забезпечення позовних вимог або якщо рішення підлягає негайному виконанню строк, встановлений частиною другою цієї статті, не надається.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше

наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Постанова про відкриття виконавчого провадження може бути оскаржена сторонами у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Як було встановлено судом, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2015 була 07.09.2015 направлена відповідно до супровідного листа №1217-9 за юридичною адресою боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку, що скаржником не доведено належними та допустимими доказами, що постанова про відкриття виконавчого провадження була винесена державним виконавцем з порушенням вимог чинного законодавства, відтак вимога скаржника про визнання недійсною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.09.2015 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Норвік Україна» на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області (вх. №326/15 від 01.1.22015) у справі №911/5484/14 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Нордік Україна» на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ Київської області (вх. №326/15 від 01.12.2015) в повному обсязі.

2. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у справі та Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Головного територіального управління юстиції у Київській області (08132, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, 86).

Суддя В.М. Антонова