ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2016 р. Справа № 921/1192/15-г/3

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Данко Л.С.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційні скарги Почаївського споживчого товариства № 2/12 від 07.04.2016 р. та Почаївської міської ради № 389 від 07.04.2016 р.

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.03.2016 р.

у справі № 921/1192/15-г/3

за позовом Почаївського споживчого товариства, вул. Шевченка, 19, м. Почаїв, Кременецький район, Тернопільська область,

до відповідача: Почаївської міської ради, вул. Возз'єднання, 16, м. Почаїв, Кременецький район, Тернопільська область,

про cтягнення заборгованості в сумі 354 227,95 грн. (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог)

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2-представник;

відповідача: ОСОБА_3-представник;

Права та обовязки представникам сторін відповідно до ст. ст..20, 22 ГПК України розяснено.

Клопотань про здійснення фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку ст. 81-1 ГПК України, учасниками судового процесу не заявлено.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 09.03.2016 р. у справі № 921/1192/15-г/3 (суддя Боровець Я.Я. ) позов задоволено частково. Стягнуто з Почаївської міської ради на користь Почаївського споживчого товариства 215 320,00грн. вартості витрат на поліпшення орендованого приміщення та 3 229,80грн. судового збору. У решті частин позовних вимог у задоволенні позову відмовлено.

Почаївським споживчим товариством подано апеляційну скаргу № 389 від 07.04.2016 р., в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні 138 907, 95 грн., прийняти нове рішення, яким стягнути з Почаївської міської ради на користь Почаївського споживчого товариства 9 715, 95 грн. 3% річних та 129 192,00 грн. інфляційних втрат, 2 292, 10 грн. сплаченого судового збору за розгляд апеляційної скарги та залишити рішення в частині задоволених вимог без змін, посилаючись на те, що судом неповно з»ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник вважає, що факт проведення за згодою орендодавця покращень в орендованому приміщенні по вул. Возз»єднання,5, м.Почаїв і сума понесених витрат встановлена процесуальними документами, які долучено до позовної заяви, а тому в силу ст.35 ГПК України ці обставини не потребували додаткового доказування, що відображено судом в оскаржуваному рішенні.

На думку скаржника, строк сплати суми 215 320,00грн. не встановлений у договорі від 30.11.2004р. та в договорі від 18.05.2012р. про внесення змін до договору оренди, тому в силу ст.530 ЦК України при відсутності такого строку, зобов»язання має бути виконано у семиденний строку від дня заявлення вимоги.

Також скаржник зазначає, що оскільки Почаївська міська рада у строк визначений Цивільним кодексом України не перерахувала Почаївському споживчому товариству на його вимогу від 08.08.2014р. кошти в сумі 215 320грн., позивач після закінчення семиденного строку правомірно нарахував і заявив до стягнення 3% річних та інфляційні втрати на загальну суму 138 907,95грн. на суму основного боргу.

Почаївською міською радою подано апеляційну скаргу № 389 від 07.04.2016 р., в якій просить рішення суду скасувати частково в частині стягнення з Почаївської міської ради 215 320,00грн. вартості витрат на поліпшення орендованого приміщення та прийняти нове рішення, яким в частковому задоволенні позовних вимог відмовити, в решті частин позовних вимог рішення залишити без змін, посилаючись на те, що рішення суду в цій частині прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, судом не в повному обсязі з»ясовано обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, неповно досліджено докази, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом при прийнятті рішенні порушено норми матеріального права.

Зокрема, скаржник вважає, що рішенням суду не встановлено, а позивачем не доведено, що орендодавцем надавався дозвіл на проведення поліпшень об»єкта оренди. Судом неправильно надано правову оцінку рішенню виконкому Почаївської міської ради від 31.08.2004р. №129, оскільки даним рішенням надавався дозвіл лише на виготовлення проектно-кошторисної документації на капітальний ремонт орендованого приміщення, а не на його поліпшення.

