ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 р. Справа №923/567/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В. при секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль", м. Херсон

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Херсон

про стягнення 33593,21 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - представник Колганова Ю.М., довіреність №01-4/56 від 30.12.2015р.

від відповідача - не з'явився.

Cуть спору: публічне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" звернулось до суду з позовом, в кому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії у розмірі 33593,21 грн., з якої: 29307,63 грн. - сума основного боргу, 244,94 грн. - сума 3% річних, 1060,55 грн. - сума інфляційних втрат та 2980,09 грн. - сума пені. Судові витрати по справі позивач просить суд покласти на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує посиланнями на умови договору №185 від 01.12.2008р. про надання послуг про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, положення ст.ст. 15, 16, 526, 527, 530, 549, 610-611, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 193, 216, 217, 230 ГК України, ст.ст. 19, 24 ЗУ "Про теплопостачання" та ст. 20 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги".

Відповідач своїм правом на судовий захист не скористався, в засідання суду не з'явився, відзив на позов і витребувані судом документи не надав, незважаючи на те, що був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулося до суду та з якого вбачається, що ухвалу про порушення справи від 01.06.2016р. отримано 04.06.2016р.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, неявка представника сторони у судове засідання може бути підставою для відкладення розгляду справи, коли з-за такої неявки неможливо розглянути певну справу.

Суд не визнавав явку представників сторін обов'язковою.

Отже, неявка у судове засідання відповідача не унеможливлює розгляд справи № 923/567/16, не є підставою для відкладення її розгляду.

За таких обставин, відповідно до статті 75 ГПК України, справа розглядається без участі відповідача, за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Представник позивача у судовому засіданні 14.06.2016р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 01 грудня 2008 року між публічним акціонерним товариством "Херсонська теплоелектроцентраль" (надалі - позивач або виконавець) і приватним підприємцем ОСОБА_1 (надалі - відповідач або споживач) був укладений договір №185 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (надалі - договір).

Згідно із п.26 договору, договір укладено на строк до 31.12.2009р. і набирає чинності з дня його укладання. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Відповідно до умов п.1. договору, виконавець зобов'язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

На підставі п.2 договору, суб'єктом користування послугами є власник приміщення, за адресою: АДРЕСА_1.

На виконання умов договору позивач, у період з листопада 2015 року по березень 2016 року включно, надав відповідачу послуги з централізованого опалення, що підтверджується довідками про наявність опалення у абонентів Херсонської ТЕЦ, в тому числі у приміщенні відповідача, за листопад, грудень 2015 року, січень, лютий, березень 2016 року, на загальну суму 29307,63 грн.

Згідно п.8 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг, платежі вносяться не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

На підставі п.15 договору, споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

З матеріалів справи вбачається, що позивач для оплати вартості спожитої відповідачем теплової енергії виставляв останньому рахунки №№ 475б за листопад 2015 року на суму 4347,28 грн., за грудень 2015 року на суму 6493,94 грн., за січень 2016 року на суму 8901,86 грн., за лютий 2016 року на суму 4914,53 грн., за березень 2016 року на суму 4650,02 грн. Рахунки за надані послуги з централізованого опалення, а також акти виконаних робіт направлялись відповідачу поштою з рекомендованим повідомленням (а.с. 22-31).

Отже, у період з листопада 2015 року по березень 2016 року позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату спожитої теплової енергії на загальну суму 29307,63 грн. Зазначена сума також підтверджується довідкою щодо руху заборгованості по ПП Гриценко, за період з 01.11.2015р. по 22.04.2016р., яка підписана бухгалтером ПАТ "Херсонська теплоелектроцентраль" та скріплена печаткою (а.с. 38).

Проте, всупереч договірним зобов'язанням відповідач за надані позивачем послуги у період з листопада 2015 року по березень 2016 року, не розрахувався, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість у розмірі 29307,63 грн.

Проаналізувавши заявлені позовні вимоги з положеннями чинного законодавства суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Відповідно до положень ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання, відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношенням, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Доказів погашення заявленої до стягнення суми основного боргу у розмірі 29307,63 грн. відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 29307,63 грн. грн. є доведеними і обґрунтованими.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, ст. 625 ЦК України допускає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції є статистичною інформацією, яка щомісячно надається Держкомстатом та публікується в газеті "Урядовий кур'єр", та на офіційному веб-сайті Державного комітету статистики України (http://www.ukrstat.gov.ua). Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора. Індекс інфляції, застосований у розрахунку, відповідає таким даним.

В разі, якщо сторони в договорі не передбачили сплату процентів річних та їх розмір, підлягають сплаті три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення. Проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов'язань та можуть стягуватися поряд із пенею.

Нарахування пені узгоджено п.12 договору, яким передбачено, що за несвоєчасне внесення плати з споживача стягується пеня у розмірі 0,1 відсотків від суми боргу за кожний день прострочки терміну сплати.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Законом України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" встановлена відповідальність за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги, а саме: "за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу".

За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Установлене статтею 3 названого Закону обмеження розміру пені не стосується неустойки, встановленої іншими законодавчими актами.

З огляду на вищевикладене, нарахування пені має відбуватися відповідно до положень ЗУ "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" та договору.

Судом перевірено надані позивачем розрахунки 3% річних, інфляційних втрат та пені, у зв'язку з чим визнано їх обґрунтованими.

Доказів погашення заявлених до стягнення сум 3% річних у розмірі 244,94 грн., інфляційних втрат у розмірі 1060,55 грн. та пені у розмірі 2980,09 грн., відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення сум 3% річних у розмірі 244,94 грн., інфляційних втрат у розмірі 1060,55 грн. та пені у розмірі 2980,09 грн., є доведеними.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про безспірність та обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, відносяться на відповідача, оскільки з його вини спір доведений до врегулювання у судовому порядку.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представнику позивача про дату складення повного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (73036, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, код ЄДРПОУ - 00131771) заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 29307,63грн. на розрахунковий рахунок: 6572 в ХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 352457.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" (73036, м. Херсон, Бериславське шосе, 1, код ЄДРПОУ - 00131771) суму 3% річних у розмірі 244,94 грн., суму інфляційних втрат у розмірі 1060,55 грн., суму пені у розмірі 2980,09грн. та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн. на розрахунковий рахунок: 9463 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 352479.

Накази видати стягувачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.06.2016р.

Суддя С.В. Нікітенко