ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2016р. Справа№ 914/2859/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Укртрансгаз в особі Філії Управління магістральних газопроводів Львівтрансгаз, м.Львів

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЛЕВ, м.Львів

про коригування вартості та стягнення збитків в розмірі 41 697,60 грн.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2-О. І. представник (довіреність №1100 від 28.12.2015р.);

від відповідача ОСОБА_3 представник (довіреність б/н від 01.01.2016р.).

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позовні вимоги заявлено Публічним акціонерним товариством Укртрансгаз в особі Філії Управління магістральних газопроводів Львівтрансгаз до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЛЕВ про коригування вартості та стягнення збитків в розмірі 41 697,60 грн.

Рішенням господарського суду Львівської області від 27.10.2015р. у справі №914/2348/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Укртрансгаз в особі Філії Управління магістральних газопроводів Львівтрансгаз до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЛЕВ про коригування вартості та стягнення збитків в розмірі 41 697,60 грн. в позові відмовлено повністю.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.12.2015р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Укртрансгаз в особі Філії Управління магістральних газопроводів Львівтрансгаз залишено без задоволення, а рішення господарського суду Львівської області від 27.10.2015р. у справі №914/2859/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.02.2016р. касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі Філії "Управління магістральних газопроводів "Львівтрансгаз" задоволено частково, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 08.12.2015р. та рішення господарського суду Львівської області від 27.10.2015р. у справі №914/2859/15 у частині відмови у стягненні 41 697,60 грн. скасовано, а справу направлено для нового розгляду до суду першої інстанції. В іншій частині постанову

Львівського апеляційного господарського суду від 08.12.2015р. та рішення господарського суду Львівської області від 27.10.2015р. у справі №914/2859/15 залишено без змін.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що висновки судів попередніх інстанцій є недостатньо обгрунтовані та передчасні, так як суди усупереч вимог статті 43 ГПК України ухилились від об'єктивного дослідження фактичних обставин справи та не з'ясували зміст позовних вимог і тверджень представника позивача, що вони оплатили відповідачу кошти за роботи (реагування), які не виконувались, обмежившись лише юридичною оцінкою спірних правовідносин. Не у повному обсязі досліджено їх правову природу, з метою забезпечення всебічного, повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, та ухвалення законного й обгрунтованого рішення.

Зокрема Вищий господарський суд України зазначив, що обгрунтовуючи відсутність у діях відповідача протиправної поведінки, суди залишили поза увагою, що у вартість технічної охорони одного поста (1,80грн./год.) згідно наданих калькуляцій включено витрати як по спостереженню (0,61грн./год.), так і витрати по реагуванню (1,19грн./год.).

Ухвалою суду від 21.03.2016р. прийнято справу до розгляду та призначено її до судового розгляду на 12.04.2016р. Ухвалою суду від 12.04.2016р. розгляд справи відкладено на 26.04.2016р. Ухвалою суду від 26.04.2016р. розгляд справи відкладено на 17.05.2016р. Ухвалою суду від 17.05.2016р. продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 31.05.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив частково, з підстав зазначених у відзиві (вх.№15497/16 від 12.04.2016р.), додатку до відзиву (вх.№18156/16 від 26.04.2016р.) на позовну заяву та доповненні (вх.№20407/16 від 17.05.2016р.) по суті спору.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представників позивача та відповідача, суд,-

встановив:

25.10.2013р. між Публічним акціонерним товариством Укртрансгаз (позивач, за договором замовник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЛЕВ (відповідач, за договором виконавець) було укладено договір № про закупівлю послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію.

Крім того, сторонами підписано Додаток №1 до договору дислокація обєктів, які охороняються ТзОВ Лев; Додаток №2 розрахунок вартості послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію по обєктах; Додаток №3- Інструкція про порядок приймання (здавання) під спостереження на пульт централізованого спостереження тривожної сигналізації на обєкті та дії при безпосередній загрозі нападу.

Відповідно до умов п.2.1 договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе виконання обовязків по наданню послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обєктах УМГ Львівтрансгаз ПАТ Укртрансгаз: КС Бібрка, що знаходиться за адресою: вул.Глібовецька,6, м.Бібрка, Перемишлянського району, Львівської області; КС Комарно, що знаходиться за адресою: вул. Городоцька, 77, м. Комарно, Городоцького району, Львівської області; ГРС Холодновідка, що знаходиться за адресою: с.Холодновідка, Пустомитівського району, Львівської області, автогараж, що знаходиться за адресою: вул.Глібовецька,6, м. Бібрка, Перемишлянського району, Львівської області, а замовник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти і оплатити вищезазначені послуги.

Під послугами, які за цим договором виконавець зобовязується надати замовнику, слід розуміти: обслуговування та реагування на спрацювання системи тривожної сигналізації на обєкті (п.3.1 договору).