Також скаржник зазначає, що протягом дії договору оренди від 30.11.2004р. орендар не звертався до орендодавця з пропозиціями щодо здійснення невід»ємних поліпшень орендованого майна, згоди на проведення таких поліпшень відповідач як орендодавець не надавав і такі поліпшення в межах дії договору оренди за реєстровим номером №2189 від 30.11.2004р. не відбувалися.

З огляду на наведене, на думку скаржника відсутній обов»язок у останнього щодо відшкодування коштів на поліпшення об»єкта оренди.

Почаївська міська рада у відзиві на апеляційну скаргу Почаївського споживчого товариства рішення суду залишити без змін в частині відмови у задоволенні позовних вимог Почаївського споживчого товариства, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав зазначених відзиві..

Почаївське споживче товариство у відзиві на апеляційну скаргу Почаївської міської ради вважає, що мотиви апеляційної скарги є необгрунтованими наявними у справі доказами, суперечать фактичним обставинам справи, отже апеляційна скарга є безпідставною і не підлягає до задоволення.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, суд апеляційної інстанції встановив наступне:

як вбачається із матеріалів справи, 30.11.2004 р. між Почаївською міською радою (наймодавець) та Почаївським споживчим товариством (наймач) укладено договір найму (оренди), згідно з умовами якого, Наймачу передано в строкове платне користування строком на 5 років 25/100 частин 5-ти поверхового житлового будинку з вбудованим нежитловим приміщенням по вулиці Возз'єднання, 5 в місті Почаїв Кременецького району Тернопільської області (а.с.8-9).

Факт передачі позивачу в оренду приміщення підтверджується актом передання - приймання частини будівлі від 30.11.2004р. (а.с.10).

Термін дії договору оренди від 30.11.2004 року, продовжений договором про внесення змін до договору найму (оренди) від 18.05.2012р., встановлено до 31.12.2014р. (а.с.11).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Почаївським споживчим товариством було проведено реконструкцію та ремонт орендованого приміщення, даний факт встановлений судом у постанові Львівського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 р. у справі № 921/307/13-г/4, враховуючи, що договір оренди припинив свою дію - 31.12.2014 р., у зв'язку з чим позивач звернувся із претензією № 84 від 12.11.2015 р. до відповідача з проханням відшкодувати вартість здійснених поліпшень орендованого майна в сумі 215 320,00 грн. (а.с.12-16).

Однак, Почаївською міською радою листом № 847 від 04.12.2015р. претензію позивача відхилено та зазначено, що з твердженням останнього не погоджується, просить надати докази надання згоди Почаївської міської ради на поліпшення орендованого приміщення, а також докази, які підтверджують факт здійснення поліпшення орендованого приміщення на суму 215 320,00 грн. (а.с.18).

Зазначені обставини стали причиною звернення позивача до суду з вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 215 320,00 грн., які просить стягнути з відповідача.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є Договори та інші правочини.

Як вбачається зі змісту укладеного сторонами договору, він по своїй правовій природі є договором оренди.

У свою чергу, правовідносини повязані з орендою (наймом) регулюються положеннями глави 58 ЦК України та параграфом 5 глави 38 ГК України.

Згідно із ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (не споживна річ)

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Господарським судом Тернопільської області 17 липня 2014 року прийнято рішення у справі № 921/307/13-г/4 за позовом Почаївського споживчого товариства до відповідача - Почаївської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Почаївського комбінату комунальних підприємств про визнання співвласником Почаївське споживче товариство приміщення на праві спільної часткової власності в розмірі 74,70% вбудованого нежитлового приміщення за адресою вул. Возз'єднання, 5 у м. Почаїв, яким відмовлено у задоволенні позову.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.08.2015р. у справі № 921/307/13-г/4, рішення господарського суду Тернопільської області від 17.07.2014 року у справі № 921/307/13-г/4 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Предметом розгляду у справі № 921/307/13-г/4 було визнання співвласником приміщення на праві спільної часткової власності.

Зазначеною постановою Львівського апеляційного господарського суду встановлено наступне.

