КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"15" червня 2016 р. Справа №910/7180/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Станіка С.Р.

суддів: Власова Ю.Л.

Корсакової Г.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2016 у справі № 910/7180/15-г за позовом Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сяйво Плюс ЛТД" про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Сяйво Плюс ЛТД" про стягнення кредитної заборгованості загалом в розмірі 80 038 864,57 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.04.2016 у справі № 910/7180/15-г позовні вимоги задоволено частково, присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача загалом 75 782 071,98 грн., а також стягнуто з відповідача в доход Державного бюджету України 69 193,31 грн. судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням щодо часткового задоволення позову, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні стягнення 3 698 895,96 грн. заборгованості за процентами, 3 140 540,29 грн. - пені за несвоєчасне повернення кредиту, 12 682,04 грн. 3% річних та 426 848,94 грн. інфляційних за несвоєчасну сплату процентів.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, судом встановлено, що апелянтом взагалі не подано до наведених матеріалів апеляційної скарги доказів сплати судового збору в порядку та розмірі, визначених Законом України "Про судовий збір" в редації, чинній на момент звернення до суду, мотивуючи таку несплату у клопотанні про звільнення сплати судового збору за подання апеляційної скарги тяжким фінансовим становищем та відсутністю можливості сплатити судовий збір у звязку з перебуванням в процесі ліквідації на підставі постанови правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188, і ліквідація продовжена згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 № 213. У зв'язку з чим скаржник, у прохальній частині клопотання, просив звільнити його від сплати судового збору.

Згідно з статтею 5 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент зверненян апелянта з апеляційною скаргою), Від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються:

1) позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі;

2) позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи;

3) позивачі - у справах про стягнення аліментів;

4) позивачі - у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні";

5) особи, які страждають на психічні розлади, та їх представники - у справах щодо спорів, пов'язаних з розглядом питань стосовно захисту прав і законних інтересів особи під час надання психіатричної допомоги;

6) позивачі - у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення;

7) громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб;

8) інваліди Великої Вітчизняної війни та сім'ї воїнів (партизанів), які загинули чи пропали безвісти, і прирівняні до них у встановленому порядку особи;

9) інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів;

10) позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

11) виборці - у справах про уточнення списку виборців;

12) військовослужбовці, військовозобов'язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов'язаних з виконанням військового обов'язку, а також під час виконання службових обов'язків;

13) учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов'язаних з порушенням їхніх прав;

14) позивачі - у справах у порядку, визначеному статтею 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту";

15) фізичні особи (крім суб'єктів підприємницької діяльності) - кредитори, які звертаються з грошовими вимогами до боржника щодо виплати заборгованості із заробітної плати, зобов'язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян, виплати авторської винагороди та аліментів, - після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом;

16) позивачі - за подання позовів щодо спорів, пов'язаних з наданням статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Колегія суддів звертає увагу на те, що на момент звернення Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" з даною апеляційною скаргою, правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України „Про судовий збір" в редакції від 01.09.2015, зокрема стаття 5, і яка не передбачає звільнення від сплати судового збору Уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних з тимчасовою адміністрацією та ліквідацією банків.

Згідно з п.п. 4 п. 2 ч. 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діє на момент звернення апелянта з апеляційною скаргою), за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір справляється виходячи з 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

В свою чергу, Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський акціонерний банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Сяйво Плюс ЛТД" про стягнення кредитної заборгованості загалом в розмірі 80 038 864,57 грн. у березні 2015 року, а тому судовий збір за подачу апеляційної скарги повинен складати 80 388,00 грн. - 110% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, що станом на березень 2015 року складало 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1 827,00 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73 070,00 грн.).

Проте, апелянт просив звільнити його від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги, мотивуючи таку несплату у клопотанні про звільнення сплати судового збору за подання апеляційної скарги тяжким фінансовим становищем та відсутністю можливості сплатити судовий збір у звязку з перебуванням в процесі ліквідації на підставі постанови правління Національного банку України від 19.03.2015 № 188, і ліквідація продовжена згідно з рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.02.2016 № 213.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір" , враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Слід зазначити, що даною статтею передбачено право суду, а не обов'язок щодо відстрочки, розстрочки або звільнення від сплати судового збору, з урахуванням належності поданих стороною доказів неможливості здійснення такої оплати та складного фінансового становища.

Пункт 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. № 7 зазначає, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Колегія суддів зазначає, що положення ст.8 Закону України "Про судовий збір" наділяють суд правом на звільнення від сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин.

Крім того, відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

За практикою Європейського суду з прав людини принцип рівності сторін у процесі є лише одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду, яке також включає фундаментальний принцип змагальності процесу (див. Ruiz-Mateos v. Spain, рішення від 23 червня 1993 р., серія A, N 262, с. 25, § 63). Більш того, принцип рівності сторін у процесі - у розумінні "справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (див. Dombo Beheer B. V. v. the Netherlands, рішення від 27 жовтня 1993 р., серія A, N 274, с. 19, § 33 та Ankerl v. Switzerland, рішення від 23 жовтня 1996 р., Reports 1996-V, стор. 1567-68, § 38).

Відтак, за обставин, коли законодавець не виключив апелянта за своїм статусом з кола платників, що звільняються від сплати судового збору, звільнення судом апелянта від сплати судового збору при зверненні до суду апеляційної інстанції особливо у справах, в яких місцевий господарський суд прийняв рішення у певній частині не на користь апелянта, може розцінюватися як надання їм певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу - юридичними та фізичними особами, які зобов'язані сплачувати відповідний збір. Особливо це стосується позовів, що виникають із господарських правовідносин, які засновані на юридичній рівності їх учасників.

Враховуючи вищенаведене, клопотання апелянта про звільнення його від сплати судового збору за поданих апелянтом обгрунтувань та наведених обставин - судом апеляційної інстанції відхиляється.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2016 у справі № 910/7180/15-г не приймається до розгляду і повертається Київським апеляційним господарським судом на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Після усунення обставин, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга на підставі ч. 4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України може бути подана повторно.

Керуючись статтею 86, п.3 ч.1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2016 у справі № 910/7180/15-г - повернути скаржнику без розгляду.

2. Матеріали справи № 910/7180/15-г повернути до Господарського суду міста Києва

3. Ухвала може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у встановленому порядку.

Головуючий суддя С.Р. Станік

Судді Ю.Л. Власов

Г.В. Корсакова