ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о п о н о в л е н н я п р о в а д ж е н н я у с п р а в і

"16" червня 2016 р. Справа № 926/989/15

За позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Косів Івано-Франківської області

до Faber Proje Gida Mak. Ins. Ic ve Dis Tisc. Ltd. Sti, Турецька республіка

про стягнення 76 000,00 Євро.

Суддя Паскарь А. Д.

без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Faber Proje Gida Mak. Ins. Ic ve Dis Tisc. Ltd. Sti про стягнення 76 000,00 євро.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що в порушення умов укладених сторонами контрактів від 01.03.2015 № 2015/03 та № 2015/04 з наступними змінами, відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, зокрема, після отримання від позивача попередньої оплати у сумі 76000,00 євро обладнання для виготовлення бруківки марки ZENITH 844 у передбачені контрактами строки не поставив, попередню оплату не повернув.

Відповідно до пунктів 7.2 додатку № 4 до контракту № 2015/03 та 7.2 додатку № 3 до контракту № 2015/04 сторони домовились, що всі суперечки вирішуються у Господарському суді Чернівецької області із застосуванням матеріального та процесуального права України, що узгоджується із статтею 76 Закону України Про міжнародне приватне право та не суперечить Господарському процесуальному кодексу України.

Ухвалою від 16.06.2015 порушено провадження у даній справі та призначено до розгляду на 21.07.2015. Надалі розгляд справи неодноразово відкладався, в останнє на 08.12.2015.

В ході вивчення матеріалів справи, судом встановлено, що відповідачем є субєкт господарювання іноземної держави Турецької республіки.

Нормою частини третьої статті 43 ГПК України визначено, що на господарський суд покладено обов'язок створити сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до статті 125 ГПК України у разі, якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому ГПК України або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною радою України.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення в Турецькій республіці регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових або позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 15.11.1965 р.), яка імплементована в національне законодавство Законом України від 19.10.2000 № 2052-ІІІ та набрала чинності 26.11.2000 (далі Конвенція).

Статтею 1 Конвенції передбачено, що вона застосовується у цивільних або комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Стаття 2 Конвенції встановлює, що кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3-6.

Відповідно до статті 3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Крім того, у відповідності до частини 4 статті 5 Конвенції частина прохання, яка містить короткий виклад суті документу, що підлягає врученню, вручається разом з документом.

Статтею 7 Конвенції встановлено, що типові умови формуляра, доданого до цієї Конвенції, у всіх випадках обов'язково мають бути складені французькою або англійською мовами.

Згідно статті 6 Конвенції Центральний орган запитуваної Держави або будь-який орган, який він може призначити для цього, складає підтвердження встановленої Конвенцією форми. У ньому підтверджується факт вручення документу і зазначається спосіб, місце та дату вручення, а також особа, якій документ було вручено. Якщо документ не був вручений, в підтвердженні зазначаються причини, які перешкодили врученню.

Відповідно до пункту 2 статті 2 угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах, яка ратифікована Законом України від 05.07.2001 № 2605-ІІІ та набула чинності 02.05.2004, Центральним органом з боку республіки Туреччина є Міністерство юстиції.

Ухвалою від 08.12.2015 провадження у даній справі зупинено до дня отримання формуляру підтвердження від Міністерства юстиції Турецької республіки, але не пізніше 16.06.2016, та зобовязано позивача, зокрема, надати суду по два примірники нотаріально засвідчених перекладів копій ухвал суду від 16.06.2015 та 08.12.2015 у даній справі, формулярів Прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів та Короткого викладу документа, що підлягає врученню англійською мовою відповідно до вимог Конвенції.

29 січня 2016 року на адресу суду надійшла відповідь від Міністерства юстиції Турецької республіки, якою вищезазначені судові документи повернуто у звязку з відсутністю їх перекладу турецькою мовою.

Ухвалою від 29.01.2016 провадження у даній справі поновлено та зобовязано позивача протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали надати суду по два примірники нотаріально засвідчених перекладів копій ухвал суду від 16.06.2015 та 08.12.2015 у даній справі турецькою мовою відповідно до вимог Конвенції.

Ухвалою від 01.02.2016 провадження у даній справі зупинено до дня отримання формуляру підтвердження від Міністерства юстиції Турецької республіки, але не пізніше 16.06.2016. Водночас зазначеною ухвалою розгляд справи призначено на 16.06.2016 за обовязкової участі представника позивача.

26 квітня 2016 року на адресу суду надійшло підтвердження Міністерства юстиції Турецької республіки про вручення судових документів, з якого вбачається, що ухвали суду від 16.06.2015 та 08.12.2015 у даній справі отримані відповідачем 08 березня 2016 року, що підтверджується доданим до нього повідомленням про вручення.

Враховуючи, що обставину, що зумовила зупинення провадження, усунуто, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись статтею 79 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Поновити провадження у справі.

Суддя А. Паскарь