26 грудня 2003 року Почаївською міською радою прийнято рішення №128 "Про розгляд відношення правління Почаївського споживчого товариства" п.п. 1, 3 якого передано в оренду терміном на 5 років з правом викупу Почаївському споживчому товариству приміщення гастроному площею 294 кв. м., що знаходиться в м. Почаєві, вул. Возз'єднання, 5 та доручено начальнику Почаївського комбінату комунальних підприємств ОСОБА_4 укласти договір оренди на 5 років з правом викупу з Почаївським споживчим товариством приміщення гастроному площею 294 кв.м., що знаходиться в м. Почаєві, вул. Возз'єднання, 5 (а.с.128).

На виконання даного рішення, 01.02.2004 р. між Почаївським комбінатом комунальних підприємств (орендодавець) та Почаївським споживчим товариством (орендар) укладено договір оренди нежилих приміщень з викупом приміщення за адресою: м. Почаїв, вул. Возз'єднання, 5 (а.с.57-59).

Відповідно до р. 2 договору від 01.02.2004 р. сторони обумовили, що капітальний ремонт майна проводиться орендарем з дозволу орендодавця.

31.08.2004 р. рішенням Почаївської міської ради №128 Почаївському споживчому товариству надано дозвіл виготовити проектно-кошторисну документацію на капітальний ремонт орендованого приміщення під магазин "Гастроном" і кафе "Гостинка" з його переобладнанням під магазин "Супермаркет", а також приступити до виконання будівельних робіт після виготовлення проектно-кошторисної документації на капітальний ремонт та отримання дозволу в органах архітектурно-будівельного контролю на їх виконання.

Рішенням Почаївської міської ради від 22 вересня 2004 року за № 225 Почаївському споживчому товариству дозволено долучити в склад орендованого приміщення під магазин "Гастроном" у м. Почаїв по вул. Возз'єднання, 5 частину кладових та коридору загальною площею 105,9 кв. м.

На виконання рішення Почаївської міської ради № 225 від 22 вересня 2004 року (а.с.225), 30.11.2004 р. між Почаївською міською радою (наймодавець) та Почаївським споживчим товариством (наймач) укладено новий договір найму (оренди), згідно з умовами якого наймачу передано в строкове платне користування строком на 5 років 25/100 частин 5-ти поверхового житлового будинку з вбудованим нежитловим приміщенням по вулиці Возз'єднання, 5 в місті Почаїв Кременецького району Тернопільської області, вартістю 72 912 грн., загальною площею 399,9 кв. м. Договір посвідчений державним нотаріусом Почаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_5

Відповідно до п. 4.2.2 договору від 30.11.2004 р. наймач вправі поліпшувати предмет оренди (включаючи реконструкцію) лише за письмовою згодою наймодавця.

Факт передачі позивачу в оренду приміщення підтверджується актом передання - приймання частини будівлі від 30.11.2004 р.

18.05.2012 р. між Почаївською міською радою та Почаївським споживчим товариством укладено договір про внесення змін до договору найму (оренди). Згідно умов договору сторони змінили строк дії договору від 30.11.2004р., встановивши його до 31.12.2014 р.

Ремонт орендованого приміщення здійснювався на підставі робочого проекту переобладнання існуючого гастроному із кафе "Гостинка" під продмаг "Супермаркет" по вул. Возз'єднання, 5 у м. Почаїв, виготовленого спільним підприємством комплексного проектування "Тернопількооппроект" .

Згідно акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 27 лютого 2006 року, затвердженого розпорядженням голови РДА від 09 березня 2006 року за № 135 та зареєстрованого Кременецькою інспекцією ДАБК від 10 березня 2006 року № 16, переобладнаний об'єкт оренди прийнято в експлуатацію. Назва обєкта: "Закінчений переобладнанням гастроном та кафе "Гостинка" під продмаг "Супермаркет". Роботи проведенні у 2006 році. Відповідно до акту, інвестиційна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 383,450,00 тис.грн., вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію 215,320,00 тис.грн. (а.с.26-39).

