РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2016Справа №910/9413/16

За позовом Державного підприємства «Лугинське державне лісогосподарське агропромислове підприємство «Лугинський держлісгосп АПК»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний тарний комбінат»
простягнення 8 219,80 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Левченко О.В. - представник за довіреністю

від відповідача: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ :

Державне підприємство «Лугинське державне лісогосподарське агропромислове підприємство «Лугинський держлісгосп АПК» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний тарний комбінат» 8 219,80 грн. заборгованості за договорами купівлі-продажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2016 порушено провадження у справі №910/9413/16 та призначено до розгляду на 13.06.2016.

06.06.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи на виконання вимог суду.

В судовому засіданні 13.06.2016 представник позивача підтримав вимоги, викладені в позовній заяві, а також надав для долучення до матеріалів справи додаткові документи.

Відповідач в засідання господарського суду свого представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином; письмового відзиву на позовну заяву не подав.

Відповідно до п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 13.06.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.01.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Індустріальний тарний комбінат» (покупець) та Державним підприємством «Лугинське державне лісогосподарське агропромислове підприємство «Лугинський держлісгосп АПК» (постачальник) було укладено Договір поставки №040113 від 04.01.2013, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати у власність покупцеві пиломатеріали обрізні дерев'яні (продукція), а покупець прийняти та оплатити отриману продукцію (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п.2.1 договору загальна вартість даного договору визначається шляхом підсумку вартості поставленої продукції за цим договором відповідно до підписаних сторонами накладних (товарно-транспортна або товарна), не може перевищувати 3 900 000 грн.

Згідно з п. 2.2 договору покупець зобов'язується здійснити оплату вартості товару, шляхом перерахування грошової суми на поточний банківський рахунок постачальника протягом 7 календарних днів з моменту отримання покупцем продукції.

За змістом п.п. 3.1, 3.2 договору постачальник здійснює поставку продукції партіями у кількості та асортименті згідно супровідних документів (рахунок-фактура, накладна або податкова накладна) на кожну партію поставки продукції, на умовах франко-склад продавця, розташованого за адресою: Житомирська обл., пгт.Лугини, вул.Базарна, 12А. датою поставки продукції вважається дата підписання уповноваженими представниками сторін накладної. Строк поставки продукції зазначається сторонами згідно заявки покупця.

Цей договір вступає в дію з моменту підписання сторонами та дії до 31.12.2013. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від проведення взаєморозрахунків по виконаних до припинення договору зобов'язаннях, а також від оплати штрафних санкцій (якщо такі будуть нараховані) за порушення зобов'язань за договором. (п.9.7 договору.)

Крім того, 28.01.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Індустріальний тарний комбінат» (покупець) та Державним підприємством «Лугинське державне лісогосподарське агропромислове підприємство «Лугинський держлісгосп АПК» (продавець) було укладено Договір купівлі-продажу №2 від 28.01.2014, відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця пиломатеріали в асортименті, кількості та по цінам, обумовленим даним договором, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах і в порядку, визначеному даним договором. (п. 1.1. Договору).

Згідно з п.2.1 договору загальна вартість даного договору визначається шляхом підсумку вартості поставленої продукції за цим договором відповідно до підписаних сторонами товарно-транспортних накладних, та не може перевищувати 3 900 000 грн.

Відповідно до п.4.1 договору продаж товару здійснюється продавцем згідно товарно-транспортних накладних, в яких визначаються асортимент та обсяг товару, ціна за одиницю товару, загальна сума вартості товару.

Положеннями п.п.5.1, 5.2 договору покупець оплачує товари по цінах, згідно товарно-транспортних накладних, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточних рахунок продавця. Підставою для оплати є рахунки, які надаються продавцем покупцю.

Даний договір набирає чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і скріплення підписів печатками сторін та діє до 31 грудня 2014. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання зобов'язань. (п.п.8.1, 8.3 договору).

