Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "14" червня 2016 р. Справа № 906/297/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Свірень О.О. - директор (наказ №1 від 01.03.2010);

Павлова А.О. - довіреність від 18.03.2016;

Наголюк О.П. - довіреність від 18.03.2016

від відповідача: Бодрягов В.С. - довіреність №1/16 22.02.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "Корн-Агро" (м. Вінниця)

до Приватного акціонерного товариства "Кремнянський крохмальний завод" (с. Кремне Лугинського району Житомирської області)

про стягнення 226617,39 грн.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача на його користь заборгованість за договором купівлі-продажу №02/1215 від 02.12.2015 в розмірі 226617,39 грн за отриману кукурудзу згідно специфікації № 1 до цього договору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань по договору щодо оплати за поставлений товар на підставі товарно - транспортних накладних від 09.12.2015 та видаткової накладної від 15.12.2015 №РН-0000032 на суму 283345,70 грн.

Відповідач надав попередній відзив на позовну заяву з посиланням на первинні документи, додані до позовної заяви згідно якого позовні вимоги визнав та просить відстрочити виконання рішення суду до 30.06.2016.(а.с.60)

Представники позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Зазначили, що відповідач навмисно затягує розгляд справи своїм бажанням погасити заборгованість, однак станом на 14.06.2016 сума боргу не змінилася.

Представник відповідача в судовому засіданні борг в сумі 226617,39 грн визнав, однак вважає, що відповідно до п. 5.1 договору, строк погашення боргу у відповідача не настав.

Розгляд справи здійснюється за наявними в матеріалах справи документами, відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.12.2015 між Приватним акціонерним товариством "Кремнянський крохмальний завод" (покупець/відповідач) та Приватним акціонерним товариством "Корн-агро" (продавець/позивач) укладено договір купівлі-продажу № 02/12-15 (а.с. 8-9).

Згідно п.1.1 договору, продавець (позивач) зобов'язався поставити і передати у власність, а покупець прийняти і оплатити кукурудзу українського походження 2015 року врожаю згідно ДСТУ 4525-2006 іменований в подальшому товар насипом на умовах, передбачених даним договором.

Датою передачі товару вважається дата зарахування товару на особову складську квитанцію продавця і видачі заводом складських документів (п. 4.4 договору).

Відповідно п.5.1 договору, покупець здійснює 100% оплату шляхом перерахування коштів на банківський рахунок продавця у відповідності до реквізитів, зазначених у рахунку продавця, протягом трьох банківських днів після отримання товару на складську квитанцію продавця. Продавець зобов'язаний надати: оригінал рахунку-фактури виставленого на 100% вартості поставленого товару, із зазначенням кількості товару ціни без ПДВ, загальної суми без ПДВ, суми ПДВ, всього до сплати; оригінал видаткової накладної, виписаної у відповідності до діючого законодавства України на 100% вартості поставленого товару; зареєструвати податкову накладну протягом 15 днів.

Поставка товару здійснюється окремими партіями у відповідності до специфікацій до договору (п. 4.2 договору).

Так, сторонами була підписана специфікація № 1 на загальну суму 1 850 000,00 грн (а.с. 10).

На виконання умов договору позивачем було передано, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 1134455,79 грн, що підтверджується товарно-транспортними накладними № 1 від 02.12.2015, № 2 від 02.12.2015, № 3 від 03.12.2015, № 4 від 03.12.2015, від 07.12.2015, від 07.12.2015, від 09.12.2015, № 8 від 09.12.2015 (а.с.11,12,14,15,17,18,20,21) та видатковими накладними № PH-0000029 від 03.12.2015 на суму 284418,70 грн, № PH-0000030 від 03.12.2015 на суму 283419,70 грн, № PH-0000031 від 07.12.2015 на суму 283271,69 грн, №PH-0000032 від 15.12.2015 на суму 283345,69 грн (а.с.13,16,18,22).

В результаті неналежного виконання зобов'язання щодо оплати за отриманий товар, станом на 23.03.2016 у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 226617,39 грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України, є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 174 ГК України господарські зобов'язання виникають безпосередньо із господарського договору або безпосередньо із закону.

В силу ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Станом на день прийняття рішення у справі заборгованість відповідача перед позивачем, згідно довідки становить 226617,39 грн (а.с. 82).

Відповідно до ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених ГК України та іншими законами України.