Згідно п.4.1. договору передбачено, за послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обєкті замовник щомісячно перераховує виконавцю оплату в розмірі згідно розрахунку вартості послуг (додаток №2). Оплата за послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обєкті проводиться щомісячно згідно рахунку протягом 180 днів після підписання акту про надання послуг (п.4.2 договору).

Пунктом 6.1 договору встановлено строк надання послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обєкті: з 01 грудня 2013 р. по 30 листопада 2014 р.

28.11.2014 р. сторонами підписано додаток №4 до договору Додаткову угоду №1 про зміни і доповнення до договору від 25.10.2013р. №, якою внесено зміни до п.5 основного договору ціна договору, згідно якого ціна договору становить 87 206,40 грн., в т.ч. ПДВ у розмірі 14 534,40 грн., що є на 20% більша від початкової суми договору № від 25.10.2013р., в п.6.1 договору строк надання послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обєкті: з 01 грудня 2013р. до моменту проведення нової процедури закупівлі і підписання нової угоди (про що виконавця буде повідомлено замовником за пять робочих днів), але не пізніше 11 лютого 2015р. включно. Пункт 7.1 договору - строк дії договору викладено в редакції: строк дії даного договору в частині з надання послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обєкті з 01 грудня 2013р. до моменту проведення нової процедури закупівлі і підписання нової угоди (про що виконавця буде повідомлено замовником за пять робочих днів), але не пізніше 11 лютого 2015р. включно; в частині розрахунків до повного виконання сторонами зобовязань визначених договором.

Судом встановлено, що Державною фінансовою інспекцією у Львівській області відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. №214 Про окремі заходи щодо забезпечення фінансового контролю за діяльністю субєктів господарювання державного сектору економіки та Програми аудиту на 2015р рік, проводився державний фінансовий аудит окремих господарських операцій УМГ Львівтрансгаз ПАТ Укртрансгаз в ході якого встановлені порушення законодавства, що відображені в довідці №7 від 18.02.2015р.

Зокрема, Державною фінансовою інспекцією у Львівській області проведено зустрічну звірку ТзОВ Лев щодо документального та фактичного підтвердження виду, обсягу якості операцій та розрахунків, зясування їх реальності та повноти відображення в обліку УМГ Львівтрансгаз за період з 25.10.2013р. по 14.01.2015р., за результатами якої складено довідку від 21.01.2015р. №16-35/1.

Згідно долученої до позовної заяви Довідки про наслідки зустрічної звірки проведеної ДФІ у Львівській області у ТОВ ЛЕВ №16-35/1 від 21.01.2015р., з грудня 2013р. по грудень 2014р. виконавці послуг (ТОВ ЛЕВ та залучені підрозділи УДСО при ГУМВС України) здійснювали роботу на обєктах замовника (УМГ Львівтрансгаз) в режимі спостереження, тобто без виїзду наряду з метою реагування. Вартість витрат на виїзд наряду охорони на обєкти замовника включених ТзОВ ЛЕВ до актів прийому наданих послуг, зокрема за договором №, та оплачених УМГ Львівтрансгаз в період з листопада 2013р. по грудень 2014р. склала 41 697,60 грн.

06.02.2015р. головним державним аудитором Держфінінспекції у Львівській області складено акт про відмову від підпису №16-35/1, у якому зазначено, що директор ТзОВ Лев ОСОБА_4 не підписав відповідні примірники довідки зустрічної звірки.

Головним державним аудитором відділу операційного аудиту здійснено моніторинг господарської операції щодо закупівлі послуг систем безпеки (реагування на тривожну сигналізацію) в Філії Управління магістральних газопроводів Львівтрансгаз ПАТ Укртрансгаз, за результатами якого складено довідку №7 від 18.02.2015р.

Так, згідно довідки, у вартість технічної охорони 1 поста (1,80 грн./год.) згідно наданих калькуляцій, включено витрати як по спостереженню (0,61 грн./год.), так і витрати по реагуванню (1,19 грн./год.). З 21 обєкту УМГ Львівтрансгаз, на яких згідно угод передбачено надання послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію, ТзОВ ЛЕВ надавав такі послуги власними силами лише по 5 обєктах (КС Кам'янка-Бузька, КС Бібрка, КС Комарно, ГРС Холодновідка, автогараж).

Як зазначено у довідці, фактів реагування ТОВ ЛЕВ на тривожну сигналізацію по зазначених 5 обєктах УМГ Львівтрансгаз в період з грудня 2013р. по грудень 2014р. не було. Також зазначено, що виходячи з розміру витрат ТОВ ЛЕВ по реагуванню, які становлять 1,19 грн. за 1 год., УМГ Львівтрансгаз сплачено коштів в сумі 52 тис. грн. за послуги, які фактично ТОВ ЛЕВ не були надані.

