ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2016 р.Справа № 916/5126/15

За позовом: Приватного акціонерного товариства „Промарматура

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Елпромпроект

про стягнення 1 262 249,13 грн.

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Елпромпроект

до відповідача: Приватного акціонерного товариства „Промарматура

про стягнення 464 580,28 грн.

Суддя: Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 02 від 12.01.16 р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 01.12.2015 р.

В засіданні 07.06.16 р. приймали участь представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

Суть спору: про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Елпромпроект на користь Приватного акціонерного товариства „Промарматура 1104518,66грн. пені, 64 183,95грн. три проценти річних, 93 546,52 грн. індекс інфляції;

за зустрічним позовом: про стягнення з Приватного акціонерного товариства „Промарматура на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Елпромпроект пеню за договором поставки № ПА-087/2014 від 03.12.14 р. в розмірі 464 580,28 грн.

Позивач заявлені позовні вимоги підтримує, подав до суду заяву про зміну позовних вимог від 24.03.16 р. за вх.№ 21528/624, пояснення стосовно позовних вимог та відзиву на позовну заяву ТОВ „Елпромпроект від 06.04.16 р. за вх.№ 8753/16, додаткові пояснення позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом від 26.04.16 р. за вх.№10619/16, в яких навів обставини справи та виклав позовні вимоги у вищенаведеній остаточній редакції.

Так, в обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначає, що на виконання договору поставки від 03.12.2014 р. №ПА-087/2014 ПАТ „Промарматура протягом січня-червня 2015 р. за специфікаціями №№ 1-6 виконало шість поставок товару на адресу ТОВ „Елпромпроект на загальну суму 12 066 492 грн., які здійснювались на умовах передоплати останнім у розмірі 10 % від суми кожної специфікації ( за специфікацією № 1- передоплата 20 %) та остаточного розрахунку у розмірі 90% суми поставленого товару протягом 30 днів з дати поставки (за специфікацією № 1 45 календарних днів). Між тим, відповідач систематично порушував строки виконання своїх зобовязань з остаточного розрахунку за вже отриманий товар, зокрема допустив прострочення оплати за специфікацією № 1 на 7 календарних днів на суму 314923,20 грн., за специфікацією № 2 на 18 календарних днів на суму 1 717 605 грн., за специфікацією № 3 на 4 календарних днів на суму 302 076 грн., а на суму 33 564 грн. на 11 календарних днів, за специфікацією № 4 на 4 календарних днів на суму 2 146 473 грн., за специфікацією № 5 часткова оплата на суму 3 379 832 грн. провадилась протягом червня-серпня 2015 р., а залишок боргу в сумі 1 000 000 грн. був проведений через 11 місяців після отримання товару, за специфікацією № 6 частина товару в сумі 500 000 грн. була оплачена з простроченням на 39 календарних днів, а залишок суми в 1 227 298 грн. був сплачений після 9 місяців з дати отримання товару.

З врахуванням здійсненої відповідачем оплати 16.03.16 р. основної заборгованості в сумі 2 227 298 грн., позивач керуючись умовами договору, а саме п.10.2., 10.5., 10.7 та нормами чинного законодавства, зокрема ст.ст.526, 530, 610, 612, 625 ЦК України, ст.ст.193, 216, 220, 229, 232 ГК України, беручи до уваги тривалість порушення та значні суми заборгованості нарахував до стягнення з відповідача за період виникнення боргу по день фактичного його погашення пеню, індекс інфляції, три проценти річних. При цьому, позивач відмічає, що умовами договору, а саме п.п. 10.5., 10.7., передбачено припинення нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань через 12 місяців з дня, коли зобовязання повинно бути виконано та трьох річний строк нарахування пені, з врахуванням чого нарахування пені провадилось відповідно до вимог чинного законодавства та положень договору.

В заперечення позиції відповідача щодо порушення ПАТ „Промарматура строків поставки товару за специфікаціями №№ 3-6, що є аргументом відповідача у зверненні до суду з клопотанням про зменшення суми нарахованої пені та як підстава для задоволення зустрічного позову, позивач зазначає, що припустився призупинення подальшої поставки товару, що визначено п. 10.3 договору, за умови порушення покупцем строків повного розрахунку за фактично поставлений товар, до повного погашення ним існуючої заборгованості, без застосування до поставки штрафних санкцій за таке порушення. Договором не передбачено обовязку постачальника попереджати (повідомляти) покупця про таке призупинення, у звязку з чим питання призупинення вирішувалося в робочому порядку на рівні керівництва обох сторін, про що свідчить зокрема і гарантійний лист відповідача №4036 від 04.06.15 р. за підписом директора останнього.