Висновком Тернопільського відділення КНДІСЕ № 13/15-22 від 20.04.2015 р. встановлено, що були проведені ремонтно-будівельні та монтажні роботи (демонтовані металеві вітрини, демонтовані цегляні стіни та перегородки, демонтовані старі дверні блоки, влаштовані металеві решітки, влаштовані цегляні перегородки, влаштована підвісна стеля "Армстронг", поштукатурені стіни та перегородки та ін.), будівельні роботи виконані Почаївським споживчим товариством по переплануванню та переобладнанню існуючого гастроному і кафе "Гостинка" під продмаг "Супермаркет" по вул. Воззєднання, 5 в м.Почаїв по ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної документації" відносяться до реконструкції, по наказу Фонду державного майна України №377 від 27.02.2004р. це є невід"ємні поліпшення орендованого майна , здійснені орендарем за час оренди, які покращили технічний стан орендованого майна та його споживчі якості. При проведенні будівельних робіт було проведено перепланування приміщень, замінені та відновлені конструкції та конструктиви, переобладнано інженерні системи, встановлене сучасне технологічне обладнання, виконаний благоустрій. Вартість витрат Почаївського споживчого товариства на проведення ремонтно-будівельних робіт в орендованому приміщенні становила 215 320,00 грн. (а.с.40-41).

Львівський апеляційний господарський суд в своїй постанові від 17.08.2015 року у справі № 921/307/13-г/4 встановив, що на виконання взятих на себе зобов'язань за договором оренди (п. 4.2.2. договору) позивач здійснив поліпшення орендованого майна, а саме - провів його реконструкцію під магазин "Сепермаркет". Внаслідок реконструкццї площа орендованого приміщення змінилася (371,5 кв.м.), що підтверджується Актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 27 лютого 2006 року.

Як зазначив Львівський апеляційний господарський суд, внаслідок здійсненого позивачем поліпшення, способом реконструкції, орендованих нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: вул. Возз'єднання, 5 м. Почаїв Кременецького району Тернопільської області, не було створено нової речі, а збільшення вартості орендованих приміщень після реконструкції не може слугувати підставою для висновку про створення нової речі.

Разом з тим, перепланування і реконструкція внутрішніх приміщень, внаслідок якої збільшується вартість приміщень, лише поліпшує їх, а не створює нову річ.

Згідно ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.02.2016 року касаційну скаргу Почаївського споживчого товариства залишено без задоволення, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 року та рішення господарського суду Тернопільської області від 17.07.2014 року у справі № 921/307/13-г/4 залишено без змін.

У своїй постанові Вищий господарський суд України дійшов висновку, що невід'ємні поліпшення орендованого майна здійснені орендарем за згодою орендодавця є підставою для відшкодування вартості витрат або для зарахування їх вартості в рахунок оплати за користування річчю на підставі ч. 3 ст. 778 ЦК України, а не підставою для визнання права власності.

Відповідно до п.п.2.6 постанови пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

З матеріалів справи вбачається та правомірно зазначено судом першої інстанції, що постанова Львівського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 р. у справі № 921/307/13-г/4 набрала законної сили згідно вимог ст. 106 ГПК України. В силу правила закріпленого у ст. 35 ГПК України, беручи до уваги склад сторін у справах, обставини встановлені постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 р. у справі № 921/307/13-г/4 мають преюдиціальне значення при розгляді даної справи.

Як вбачається із змісту постанови Львівського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 р. у справі № 921/307/13-г/4, судом встановлено, що на виконання взятих на себе зобовязань за договором найму (оренди) від 30.11.2004 р. (п. 4.2.2 договору) позивач здійснив поліпшення орендованого приміщення, а саме провів його реконструкцію під магазин "Супермаркет".

Згідно із ч. 1 ст. 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Частиною 6 ст. 283 ГК України визначено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 2 Закону України "Про оренду державного і комунального майна" передбачено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За приписами ст. 23 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар має право за погодженням з орендодавцем, якщо інше не передбачено договором оренди, за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна. Якщо в результаті поліпшення, зробленого орендарем за згодою орендодавця, створена нова річ, орендар стає її власником у частині необхідних витрат на поліпшення, якщо інше не передбачено договором оренди.