Таким чином, у довідці аудитором запропоновано позивачу, зокрема, звернутися до ТзОВ ЛЕВ щодо повернення коштів, як таких, що були перераховані за послуги, які фактично не були надані.

Листом від 03.03.2015 р. №949/31-01 позивач звернувся до відповідача з вимогою провести корегування вартості робіт з врахуванням зауважень (пропозицій) викладених у довідці №7 від 18.02.2015р. Однак, такий лист залишений відповідачем без відповіді та задоволення.

Позивач звернувся до господарського суду з вимогою про зобовязання ТзОВ ЛЕВ провести коригування вартості робіт на суму 41 697,60 грн. в сторону її зменшення та стягнути з відповідача на користь позивача збитків в розмірі 41 697,60 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представників позивача та відповідача, беручи до уваги постанову Вищого господарського суду України від 29.02.2016р., якою справу передано на новий розгляд до господарського суду Львівської області, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ст.901 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 25.10.2013р. між Публічним акціонерним товариством Укртрансгаз (позивач, за договором замовник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЛЕВ (відповідач, за договором виконавець) було укладено договір № про закупівлю послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію.

Слід зазначити, що закупівля вищезазначених послуг здійснювалась за результатами проведення конкурсних торгів.

На виконання взятих на себе за договором зобовязань відповідачем надано, а позивачем прийнято надані послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію на обумовлених обєктах, що підтверджується актами прийому-здачі наданих послуг за період січень-грудень 2014р., підписаними та скріпленими печатками сторін, а позивачем оплачено надані послуги згідно договору від 25.10.2013 р. №, що

підтверджується платіжними дорученнями (в матеріалах справи).

Як встановлено судом, Державною фінансовою інспекцією у Львівській області відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014р. №214 Про окремі заходи щодо забезпечення фінансового контролю за діяльністю субєктів господарювання державного сектору економіки та Програми аудиту на 2015р рік, проводився державний фінансовий аудит окремих господарських операцій УМГ Львівтрансгаз ПАТ Укртрансгаз в ході якого встановлені порушення законодавства, що відображені в довідці №7 від 18.02.2015р.

Зокрема, Державною фінансовою інспекцією у Львівській області проведено зустрічну звірку ТзОВ Лев щодо документального та фактичного підтвердження виду, обсягу якості операцій та розрахунків, зясування їх реальності та повноти відображення в обліку УМГ Львівтрансгаз за період з 25.10.2013р. по 14.01.2015р., за результатами якої складено довідку від 21.01.2015р. №16-35/1.

Згідно долученої до позовної заяви Довідки про наслідки зустрічної звірки проведеної ДФІ у Львівській області у ТОВ ЛЕВ №16-35/1 від 21.01.2015р., з грудня 2013р. по грудень 2014р. виконавці послуг (ТОВ ЛЕВ та залучені підрозділи УДСО при ГУМВС України) здійснювали роботу на обєктах замовника (УМГ Львівтрансгаз) в режимі спостереження, тобто без виїзду наряду з метою реагування. Вартість витрат на виїзд наряду охорони на обєкти замовника включених ТзОВ ЛЕВ до актів прийому наданих послуг, зокрема за договором №, та оплачених УМГ Львівтрансгаз в період з листопада 2013р. по грудень 2014р. склала 41 697,60 грн.

Головним державним аудитором відділу операційного аудиту здійснено моніторинг господарської операції щодо закупівлі послуг систем безпеки (реагування на тривожну сигналізацію) в Філії Управління магістральних газопроводів Львівтрансгаз ПАТ Укртрансгаз, за результатами якого складено довідку №7 від 18.02.2015р.

Так, згідно довідки, у вартість технічної охорони 1 поста (1,80 грн./год.) згідно наданих калькуляцій, включено витрати як по спостереженню (0,61 грн./год.), так і витрати по реагуванню (1,19 грн./год.). З 21 обєкту УМГ Львівтрансгаз, на яких згідно угод передбачено надання послуг з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію, ТзОВ ЛЕВ надавав такі послуги власними силами лише по 5 обєктах (КС Кам'янка-Бузька, КС Бібрка, КС Комарно, ГРС Холодновідка, автогараж).

Як зазначено у довідці, фактів реагування ТОВ ЛЕВ на тривожну сигналізацію по зазначених 5 обєктах УМГ Львівтрансгаз в період з грудня 2013р. по грудень 2014р. не було. Також зазначено, що виходячи з розміру витрат ТОВ ЛЕВ по реагуванню, які становлять 1,19 грн. за 1 год., УМГ Львівтрансгаз сплачено коштів в сумі 52 тис. грн. за послуги, які фактично ТОВ ЛЕВ не були надані.

