РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016Справа №910/2013/16

За позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва"

до Комунального підприємства "Київський міський будинок природи"

про стягнення 31 439,77 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Кляус Д.О. - за довіреністю № 432-900 від 29.02.2016 року;

від відповідача: Грібачов Є.С. (директор) та Мягкий О.С. - за довіреністю від 16.03.2016 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство ""Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства "Київський міський будинок природи" про стягнення 31 438,58 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо сплати орендної плати згідно умов Договору №135/608 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 02.12.2013 року.

З цих підстав, позивач просив задовольнити позов стягнувши з відповідача на свою користь 31 438,58 грн. заборгованості за користування нежитловим приміщення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.02.2016 порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 09.03.2016 року.

09.03.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 41 010,11 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 року розгляд справи відкладено на 16.03.2016 року.

16.03.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 16.03.2016 року судом оголошено перерву до 30.03.2016 року.

30.03.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь 31 439,77 грн.

У судовому засіданні 30.03.2016 року судом оголошено перерву до 13.04.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2016 року розгляд справи відкладено на 20.04.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2016 року розгляд справи відкладено на 17.05.2016 року

В судовому засіданні 17.05.2016 року оголошено перерву до 24.05.2016 року.

В судовому засіданні 24.05.2016 року оголошено перерву до 25.05.2016 року.

В судовому засіданні 25.05.2016 року представники позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, представник відповідача позовні вимоги не визнав.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 25.05.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2013 року між Печерською районною місті Києві державною адміністрацією (далі по тексту - орендодавець), Комунальним підприємством «Київський міський будинок природи» (далі по тексту - відповідач, орендар) та Комунальним підприємством Печерського району м. Києва «Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського району м. Києва» (перейменовано в подальшому на Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва»; далі по тексту - позивач, Підприємство) укладено Договір №135/608 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (далі по тексту - Договір), за умовами якого (п. 1.1. Договору) ОРЕНДОДАВЕЦЬ на підставі рішення Київської міської ради від 13.11.2013 №493/9981 „Про передачу в оренду нежитлових приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва єдиному претенденту на право оренди", передає, а ОРЕНДАР приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва ,далі „Об'єкт оренди", яке знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Рогнідинська, 3 літ. Б; для розміщення бюджетної установи, (розміщення виставкової зали та проведення просвітницької роботи ).

Відповідно до п. 2.1. Договору, Об'єктом оренди є нежиле приміщення, загальною площею 352,0 кв. м., у напівпідвалі згідно з викопіюванням поповерхового плану, що складає невід'ємну частину цього Договору.

За користування об'єктом оренди ОРЕНДАР сплачує орендну плату, розмір якої згідно з Методикою розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженою рішенням Київради від « 22» вересня 2011р. №34/6250 встановлено 1 грн. на рік. Крім орендної плати Орендар сплачує компенсацію витрат Підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, яка за грудень 2013 року складає 926,31 грн.

Згідно з п. 3.2. Договору, розмір орендної плати та компенсація витрат Підприємства за користування земельною ділянкою (надалі - Орендні платежі) може бути змінено на вимогу однієї із Сторін у разі зміни Методики розрахунку та порядку використання орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, відповідних цін і тарифів та в інших випадках, передбачених законодавством України.

Орендні платежі сплачуються ОРЕНДАРЕМ на рахунок Підприємства, яке знаходиться за адресою: м. Київ, пров. Січневий, 9, р/р 6 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805, ЄДРПУО 35692211, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендних платежів є дата підписання Сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди ОРЕНДОДАВЦЕВІ (п. 3.4. Договору).

Відповідно до п. 3.5. Договору, орендні платежі сплачується ОРЕНДАРЕМ незалежно від наслідків господарської діяльності ОРЕНДАРЯ щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Факт приймання-передачі об'єкту оренди підтверджується підписаним між сторонами 02.12.2013 року Актом прийому-передачі нежитлового приміщення в будинку №3 літ. Б по вул. Рогнідинська.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач в порушення зобов'язань за Договором не сплачував на користь позивача орендні платежі в розмір 31 439,77 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ) (ч.1. ст. 760 ЦК України).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі (ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Орендна плата за користування приміщенням та компенсація витрат за користування земельною ділянкою року, згідно умов Договору, є різні, окремі, фінансові обов'язки.

Суд звертає увагу, що позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за користування нежитловим приміщенням, а саме орендну плату.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до с. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З наданих позивачем та відповідачем доказів вбачається, що відповідач в повному обсязі виконав свої зобов'язання та сплатив 3 гривні орендних платежів (п. 3.1. Договору) за період з 02.12.2013 по 30.11.2016, в зв'язку з чим у відповідача немає жодних фінансових заборгованостей перед позивачем зі сплати орендних платежів (плата за користування нежитловими приміщенням за адресою: м. Київ, вул. Рогнідинська,3 літ. Б.).

Пунктом 3.1. Договору також передбачений обов'язок орендаря сплатити компенсацію витрат Підприємства за користування земельної ділянкою яка за грудень 2013 року склала 926,31 грн.

Суд звертає увагу, що умовами договору не передбачено обов'язку відповідача (орендаря) щомісячної сплати компенсації витрат Підприємства за користування земельною ділянкою, а тому суд дійшов до висновку, що у Орендаря (відповідача) був обов'язок сплатити компенсацію витрат Підприємства за користування земельною ділянкою лише за грудень 2013 року, що було виконано та підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження свої позовних вимог, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 10.06.2016 року.