ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2016р. Справа№ 914/825/16

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В.П.,

при секретарі судового засідання Корчинському О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон «Архітектура.Будівництво.Дизайн», м. Львів,
до відповідача:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Зимна Вода, Пустомитівський р-н., Львівська обл.,
про: стягнення 47.430,00 грн.
Представники:
позивача:Потюк М.Б. - директор;
відповідача:не з'явився.

Присутнім представникам учасників судового процесу права і обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22, 28 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), роз'яснено. Заяв про відвід суду не поступало. Клопотань про здійснення технічної фіксації судового процесу учасниками судового процесу заявлено не було.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон «Архітектура.Будівництво.Дизайн» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 47.430,00 грн. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 28.03.2016 р. порушено провадження у справі, позовну заяву прийнято до розгляду, справу призначено до судового розгляду на 21.04.2016 р.

Рух справи відображено у попередніх ухвалах суду.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним. Позивач відповідно до умов Договору поставки №20/10/15-1 від 20.10.2015 р. здійснив передоплату за поставку цегли в сумі 47.430,00 грн. Відповідач в порушення умов договору не здійснив передбаченої Договором поставив цегли, тому позивач звернувся до суду з вимогою повернути кошти в сумі передоплати.

18 травня 2016 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на виконання попередніх вимог ухвали суду.

Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав та надав усні пояснення по суті справи.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причин неприбуття не повідомив, хоч був належно повідомлений про час, місце та дату розгляду справи, що підтверджується повідомленням про відкладенням розгляду справи, на якому власноручно розписався ОСОБА_1 Відповідач вимог попередніх ухвал суду не виконав, відзиву на позовну заяву не подав, проти позову не заперечив, інших письмових пояснень не подав.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (підпункт 3.9.2 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. № 18 (із змінами та доповненнями).

Враховуючи те, що позивачем надано достатньо матеріалів для розгляду справи по суті, відповідач відзив на позов не подав, проти позову не заперечив, не забезпечив явку свого повноважного представника в судове засідання, не скористався наданим йому правом на участь у судовому процесі, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи, відповідно до ст. 75 ГПК України, у відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника позивача, суд встановив наступне.

Між сторонами у справі був укладений Договір поставки №20/10/15-1 від 20.10.2015 року (надалі - Договір). За умовами цього Договору сторони домовились про встановлення прямих довготермінових господарських відносин, за якими Постачальник (відповідач у справі) зобов'язується передавати у власність Покупця (позивача у справі) цеглу в кількості та за ціною згідно рахунків та видаткових накладних, в подальшому «Товар», а Покупець зобов'язується приймати та вчасно і в повному обсязі оплачувати поставлений Товар в порядку, передбаченому цим Договором (п. 1.1. Договору).

Відповідно до пунктом 4.2. Договору Покупець зобов'язується провести оплату за поставлений Товар у наступному порядку: здійснити передоплату 100% від вартості партії Товару, якщо Покупець прийнявши товар, не оплатив його протягом 3-ьох днів, Покупець сплачує пеню у вигляді 20% від загальної заборгованості перед Продавцем.

30 листопада 2015 року платіжним дорученням №755 та 21 грудня 2015 року платіжним дорученням №818 позивач перерахував відповідачу 23.700,00 грн. та 23.730,00 грн. відповідно, за поставку цегли, що також підтверджується банківськими виписками по рахунках долученими до матеріалів справи.

Відповідач свої зобов'язання за Договором поставки не виконав, Товар не поставив.

17 березня 2016 року позивач звернувся до відповідача з вимогою вих. №14, в якій просив відповідача здійснити дану поставку у семиденний термін з моменту отримання даної вимоги. У випадку не поставки у семиденний термін вимагав повернути кошти в сумі 47.430,00 грн.

Відповідач відповіді на вимогу не надав, доказів поставки Товару чи повернення коштів до суду не подав, проти позову не заперечив.

Крім того, заборгованість відповідача перед позивачем на суму 47.430,00 грн. підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків станом на 22.03.2016 р.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Між сторонами у справі виникли зобов'язання з приводу поставки товару на підставі Договору в силу пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічне положення передбачено частиною першою пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України: суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до пункту 4.2. Договору Покупець зобов'язується провести оплату за поставлений Товар у наступному порядку: здійснити передоплату 100% від вартості партії Товару, якщо Покупець прийнявши товар, не оплатив його протягом 3-ьох днів, Покупець сплачує пеню у вигляді 20% від загальної заборгованості перед Продавцем.

В силу статті 610, частини першої статті 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з статтею 663 Цивільного кодексу України Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною другою статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що позивачем виконано умовами Договору, перераховано на банківський рахунок відповідача передоплату в розмірі 100% від вартості товару. Відтак, свій обов'язок з оплати товару позивач виконав повністю, а відповідач порушуючи умови Договору, не здійснив поставки Товару. Враховуючи наведене, вимога позивача про повернення суми попередньої оплати в розмірі 47.430,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 32, 33, 38 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 43 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1; індивідуальний податковий номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Салон»Архітектура.Будівництво.Дизайн» (адреса: вулиця Конопницької, будинок 12, квартира 16, місто Львів, 79005; ідентифікаційний код 32712236) 47.430 (сорок сім тисяч чотириста тридцять) грн. 00 коп. як повернення суми попередньої оплати та 1.378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. відшкодування витрат на оплату судового збору.

Наказ видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13 червня 2016 р.

Суддя Трускавецький В.П.