УХВАЛА

про повернення позовної заяви

21.06.2016Справа № 910/11242/16

Суддя Отрош І.М., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лара-Груп»

про стягнення 166116 грн. 52 коп.

ВСТАНОВИВ:

15.06.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лара-Груп» про стягнення 166116 грн. 52 коп.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку щодо необхідності повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Нормами статті 57 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема в пункті 3 частини 1 цієї статті вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 2.20 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7, чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Водночас, пунктом 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7, платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Судом встановлено, що як доказ сплати судового збору позивачем була подана копія квитанції № 48858876 від 15.06.2016 про сплату грошових коштів у розмірі 2491 грн. 77 коп.

Втім, враховуючи положення вищевказаних правових норм, суд зазначає, що копія квитанції про сплату судового збору не є належним доказом сплати судового збору, у зв'язку з чим суд повертає позовну заяву та додані до неї документи позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Крім того, разом із позовною заявою позивачем була подана заява про забезпечення позову від 15.06.2016.

Відповідно до ст. 67 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі. Однак, враховуючи, що позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає поверненню позивачу без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку повернути позивачу подану ним разом із позовною заявою заяву про забезпечення позову.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та заяву про забезпечення позову повернути без розгляду.

Суддя І.М. Отрош