На виконання умов договорів №040113 від 04.01.2013 та №2 від 28.01.2014 позивач здійснив поставку узгодженого товару на суму 510 884,50 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними №000291 від 03.06.2013, №000380 від 06.06.2013, №000409 від 13.06.2013, №000418 від 18.06.2013, №000611 від 02.07.2013, №000593 від 06.07.2013, №000673 від 11.07.2013, №000722 від 19.07.2013, №000777 від 22.07.2013, №000881 від 31.07.2013, №000900 від 05.08.2013, №000956 від 07.08.2013, №000973 від 12.08.2013, №132133 від 19.08.2013, №132365 від 06.09.2013, №132431 від 11.09.2013, №132440 від 17.09.2013, №132444 від 19.09.2013, №132506 від 24.09.2013, №132510 від 26.09.2013, №132518 від 30.09.2013, №132582 від 03.10.2013, №132589 від 05.10.2013, №132668 від 15.10.2013, №132670 від 16.10.2013, №132683 від 21.10.2013, №132707 від 28.10.2013, №132777 від 31.10.2013, №132787 від 04.11.2013, №132909 від 09.11.2013, №132913 від 11.11.2013, №132930 від 14.11.2013, №135030 від 19.11.2013, №135089 від 26.11.2013, №135598 від 24.12.2013, №191126 від 17.01.2014, №007007 від 03.03.2014, №007022 від 09.03.2014, №007039 від 14.03.2014, №007062 від 25.03.2014, №007096 від 09.04.2014, №007125 від 22.04.2014, №007148 від 06.05.2014, №007177 від 19.05.2014, №007182 від 22.05.2014, №007204 від 28.05.2014, які підписані уповноваженими особами сторін без зауважень заперечень.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договорами №040113 від 04.01.2013 та №2 від 28.01.2014 свідчить також відсутність з боку відповідача будь-яких претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору.

Водночас відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару, оплату здійснив лише частково, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками та платіжними дорученнями, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за поставлений товар в сумі 8 219,80 грн.

22.01.2016 позивач звертався до відповідача з претензією №22 від 22.01.2016, в якій просив сплатити зазначений борг протягом 30 днів, а також підписати акт звірки взаєморозрахунків.

Однак в матеріалах справи відсутні відомості щодо відповіді на вказану претензію чи погашення заборгованості.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладені між сторонами договори за своєю правовою природою є договорами купівлі-продажу, а відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами ч. 1 ст. 691 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

В силу вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як було зазначено вище, пунктом 2.2 договору №040113 від 04.01.2013 сторони погодили, що покупець зобов'язується здійснити оплату вартості товару, шляхом перерахування грошової суми на поточний банківський рахунок постачальника протягом 7 календарних днів з моменту отримання покупцем продукції.

При цьому, за змістом п.5.1 договору №2 від 28.01.2014 покупець оплачує товари по цінах, згідно товарно-транспортних накладних, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточних рахунок продавця.

Отже, враховуючи, що вказані вище товарно-транспортні накладні підписані сторонами без зауважень та заперечень, враховуючи умови укладених між сторонами правочинів, строк для оплати відповідачем отриманого від позивача товару настав.

Пунктом другим статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, враховуючи факт виконання позивачем своїх договірних зобов'язань в частині поставки визначеного договором товару та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов'язань в частині своєчасної та повної оплати отриманого товару, підтверджені матеріалами справи і не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 8 219,80 грн.

Як визначено в ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Індустріальний тарний комбінат» (01011, м.Київ, вул.Рибальська, буд.13; ) на користь Державного підприємства «Лугинське державне лісогосподарське агропромислове підприємство «Лугинський держлісгосп АПК» (11301, Житомирська обл., Лугинський район, смт.Лугини, вул.Базарна, буд.12А; ) 8 219 (вісім тисяч двісті дев'ятнадцять) грн. 80 коп. заборгованості та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 15.06.2016

Суддя О.А. Грєхова