Позицію відповідача стосовно зменшення розміру пені згідно ст.233 ГК України та ст.83 ГПК України позивач вважає необґрунтованою та вказує на те, що не належним виконанням зобовязань відповідач також поставив його в скрутне фінансове становище, оскільки з березня по серпень 2015 р. грубо порушував строки розрахунків за отриманий товар. В підтвердження проведених виплат з березня 2015 р. по лютий 2016 р. по заробітній платі та податків по ній товариство у своїх поясненнях від 06.04.16 р. за вх.№ 8753/16 навів відповідну таблицю здійсненних платежів.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати в сумі 2 967,30грн. які складаються з оплати проїзду представника позивача залізничним транспортом з м. Дніпропетровська в м. Одесу, оплати місця проживання в м. Одесі, виплати добових під час знаходження працівника в службовому відрядженні.

Стосовно заявленого відповідачем зустрічного позову позивач, у відзиві на зустрічну позовну заяву від 24.03.16 р. за вх.№ 7384/16 та додаткових поясненнях позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом від 26.04.16 р. за вх.№ 10619/16, вказує на вчинення ним притримання поставки товару згідно п.10.3 договору та відповідно до цього невірного визначення періодів прострочення поставки товару, тому просить суд відмовити в задоволенні зустрічного позову в повній мірі.

Відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом ТОВ "Елпромпроект, прийнятим до спільного розгляду з первісним позовом ухвалою господарського суду від 24.02.16 р., подав до суду відзив на позов від 24.03.16 р. за вх.№7429/16, додаткові пояснення від 25.04.16 р. за вх.№10391/16, додаткові пояснення щодо складного фінансового стану від 17.05.16 р. за вх.№ 12249/16 в яких в заперечення первісного позову та в обгрунтування зустрічного позову викладає ідентичні за своїм змістом позиції які зводяться до того, що позиція позивача щодо притримання поставки товару з підстав несвоєчасної оплати вартості попередньо поставленого товару є недоведеною, оскільки якби строки затримки поставки товару співпадали зі строками затримки остаточного розрахунку за поставку попередньої партії, можливо було би розглядати це як застосування оперативно-господарської санкції, але відсутність в договорі погодженого сторонами порядку застосування оперативно-господарської санкції (що є обовязкову умовою згідно закону), відсутність жодних повідомлень про застосування ПАТ „Промарматура п.10.3. договору поставки під час дії договору, хаотичне прострочення поставок в суто субєктивному та довільному порядку, систематичні тривалі прострочення поставки товару, строк прострочення яких ніяк не кореспондується зі строками прострочення ТОВ „Елпромпроект остаточного розрахунку за попередню партію товару, свідчать виключно про те, що відбувалось прострочення поставки товару, відповідальність за яку визначено відповідно до положень договору у вигляді пені, розрахованої ТОВ „Елпромпроект в сумі 464 580,28 грн.

Неповідомлення позивача про застосування до ТОВ „Елпромпроект оперативно-господарської санкції у вигляді притримання поставки позбавило останнього своєчасно оскаржити застосування такої санкції, право на що прямо передбачено чинним законодавством. Не потребує додаткового підтвердження і дата поставки, оскільки в п. 5 договору чітко визначені умови та порядок поставки вид транспорту, адреса складу, перелік документів на поставку, строки поставки і додаткових погоджень щодо дати, готовність до поставки договір не передбачає.

Також відповідач відмічає, що порушення строків поставки із боку позивача вже відбулось після отримання попередньої оплати за специфікацією № 1, тобто ствердження ПАТ „Промарматура про притримання поставок товару як засіб впливу на належне виконання зобовязань відповідача, не відповідають дійсним обставинам справи.

Стосовно наданих позивачем контрозрахунків пені, відповідач вважає їх неналаженими, так як в них вирахувано ті дні, які сприймаються позивачем як дні застосування оперативно-господарської санкції, правомірність застосування якої відповідачем взагалі заперечується.

