ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року Справа № 6/521

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів:Акулової Н.В. (доповідач), Воліка І.М., Демидової А.М.
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 року
та ухвалуГосподарського суду міста Києва від 18.01.2016 року
за заявоюПублічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"
набездіяльність Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві, яка полягає у ненаданні відповідей на заяву Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" від 05.08.2014 року (вих. №6965/6), клопотання від 13.10.2015 року (вих. №13090/6) та запит від 04.11.2015 року (вих. №14037/6)
у справі№6/521 Господарського суду міста Києва
за позовом Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта"
до відповідачів1. Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"; 2. Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
прозобов'язання не чинити перешкоди у розпорядженні майном

За участю представників сторін:

від позивача: Мануілова Я.І. (дов.№10-889/д від 08.12.2015 року);

від відповідача-1: Василенко А.О. (дов.№2-76 від 21.03.2016 року);

від відповідача-2: Громніцький Ю.П. (№14-132 від 13.05.2014 року);

від ДВС: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.01.2016 р. у справі №6/521 (суддя: Ковтун С.А.) скаргу ПАТ "Укртрансгаз" на бездіяльність Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві відхилено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 року у справі №6/521 (судді: Мальченко А.О., Жук Г.А., Суховий В.Г.) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 у справі №6/521 залишено без задоволення; ухвалу Господарського міста Києва від 18.01.2016 у справі №6/521 залишено без змін.

Прийняті судові акти мотивовані відсутністю правових підстав для задоволення скарги ПАТ "Укртрансгаз" на бездіяльність Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулося з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить суд скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 року та ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 року у справі №6/521 та прийняти нове рішення, яким задовольнити у повному обсязі скаргу ПАТ "Укртрансгаз" на бездіяльність ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві, яка полягає у ненаданні відповідей на заяву ПаТ "Укртрансгаз" від 05.08.2014 року вих.№6965/6, клопотання від 13.10.2015 року вих.№13090/6 та запит від 04.11.2015 року вих.№14037/6, зокрема, зобов'язати відділ державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві надати відповідь на клопотання ПАТ "Укртрансгаз" від 13.10.2015 року вих.№13090/6 на запит від 04.11.2015 року вих. №14037/6.

В касаційній скарзі скаржник посилається на порушення та невірне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу, Відкрите акціонерне товариство "Укрнафта", просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а прийняті у справі судові акти без змін.

Представники відповідачів, у судовому засіданні, підтримали вимоги та доводи касаційної скарги, просили її задовольнити.

У судовому засіданні, представник позивача, заперечував проти задоволення касаційної скарги.

Заслухавши представників сторін, які з'явилися в судове засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 20.01.2011 року у справі №6/521, залишеним в силі постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2014 року, позов Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" до Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено повністю; зобов'язано Дочірню компанію "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не чинити перешкод Відкритому акціонерному товариству "Укрнафта" у здійсненні його права власності на природний газ загальним обсягом 2 061 805,134 тис.куб.м., у тому числі, у його відборі з підземних сховищ газу та його реалізації промисловим споживачам - виробникам азотних мінеральних добрив, який зберігається в підземних сховищах газу Дочірньої компанії "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України"; зобов'язано Дочірню компанію "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" виконати заявку відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" від 25.10.2010 №6ПГ-12/554а, шляхом здійснення відбору природного газу з підземних сховищ газу та передачі його ВАТ "Укрнафта" з оформленням актів приймання-передачі загальним обсягом 2 061 805,134 тис.куб.м; зобов'язано ПАТ "НАК "Нафтогаз України" включити до балансу надходження та розподілу природного газу по Україні відповідного періоду обсяги газу, визначені заявкою ВАТ "Укрнафта" від 25.10.2010 №6ПГ-12/554а.

27.05.2014 Господарським судом міста Києва видано накази про примусове виконання рішення суду від 20.01.2011 у справі №6/521.

Постановою державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 29.07.2014 було відкрито виконавче провадження №44213473 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.05.2014 у справі №6/521 про зобов'язання ПАТ "Укртрансгаз" та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" не чинити перешкод ПАТ "Укрнафта" у здійсненні його права власності на природний газ загальним обсягом 2 061 805,134 тис.куб.м. та встановлено строк для самостійного виконання рішення суду - до 05.08.2014 включно.

05.08.2014 скаржник звернувся до Відділу ДВС Печерського РУЮ у м. Києві з заявою вих. №6965/6 про роз'яснення виконання судового рішення, в якій зазначив про існування поважних причин, що ускладнюють виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.05.2014 у справі № 6/521. В даній заяві ПАТ "Укртрансгаз" відповідно до вимог статті 89 Господарського процесуального кодексу України та статей 34, 38, 39 Закону України "Про виконавче провадження" просило орган примусового виконання рішень звернутись до Господарського суду міста Києва із заявою про роз'яснення виконання судового рішення від 20.01.2011 у справі № 6/521.