Згідно із ст. 778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створена нова річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Вказана норма кореспондується із ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" згідно з якою, якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної у встановленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором.

Відповідно до п. 4.2.2 договору найму (оренди) від 30.11.2004 р. наймач вправі поліпшувати предмет оренди (включаючи реконструкцію) лише за письмовою згодою наймодавця.

Як вбачається із рішення Почаївської міської ради № 128 від 31 серпня 2004 року, Почаївському споживчому товариству надано дозвіл виготовити проектно-кошторисну документацію на капітальний ремонт орендованого приміщення під магазин "Гастроном" і кафе "Гостинка" з його переобладнанням під магазин "Супермаркет", а також приступити до виконання будівельних робіт після виготовлення проектно-кошторисної документації на капітальний ремонт та отримання дозволу в органах архітектурно-будівельного контролю на їх виконання.

Також, згідно висновку експерта Тернопільського відділення КНДІСЕ № 13/15-22 від 20.04.2015 р. встановлено, що роботи виконані Почаївським споживчим товариством по переплануванню та переобладнанню існуючого гастроному і кафе "Гостинка" під продмаг "Супермаркет" по вул. Воззєднання, 5 в м. Почаїв по ДБН А.2.2-3-2012 "Склад та зміст проектної документації" відносяться до реконструкції, по наказу Фонду державного майна України №377 від 27.02.2004 р. це є невід"ємні поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за час оренди, які покращили технічний стан орендованого майна та його споживчі якості.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції Почаївським споживчим товариством надано суду належним чином завірену копію кошторисної документації із тому 2 робочого проекту переобладнання існуючого гастроному і кафе «Гостинка» під продмаг «Супермаркет» в м.Почаїв по вул. Возз»єднання, 5 Кременецького району з якого вбачається, що Кошторисний розрахунок вартості будівництва (арк. 4 робочого проекту) погоджено із Почаївською міською радою, що підтверджується печаткою міської ради та підписом міського голови.

Враховуючи наведене, матеріалами справи підтверджується та правомірно встановлено судом першої інстанції факт здійснення позивачем невід'ємних поліпшень орендованого приміщення на загальну суму 215 320, 00грн., отже правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню є позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 215 320,00грн. витрат на поліпшення орендованого приміщення відповідно до договору оренди від 30.11.2004 року.

Щодо нарахування позивачем відповідачу 3% річних у розмірі 9 715,95 грн. та інфляційних втрат у розмірі 129 192,00 грн. за період з 17.08.2014р. по 17.02.2016 р. судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї. Обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Підставою застосування відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, є прострочення боржником виконання грошового зобов'язання.

Тобто порушенням грошового зобов'язання є невиконання боржником обов'язку сплатити грошові кошти.

Зі змісту умов укладеного між сторонами договору оренди вбачається, що сторонами не встановлено строк (термін) виконання відповідачем обов'язку з відшкодування позивачу вартості здійснених останнім за рахунок власних коштів поліпшень орендованого майна. Також, в договорі оренди відсутній обов'язок відповідача, у разі звернення позивача до нього, на повернення позивачу коштів витрачених на поліпшення орендованого майна.

Таким чином, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що право позивача на відшкодування вартості поліпшення орендованого майна не набувається за договором оренди приміщення, а набувається на підставі ст. 778 ЦК України і відповідно дії вчиняються не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 9 715,95 грн. та інфляційних втрат у розмірі 129 192,00 грн. є безпідставними та такими, що до задоволення не підлягають.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Скаржниками не подано суду достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували вимоги, заявлені в апеляційних скаргах.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що рішення прийняте із дотриманням норм законодавства та у відповідності до обставин справи, а тому підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України за розгляд апеляційних скарг покладаються на скаржників.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд П О С Т А Н О В И В:

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.03.2016р. у справі № 921/1192/15-г/3 залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.Справу направити у Господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Галушко Н.А

Суддя Данко Л.С.

Суддя Орищин Г.В.