В обґрунтування обставин щодо зменшення нарахованої позивачем до стягнення пені, а саме скрутного фінансового становища підприємства, відповідач в додаткових поясненнях щодо складного фінансового стану від 17.05.16 р. за вх.№ 12249/16 навів таблиці заборгованості АМКР в розрізі договорів з травня 2015 р. по квітень 2016 р., витрати на виконання догорів з АМКР, розбивка платежів від АМКР в розрізі договорів за період травень 2015 р. серпень 2015 р., динаміка платежів на користь ПАТ „Промарматура, вибірка заборгованості перед іншими контрагентами, загальні відомості про витрати на сплату обовязкових платежів та заробітної плати з 01.08.15 р. по 01.03.16 р. та банківські виписки в підтвердження викладеного, судові рішення.

Клопотання сторін про залучення до матеріалів справи додаткових документів, відкладення розгляду справи судом задовольнялись.

В судовому засіданні, яке відбулось 17.05.16 р. за участі представників обох сторін відповідно до ст.77 ГПК України було оголошено перерву до 20.05.16 р.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши пояснення представників сторін та наявні в матеріалах справи документи, суд встановив наступне:

03.12.14 р. між ПАТ „Промарматура (постачальник) та ТОВ „Елпромпроект (покупець) був укладений договір поставки № ПА-087/2014 п.1.1 якого передбачено, що постачальник приймає на себе зобовязання поставляти та передавати у власність покупцю продукцію виробничо-технічного призначення (товар) відповідно Специфікаціям (додаткам до договору) з відповідним порядковим номером, а покупець зобовязується приймати і оплатити товар в порядку та на умовах, передбачених договором. Специфікації (додатки до договору), підписані сторонами, є невідємними частинами договору).

Найменування, асортимент, комплектність, кількість і ціна товару вказуються в специфікаціях (додатках до договору). Положення специфікацій (додатків до договору), що фіксують спеціальні вимоги та договірні умови, мають для встановлення прав та зобовязань сторін, в рамках поставки по конкретній специфікації (додатку до договору), пріоритетне значення по відношенню до умов, встановлених договором. Товар повинен відповідати по якості всім вимогам, встановленим в паспорті, який супроводжує товар, як у відношенні основних параметрів, що характеризують нормальне виконання покладених функцій, так і у відношенні другорядних параметрів, що характеризують зручність експлуатації, зовнішній вигляд і т.п. (п.п. 1.2., 1.3., 2.1. договору).

Ціна товару розраховується на умовах поставки „DDP Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Ландау, 21 та вказується в українській гривні без врахування ПДВ в специфікаціях (додатках до договору). Загальна сума договору, складається із сум цін з врахуванням ПДВ на товар, вказаних у всіх специфікаціях (додатках до договору), підписаних сторонами. Строки оплати вказуються в специфікаціях (додатках до договору) (п.п. 3.1., 3.2., 4.2. договору).

Разом з товаром постачальник зобовязаний передати наступні документи: паспорт на товар; видаткову накладну; товарно-транспортну накладну; податкову накладну у випадках, передбачених п.4.4. договору. Строк поставки товару вказується в специфікації (додатках до договору). Право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент переходу ризиків, визначених умовами поставки „DDP Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Ландау, 21 в день підписання видаткової накладної та/або товарно-транспортної накладної сторонами (п.п. 5.2., 5.5. договору).

У випадку порушення постачальником строків поставки товару відповідно п.5.3. договору, постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, встановленої на цей період, що обраховується від суми не поставленого в строк товару, за кожний день прострочення. У випадку порушення якою-небудь із сторін грошових зобовязань по договору (п.п. 4.2., 6.4., 8.5.), сторона, яка порушила зобовязання, сплачує стороні, по відношенню до якої було порушено зобовязання, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, встановленої на цей період, обраховану від суми невиконаних грошових зобовязань, за кожний день прострочки. Постачальник має право застосовувати до Покупця оперативно-господарську санкцію, а саме: призупинити подальшу поставку товару у випадку порушення покупцем строків повної оплати за фактично поставлений товар до повного погашення заборгованості, що виникла, без застосування до постачальника штрафних санкцій. Нарахування штрафних санкцій за прострочку виконання зобовязань припиняється через дванадцять місяців із дня, коли зобовязання мало бути виконане. Сплата неустойок, передбачених договором, не звільняє сторони від виконання зобовязань по договору в повному обємі. Для стягнення неустойки сторонами встановлюється строк позовної давності три роки. Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами на день, вказаний під підписом сторони, що підписала договір більш пізньою датою, та діє по 31.12.15 р., а в частині гарантійних зобовязань до спливу строку їх виконання (п.п. 10.1., 10.2., 10.3., 10.5., 10.6., 10.7., 12.10 договору).