Факт отримання даної заяви 05.08.2014 за вх. № 10725 підтверджується штампом вхідної кореспонденції ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві. Проте, ПАТ "Укртрансгаз" не отримано відповіді ВДВС щодо розгляду вказаної заяви.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.09.2015 на адресу ПАТ "Укртрансгаз" надійшла вимога державного виконавця від 24.09.2015 № 57/3 про виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.05.2014 у справі № 6/521.

З метою виконання вказаної вимоги щодо інформування про виконання судового рішення, ПАТ "Укртрансгаз" звернулося до органу виконання рішень з клопотанням від 13.10.2015 за вих. № 13090/6, в якому повторно повідомило про наявність причин, які ускладнюють та, відповідно, свідчать про нерозуміння того, яким чином виконувати рішення суду, у зв'язку з чим ПАТ "Укртрансгаз" просило надати роз'яснення з цього приводу.

Не отримавши на це ніякої відповіді, ПАТ "Укртрансгаз" звернулося до ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві із запитом від 04.11.2015 за вих. № 14037/6 щодо результатів розгляду клопотання, отримання якого підтверджується штампом вхідної кореспонденції ВДВС.

ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві відповіді на клопотання ПАТ "Укртрансгаз" від 13.10.2015 та запит від 04.11.2015 не надав.

10.12.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" від 09.12.2015 на бездіяльність Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, яка полягає у ненаданні відповідей на заяву ПАТ "Укртрансгаз" від 05.08.2014 вих. №6965/6, клопотання від 13.10.2015 вих. №13090/6 та запит від 04.11.2015 вих. №14037/6. Одночасно в заяві боржник просив зобов'язати орган примусового виконання рішення надати відповіді на клопотання від 13.10.2015 вих. №13090/6 та запит від 04.11.2015 вих. №14037/6. Скарга відповідача-1 на бездіяльність державного виконавця обґрунтована тим, що останнім під час виконання судового рішення було порушено вимоги статті 40 Конституції України та статей 19, 20 Закону України "Про звернення громадян".

Відповідно до статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно статті 1 Закону України "про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Згідно статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, державний виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення відповідного рішення.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що стадія виконання рішення господарського суду, що набрало законної сили та обов'язкове для виконання, регулюється нормами ГПК України та спеціальним Законом України "Про виконавче провадження". При цьому, вказані процесуальні правовідносини не регулюються Законом України "Про інформацію", Законом України "Про звернення громадян" та іншими законодавчими актами щодо доступу до інформації, що прийняті в розвиток конституційного права особи на звернення (стаття 40 Конституції України).

Відхиляючи скаргу ПАТ "Укртрансгаз" на бездіяльність Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві суди попередніх інстанцій виходили з того, що статтями 5, 7, 11 Закону України "Про виконавче провадження" на державного виконавця покладений обов'язок розглядати заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання. Проте, в Законі не зазначено про необхідність надання письмової відповіді на вказані звернення. Звернення до суду із заявою про роз'яснення відповідного рішення суду є правом, яким у рівній мірі Законом України "Про виконавче провадження" наділені як сторона виконавчого провадження, так і державний виконавець (пункт 8 частини 3 статті 11, стаття 34 вказаного Закону). Дані норми кореспондуються з порядком роз'яснення рішення, визначеним статтею 89 ГПК України. Закон України "Про виконавче провадження" не покладає на державного виконавця обов'язок роз'яснювати мотиви, за яких він не вбачає підстав для реалізації свого права на звернення до суду із заявою про роз'яснення рішення. Виходячи зі змісту статті 12 Закону України "Про виконавче провадження", реалізація учасником виконавчого провадження права на отримання інформації здійснюється шляхом надання йому права ознайомлюватися з матеріалами справи виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії тощо.

Тому суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для задоволення скарги на бездіяльність Відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає висновки судів попередніх інстанцій такими, що відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, нормам права.

Згідно ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє на підставі вже встановлених судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи лише застосування ними норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішення або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково їх перевіряти.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування судами попередніх інстанції норм права при прийнятті оскаржуваних судових актів не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду колегією суддів Вищого господарського суду України не вбачається.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги, покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 ,11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 року та ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.01.2016 року у справі №6/521 залишити без змін.

Головуючий суддя Н.В. Акулова

Судді: І.М. Волік

А.М. Демидова