Як зазначено у постанові Вищого господарського суду України, обгрунтовуючи відсутність у діях відповідача протиправної поведінки, суди залишили поза увагою, що у вартість технічної охорони одного поста (1,80грн./год.) згідно наданих калькуляцій включено витрати як по спостереженню (0,61грн./год.), так і витрати по реагуванню (1,19грн./год.).

Суд взявши до уваги обставини, викладені у постанові Вищого господарського суду України, які слід дослідити, дійшов висновку, що умовами договору передбачено, що вартість послуг складає 1,80 грн./год., і це погоджено сторонами у розрахунку до договору. Як зазначалось вище, під послугами, які за цим договором виконавець зобовязується надати замовнику, слід розуміти: обслуговування та реагування на спрацювання системи тривожної сигналізації на обєкті (п.3.1 договору).

Відповідно до п.8.1.1. договору, виконавець зобовязаний здійснювати спостереження за станом тривожної сигналізації, що встановлена на обєкті, у визначений договором період.

Пунктом 8.1.2. договору визначено, що виконавець зобовязаний у разі надходження на пульт централізованого спостереження сигналу про спрацювання тривожної сигналізації забезпечити прибуття на обєкт групи затримання, протягом 15-30 хв., для встановлення причин її спрацювання та прийняття мір по затриманню правопорушників.

Слід також зазначити, що відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Аналізуючи положення п.3.1 договору та п.п. 8.1.1. та 8.1.2 договору, якими визначено обовязки відповідача, суд вважає, що такі послуги слід розглядати у комплексі, як гарантія для забезпечення охорони обєкту, беручи до уваги те, що за погодженням сторін вартість послуг складає 1,80 грн./год. без виокремлення кожної з послуг. Слід зазначити, що така господарська діяльність відповідача здійснюється, зокрема, з метою одержання певного прибутку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Умовами договору не передбачено, що витрати по спостереженню становлять 0,61 грн./год., а витрати по реагуванню становлять 1,19 грн./год., і окремо порядок їх оплати. Такі витрати визначено Головним державним аудитором відділу операційного аудиту який здійснив моніторинг господарської операції щодо закупівлі послуг систем безпеки (реагування на тривожну сигналізацію) у довідці №7 від 18.02.2015р., шляхом проведення власного аналізу, за результатами якого складено власний розрахунок без урахування умов договору та погодження сторін, що не може лягти у підставу для стягнення оспорюваної суми.

Слід зазначити, що довідка №7 від 18.02.2015р. не була погоджена обома сторонами договору № про закупівлю послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію, тобто позивачем та відповідачем у даній справі.

Частиною 1 ст.626 ЦК Ураїни передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно із ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Враховуючи те, що договір № був підписаний позивачем та відповідачем, то у випадку якщо сторони дійшли згоди змінити умови договору щодо встановлення окремо вартості витрат по спостереженню в розмірі 0,61 грн./год. та вартості витрат по реагуванню в розмірі 1,19 грн./год., сторонам слід було укласти між собою додатковий договір чи додаткову угоду про внесення змін до договору у такій самій формі, що і договір №.

Враховуючи наведене, суд вважає безпідставним посилання позивача на довідку №7 від 18.02.2015р., в якій зазначено, що у вартість технічної охорони 1 поста (1,80 грн./год.) згідно наданих калькуляцій, включено витрати як по спостереженню (0,61 грн./год.), так і витрати по реагуванню (1,19 грн./год.).

Крім того, шляхом підписання актів приймання-передачі наданих послуг сторони погодили, а відтак перевірили та підтвердили надані послуги з обслуговування та реагування на тривожну сигналізацію.

Також, матеріали справи не містять доказів оплати вартості послуг у розмірі більшому, ніж це передбачено умовами договору.

Окрім цього, згідно пп. 4 п. 4 Положення про Державну фінансову інспекцію України затвердженого Указом Президента України від 23.04.2011р. №499/2011, врегульовано вжиття Держфінінспекцією України відповідно до покладених на неї завдань заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб. Такі заходи вживаються в установленому порядку Держфінінспекцією України як центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України та який входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відтак, акт перевірки вказаного контролюючого органу може бути підставою для вжиття ним в межах своєї компетенції відповідних заходів реагування, в тому числі, притягнення до відповідальності посадових осіб позивача у встановленому чинним законодавством порядку, а не для встановлення певного зобов'язання в межах господарсько-договірних відносин.

Таким чином, довідка Державної фінансової інспекції у Львівській області №7 від 18.02.2015р. не може розглядатись як підстава виникнення господарсько-правового зобов'язання відповідача повернути сплачені йому позивачем кошти. При цьому, вимога про усунення порушень від 25.02.2015р. №16-15/м/1162 не підтверджує порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки у задоволенні позову слід відмовити повністю, то витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.49 ГПК України слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повний текст рішення

підписано 06.06.2016р.

Суддя Петрашко М.М.