Відповідно до договору сторонами асортимент, найменування, кількість, ціна товару були визначені у підписаних специфікаціях №№ 1, 2, 3, 4, 5 від 03.12.14 р., № 6 від 26.05.15р.

Так, специфікацією № 1 передбачено найменування товару, а саме засувки 31с40нжДу80,Ру4,0МПа, 31с940нжДу300,Ру4,0МПа, конденсатовідведник 45с13нжДу25, загалом на суму 328 045 грн. Частина 1 п. 2.1., п.2.2. специфікації визначають, що покупець зобовязаний провести передоплату в розмірі 20%, обраховану від загальної ціни з врахуванням ПДВ товару, протягом трьох банківських днів від дня отримання від постачальника рахунку на оплату. Повний розрахунок за поставлену партію товару покупець провадить протягом пяти календарних днів, які обраховуються з дати поставки партії товару. Постачальник зобовязаний поставити товар протягом строку поставки, вказаного в таблиці. Поставка товару провадиться партіями. Партією товару вважається товар, який поставлений по одній товарно-транспортній накладній. Строк поставки обраховується з дня зарахування на поточний рахунок постачальника грошових коштів в розмірі 20%, вирахуваних від загальної суми ціни з врахуванням ПДВ товару, що поставляється по специфікації № 1 (додатку № 1 до договору).

В підтвердження виконання зобовязань за специфікацією № 1 сторони подали до справи рахунок-фактуру № 121717 від 09.12.14 р. на суму 393 654 грн., листи від 24.12.14 р. № 5400-ута/оп, від 09.01.15 р. № 3355, накладну від 20.01.15 р. № 15/15 на суму 393 654 грн., довіреність № 1041 від 19.01.15 р., товарно-транспортну накладну № 000411 від 20.01.15 р., відомості про вантаж, банківські виписки в підтвердження проведених відповідачем платежів 10.12.14 р. в сумі 78 739,80 грн., 13.03.15 р. в сумі 314 923,20 грн.

Специфікацією № 2 передбачено поставку засувок 31нж940нжДу400,Ру4,0МПа, крану шарового 11нж99фт1Ду50Ру4,0МПа загалом на суму 1 908 450 грн., проведення покупцем передоплати в розмірі 10% від загальної суми ціни товару з врахування ПДВ протягом трьох банківських днів, які обраховуються з дня отримання від постачальника факсимільним звязком чи електронною поштою в два робочих дні, обрахованих з дня отримання екземпляру специфікації № 2, підписаної сторонами, рахунку на оплату. Повний розрахунок за поставлену партію товару покупець провадить протягом 30 календарних днів, обрахованих з дати поставки партії товару, яка провадиться протягом 45 календарних днів з дня зарахування на поточний рахунок постачальника передоплати.

Наступні первинні документи підтверджують поставку за специфікацією № 2: рахунок-фактура № 121770 від 23.12.14 р. на суму 1 908 450 грн., накладна № 15/63 від 05.02.15 р. на суму 1 908 450 грн., банківські виписки про перерахування відповідачем 23.12.14 р. 190 845грн., 25.03.15 р. 1 717 605 грн., всього 1 908 450 грн.

За специфікацією № 3 передбачено постачання засувок 31нж40нжДу150,Ру4,0МПа, клапану запобіжного сильфоного 17нж25нжДу80Ру4,0МПа Рсброса=3,9МПа на загальну суму 335 640 грн., проведення передоплати в розмірі 10% від загальної суми ціни товару з врахуванням ПДВ протягом трьох банківських днів, що обраховуються з дня отримання від постачальника за факсимільним звязком чи електронною поштою протягом двох робочих днів, з дня отримання екземпляра специфікації № 3, підписаного сторонами, але не раніше отримання екземпляру договору, підписаного сторонами, рахунку на оплату. Повний розрахунок за поставлену партію товару покупець проводить протягом тридцяти календарних днів з дати поставки партії товару. Постачальник зобовязаний поставити товар протягом строку поставки, вказаного в таблиці. Строк поставки обраховується з дня зарахування на поточний рахунок постачальника грошових коштів в розмірі 10% від загальної суми ціни товару, що поставляється по специфікації № 3.