Обставини, які звільняють відповідача від обов'язку виконати свої зобов'язання за договором, та обставини, які звільняють відповідача від відповідальності за його невиконання, в матеріалах справи відсутні.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що згідно довідки № 28/1372 від 23.03.2016 Коцюбинського відділення ПАТ "КБ "Хрещатик" (а.с. 23) вбачається, що відповідач:

- 04.12.2015 здійснив погашення заборгованості за кукурудзу згідно рахунку-фактури № СФ-0000023 від 03.12.2015 в сумах 158 323,00 грн та 126 095,70 грн;

- 09.12.2015 здійснив погашення заборгованості за кукурудзу згідно рахунку-фактури № СФ-0000024 від 03.12.2015 в сумі 283 419,70 грн;

- 18.12.2015, 23.12.2015, 29.12.2015, 21.01.2016, 22.01.2016, 18.02.2016 та 22.03.2016 здійснив погашення заборгованості за кукурудзу згідно рахунку-фактури № СФ-0000025 від 07.12.2015 в сумах 40 000,00 грн, 100 000,00 грн, 110 000,00 грн, 40000,00 грн, 10000,00 грн, 20000,00 грн та 20000,00 грн відповідно.

Отже, заперечення представника відповідача щодо не настання строку погашення заборгованості, у відповідності до п. 5.1 договору, а саме: не виставлення рахунків-фактур на оплату, спростовуються матеріалами справи.

Також, господарським судом при підрахунку сплачених відповідачем сум згідно призначення платежу - рахунку-фактури № СФ-0000025 від 07.12.2015 встановлено, що відповідачем фактично сплачено позивачу 340 000,00 грн, хоча сума боргу за рахунком №СФ-0000025 була 283271,69 грн. Отже, переплата згідно даного рахунку є 56728,31 грн.

В розрізі вищевисвітленого, суд приходить до висновку, що відповідач здійснюючи оплату в сумах 10000,00 грн, 20000,00 грн, 20000,00 грн та частково 6728,31 грн мав на меті погашення заборгованості згідно видаткової накладної від 15.12.2015 № PH-0000032.

Крім того, згідно довідки ПП "Корн-агро" від 14.06.2016, інших договірних відносин з ПАТ "Кремнянський крохмальний завод" окрім договору купівлі-продажу № 02/12-15 від 02.12.2015 між сторонами відсутні (а.с. 83).

Отже, матеріалами справи стверджується, що відповідач вчиняв дії, які за своїм змістом спрямовані на визнання боргу, оскільки гарантійним листом від 17.12.2015 ПАТ "Кремнянський крохмальний завод" гарантував позивачу погасити заборгованість за кукурудзу врожаю 2015 року у період з 21.12.2015 по 24.12.2015 (а.с. 37), фактично здійснив часткове погашення заборгованості за видатковою накладною № PH-0000032 від 15.12.2015, яка оформлена на підставі товарно-транспортних накладних від 09.12.2015 (а.с.20-21) в сумі 56728,31 грн. Також, згідно відзиву, представником відповідача визнано заборгованість в сумі 226617,38 грн (а.с. 60).

Відповідач доказів сплати боргу суду не надав.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як па підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ч.1 ст.43 ГПК України).

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі - з відповідача стягується на користь позивача 226617,39 грн боргу.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Що стосується клопотання відповідача про відстрочку виконання судового рішення до 30.06.2016 суд приймає до уваги наступне.

Відповідно до п. 6 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Згідно п.7.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Представники позивача в судовому засіданні заперечили проти клопотання представника відповідача щодо надання відстрочки виконання рішення суду. Вказали на навмисне затягування відповідачем строку виконання своїх зобов'язань.

В обґрунтування підстав відстрочення виконання рішення відповідач послався на неможливість виконання ним грошового зобов'язання у зв'язку з складним майновим становищем відповідача (станом на 12.05.2016 наявні три виконавчих провадження), сезонний характер виробництва з тривалістю сезону переробки дев'ять місяців (з жовтня 2015 по червень 2016).

Водночас ст.193 ГК України зазначає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Боржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження утруднення чи унеможливлення повного виконання судового рішення по даній справі у разі не відстрочення виконання цього судового рішення в даний час.

Як вбачається із матеріалів доданих до самої заяви про відстрочку виконання рішення суду, незадовільний фінансовий стан відповідача є наслідком його власної господарської діяльності, а не певних виняткових і об'єктивних обставин, які унеможливлюють чи утруднюють виконання судового рішення.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення даної заяви про відстрочку виконання рішення суду по даній справі, а отже в її задоволенні відмовляє.

Керуючись ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Кремнянський крохмальний завод" (11334, Житомирська область, Лугинський район, с. Кремне, вул. Центральна, 90, код 00383395) на користь Приватного підприємства "Корн-агро" (21007, м. Вінниця, вул. Фрунзе, 24, кв.22, код 36967616): 226617,39 грн боргу та 3399,26 грн судового збору.

3. В задоволенні заяви ПАТ "Кремнянський крохмальний завод" від 16.05.2016 про відстрочку виконання рішення у справі № 906/297/16 відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 17.06.16

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - у справу,

2 - відповідачу (рек. з повід.)