По поставці згідно специфікації № 3 оформлено рахунок-фактуру № 121719 від 09.12.14 р. на суму 335 640 грн., накладну № 15/214 від 26.03.15 р. на суму 335 640 грн., довіреність № ЕПП 1293, товарно-транспортну накладну № 000483 від 26.03.15 р., відомості про вантаж, банківську виписку по поточному рахунку стосовно проведеної відповідачем оплати 23.12.14 р. 33 564грн., 29.04.15 р. 302 076 грн., загалом 335 640 грн.

Відповідно до специфікації № 4 поставці підлягали засувки 31нж940нжДу400,Ру4,0МПа, засувки 31нж940нжДу150,Ру4,0МПа, клапан запобіжний сильфоний 17нж25нжДу80Ру4,0МПа Рсброса=3,9МПа загалом на суму 2 384 970 грн., проведення передоплати в розмірі 10% від загальної суми ціни товару в т.ч. ПДВ протягом трьох банківських днів з дня отримання від постачальника за факсимільним звязком чи електронною поштою протягом двох робочих днів від дня отримання екземпляру специфікації, підписаного сторонами, однак не раніше отримання екземпляру договору, рахунку на оплату. Повний розрахунок за отриману партію товару має відбутись протягом тридцяти календарних дні з дати поставки товару. Поставки здійснюються протягом 60 календарних днів, з дня зарахування на поточний рахунок постачальника передоплати.

Доказом виконання сторонами зобовязань за специфікацією № 4 є рахунок-фактура №121769 від 23.12.14 р. на суму 2 384 970 грн., накладна № 15/215 від 26.03.15 р. на суму 2 384 970 грн., довіреність № ЕПП 1293, товарно-транспортна накладна № 000483 від 26.03.15 р., відомості про вантаж, банківські виписки про перерахування відповідачем 23.12.14 р. 238 497 грн., 29.04.15 р. 2 146 473 грн., всього 2 384 970 грн.

За специфікацією № 5 від 03.12.14 р. поставці підлягали засувки 31нж940нжДу400,Ру4,0МПа на суму 4 866 480 грн., відповідно до якої покупцем мала здійснюватись протягом трьох банківських днів від дати отримання від постачальника рахунку на оплату переоплата в розмірі 10%. Рахунок направляється покупцю по факсимільному звязку або електронною поштою протягом двох робочих днів від дня отримання екземпляру специфікації № 5, підписаного сторонами, однак, не пізніше отримання підписаного сторонами екземпляру договору. Повний розрахунок за поставлену партію товару через 30 календарних днів від дати поставки цього товару. Товар поставляється постачальником протягом 90 календарних днів з дня зарахування на поточний рахунок постачальника передоплати.

Рахунок-фактура № 121771 від 23.12.14 р. на суму 4 866 480 грн., накладна № 15/296 від 29.04.15 р., довіреність № ЕПП 1424 від 29.04.15 р., податкові накладні № 105 від 23.12.14 р., № 120 від 29.04.15 р., товарно-транспортна накладна № 000517 від 29.05.15р., відомості про вантаж, банківські виписки від 29.12.14 р. на суму 486 648 грн., від 09.06.15р. на суму 500 000 грн., від 18.06.15 р. на суму 100 000 грн., від 25.06.15 р. на суму 300 000 грн., від 02.07.15 р. на суму 200 000 грн., від 10.07.15 р. на суму 300 000 грн., від 16.07.15 р. на суму 300 000 грн., від 05.08.15 р. на суму 1 000 000 грн., від 12.08.15 р. на суму 266 480грн., від 23.07.15 р. на суму 413 352 грн. свідчать про виконання сторонами зобовязань.

Специфікацією №6 передбачено поставку засувок 31нж940нжДу400,Ру4,0МПа, 31нж940нжДу100,Ру4,0МПа, 31нж940нжДу300,Ру4,0МПа, 31нж940нжДу150,Ру4,0МПа на суму 2 177 298 грн., проведення передоплати в розмірі 10% від загальної ціни товару за даною поставкою протягом трьох банківських дні з дня отримання від постачальника по факсимільному звязку чи електронною поштою протягом двох днів з дня отримання покупцем екземпляру специфікації №6, підписаної сторонами, рахунку на оплату. Повний розрахунок за поставлену партію товару покупець провадить протягом тридцяти календарних днів від дати поставки партії товару. Товар поставляється постачальником протягом 60 календарних днів від дня зарахування на поточний рахунок передоплати.

Поставка відбулась за накладною № 15/401 від 11.06.15 р. на суму 2 177 298 грн., довіреністю № 1652 від 11.06.15 р., товарно-транспортною накладною № 000548 від 11.06.15р., відомістю про вантаж, рахунком-фактурою № 03304 від 26.03.15 р. на суму 2 177 298 грн., податковими накладними № 85 від 26.03.15 р., № 48 від 11.06.15 р., та оплачувалась згідно банківських виписок від 26.03.15 р. на суму 450 000 грн., від 19.08.15 р. на суму 500000 грн.

Отже, відповідачем не було виконано належним чином зобовязання за договором поставки № ПА-087/2014 від 03.12.14 р., несплачено вартість отриманого за специфікаціями №№ 5,6 товару в сумі 2 227 298 грн., про що також свідчать наявні у справі листи ТОВ „Елпромпроект від 17.08.15 р. № 2973-УТА/ОП, від 27.07.15 р. № 2739- УТА/ОП, від 13.07.15р. № 2524- УТА/ОП, гарантійний лист від 04.06.15 р. № 4036, відповідно до чого ПАТ „Промарматура було надіслано на адресу відповідача претензію від 08.10.15 р. № 38-ПА/Ю та за відсутності реакції на які подано до суду даний позов про стягнення боргу, пені, три проценти річних, індекс інфляції.

Однак, в процесі розгляду даної справи 16.03.16 р. відповідачем було сплачено основний борг в сумі 2 227 298 грн., із яких 1 000 000 грн. доплата за обладнання згідно рахунку № 21771 від 23.12.14 р. та 1 227 298 грн. доплата за обладнання згідно рахунку №03304 від 26.03.15 р., що підтверджується наявною у справі банківською випискою від 16.03.16 р. За таких обставин, позивач заявою про зміну розміру позовних вимог від 24.03.16р. за вх.№ 2-1528/16 зменшив позовні вимоги та заявив до стягнення з відповідача пеню в сумі 1 104 518,66 грн. за специфікаціями №№3, 4 по 4 дні, за специфікацією № 5 за період з 30.05.15 р. по 15.03.16 р., за специфікацією № 6 за період з 12.07.15 р. по 15.03.16 р., індекс інфляції загадом 93546,52грн. із них за специфікацією № 5 за період з 30.05.15 р. по 15.03.16 р. 42000 грн., за специфікацією № 6 за період з 12.07.15 р. по 15.03.16 р. 51546,52грн., три проценти річних всього в сумі 64183,95 грн. із яких за специфікацією № 3 за період з 26.04.15 р. по 29.04.16 р. 99,31 грн., специфікацією № 4 в період з 26.04.15 р. по 29.04.16 р. 705,69 грн., специфікацією № 5 за період з 30.05.15 р. по 15.03.16 р. 36800 грн., та за специфікацією № 6 за період з 12.07.15 р. по 15.03.16 р. 26578,35 грн.

В свою чергу, відповідач в зустрічному позові заявив вимоги щодо стягнення з позивача пені за прострочку поставки товару за специфікаціями № 3 (за період 22.02.15-26.03.15 р.р.), №4 (за період 22.02.15-26.03.15 р.р.), №5 (за період 24.03.15-29.04.15 р.р.), №6 (за період 26.05.15-11.06.15 р.р.) загалом в сумі 464 580,28 грн.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані сторонами докази та викладені ними правові позиції, суд вважає, заявлені позовні вимоги ПАТ „Промарматура щодо стягнення з відповідача пені, індексу інфляції, трьох процентів річних частково правомірними та зустрічний позов ТОВ „Елпромроект стосовно стягнення з позивача пені, таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступні положення законодавства .

Відповідно до п.п.1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому ( п.1 ст. 656 Цивільного Кодексу України).

Відповідно до ст. 663, пп. 1), 2) ч.1 п.1 ст. 664 Цивільного Кодексу України продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обовязок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлено обовязок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Пунктом 1 ст. 691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобовязаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобовязань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Пунктом 1 ст. 547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У відповідності з п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові... Тієї ж позиції дотримується ВСУ у постановах від 04.07.2011 по справі №13/210/10, від 12.09.2011р. по справі № 6/433-42/183 та ВГСУ у постанові від 16.03.2011 по справі № 11/109.

ПАТ „Промарматура з підстав прострочення відповідачем оплат вартості отриманого товару, що з проведеним судом аналізом виконаних сторонами зобовязань було встановлено вище в даному рішенні, за специфікаціями №№ 3,4,5,6 нарахував до стягнення з відповідача пеню в розмірі1 104 518,66 грн., три проценти річних в сумі 64183,95 грн., індекс інфляції в сумі 93 546,52 грн.

Так, перевіривши розрахунок позивача індексу інфляції за специфікацією № 5 за період з 12.08.15 р. по 15.03.16 р. від суми боргу 1 000 000 грн., за специфікацією № 6 в період 19.08.15 р.-15.03.16 р. від суми 1 227 298 грн., судом було встановлено, що за умови поставки товару по специфікації № 5 за видатковою накладною № 15/296 від 29.04.15 р., а за специфікацією № 6 за видатковою накладною № 15/401 від 11.06.15 р. та визначений кінцевий строк оплати по ним в тридцять календарних днів з дати поставки партії товару тобто 29.05.15 р. та 11.07.15 р., є неправомірним нарахування позивачем індексу інфляції у визначені періоди відповідно з 12.08., 19.08.15 р.р.-15.03.16 р., оскільки індекс інфляції обраховується з наростаючим значенням існуючих інфляційних процесів з врахуванням їх відємного значення, що мало місце бути в липні, серпні, жовтні 2015р., тому до обрахунку індексу інфляції по специфікації № 5 має застосовуватись період червень 2015 р.-лютий 2016р. та індекс інфляції за розрахунком суду в цей період складає 27 669,61грн., а по специфікації №6 підлягає обрахунку період з серпня 2015 р. по лютий 2016 р. в який індекс інфляції за розрахунком суду складає 23 575,31 грн., що загалом 51 244,92 грн.

Звідси, суд частково задовольняє заявлену позивачем вимогу стосовно стягнення з відповідача індексу інфляції у звязку з чим стягненню з відповідач підлягає індекс інфляції в сумі 51244,92 грн.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача три проценти річних всього по специфікаціях №№ 3,4,5,6 в сумі 64183,95 грн., розрахунок яких, наведений позивачем до заяви про зміну розміру позовних вимог від 24.03.16 р. за вх.№ 2-1528/16, було судом перепровірено та встановлено його вірність, тому в цій частині заявлені позивачем позовні вимоги суд задовольняє в повній мірі, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає три проценти річних в сумі 64 183,95 грн.

Заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені за прострочення виконання грошових зобовязань за специфікаціями №№ 3,4,5,6, в розмірі 1 104 518,66 грн., розрахунок якої додано до заяви про зміну розміру позовних вимог від 24.03.16 р. за вх.№ 2-1528/16, судом перепровірено, з врахуванням строків існування заборгованості, її часткової оплати відповідачем, існуючої ставки НБУ та встановлено його правомірність, а отже судом задовольняється позовна вимога ПАТ „Промарматура щодо стягнення з ТОВ „Елпромпроект пені в сумі 1 104 518,66 грн.

ТОВ „Елпромпроект заявив до ПАТ „Промарматура зустрічний позов про стягнення з останнього за неналежне виконання зобовязань по договору поставки № ПА-087/2014 від 03.12.14 р. в частині несвоєчасної поставки товару, пені в сумі 464 580,28 грн. В заперечення даного зустрічного позову ПАТ „Промарматура вказує на неправомірне нарахування відповідачем пені, з огляду на умови п.10.3., зокрема застосування до останнього оперативно-господарської санкції. Дана позиція ПАТ „Промарматура до уваги судом не приймається з врахуванням наступних вимог законодавства.

Статтею 235 ГК України передбачено, що за порушення господарських зобовязань до субєктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушення зобовязань, що використовуються самими сторонами зобовязання в односторонньому порядку. До субєкта, який порушив господарське зобовязання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини субєкта, який порушив господарське зобовязання.

У господарських договорах сторони можуть передбачити використання таких видів оперативно-господарських санкцій: відстрочення відвантаження продукції чи виконання робіт внаслідок прострочення виставлення акредитива платником, припинення видачі банківських позик тощо. Перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції (ч. 3 пп.1) п.1, п.2 ст.236 ГК України).

Підставою для застосування оперативно-господарських санкції є факт порушення господарського зобовязання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього предявлення претензії порушнику зобовязання. Порядок застосування сторонами конкретних оперативно-господарських санкцій визначається договором. У разі незгоди з застосуванням опертавно-господарської санкції заінтересована сторона може звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням. Оперативно-господарські санкції можуть застосовуватись одночасно з відшкодуванням збитків та стягненням штрафних санкцій (ст.237 ГК України).

Отже, законодавець визначив застосування оперативно-господарської санкції, якою є положення п.10.3. договору поставки від 03.12.14 р., як позасудовим заходом впливу на правопорушника, однак застосування такої санкції має визначатись сторонами у договорі у відповідному узгодженому порядку, оскільки за умови непогодження другої сторони із її застосуванням приписи ст.237 ГК України передбачають звернення заінтересованої сторони до суду щодо розгляду спору про скасування такої санкції, відшкодування збитків, завданих її застосуванням.

Наразі, із проведеного вище судом аналізу умов договору від 03.12.14 р., зокрема п.10.3. на який посилається в своїх запереченнях на зустрічний позов позивач, не вбачається передбаченого сторонами порядку застосування постачальником до покупця оперативно-господарської санкції, що взагалі згідно п.2 ст.237 ГК України виключає можливість застосування до ТОВ „Елпромпроект оперативно-господарської санкції у вигляді притримання подальшої поставки товару та за умови неповідомлення про вжиття такого заходу позбавило відповідача можливості відреагувати на правомірність чи неправомірність такого застосування, та відповідно у передбачуваний законом спосіб захистити свої порушуванні права та охоронювані законом інтереси. При цьому, так як ч.1 ст.237 ГК України застосування санкції передбачає без попереднього предявлення претензії, то у позивача був відсутній обовязок її направлення покупцю, однак повідомити в будь-який інший належний спосіб, з огляду на положення ч.2 ст.237 ГК України, був зобовязаний.

Разом з цим слід відмітити, що проаналізувавши сплату попередньої оплати за специфікаціями №№ 1,2, 3, 4, 5, 6, поставки товарів по ним, остаточний розрахунок відповідача за товар можна дійти висновку про хаотичний порядок застосування санкції, яким здебільшого не враховувались строки оплат товару за попередньо поставлену партію, прострочку поставки в термін більший прострочки контрагентом остаточного розрахунку, що загадом з врахуванням вище встановленої судом відсутності правових підстав для застосування до покупця оперативно-господарської санкції, доводить правомірність заявленого ТОВ „Елпромпроект зустрічного позову про стягнення з ПАТ „Промпарматура пені, розрахованої відповідно до п.10.1. договору від 03.12.14 р.

Перевіривши розрахунок пені проведений ТОВ „Елмпромпроект в зустрічному позові, суд встановив, що його здійснено невірно, за розрахунком суду по простроченій поставці партії товару за специфікацією № 3 в сумі 105 240 грн. в період з 23.02.15 р. (а не з 22.02.15р. як наведено відповідачем в розрахунку зустрічного позову) по 04.03.15 р. 10 днів існувала ставка НБУ 19,5%, відповідно до чого за формулою (борг) х (ставку НБУ) х (2) х (кількість днів прострочки) : 100 : 365 днів, за розрахунком суду пеня складає 1124,48 грн., тоді як за розрахунком відповідача 1236,93 грн. В період з 05.03.15 р. по 26.03.15 р. 22 дні, ставка НБУ - 30%, пеня як за розрахунком суду так і відповідача складає 3805,94 грн. Отже, загалом за прострочку поставки товару по специфікації № 3 пеня за вирахуванням суду складає 4 930,42 грн., тоді як відповідачем визначена як 5 042,87 грн.

По специфікації № 4 в аналогічні проміжки часу та ставки НБУ за розрахунком суду з суми вартості недопоставленого товару в 2 384 970 грн. з 23.02.15 р. по 04.03.15 р. пеня складає 25 483,24 грн., тоді як відповідачем обраховано 28 031,57 грн., в період з 05.03.15 р. по 26.03.15 р. і у суду і у відповідача пеня обрахована в розмірі 86250,97 грн., загалом по розрахунку суду пеня 111 734,21 грн. (у відповідача 114 282,54 грн.).

Згідно специфікації № 5 за прострочку поставки партії товару на суму 4 866 480 грн. за період з 24.03.15 р. (дата в яку мала відбутись поставка товару) по 29.04.15 р.(дата фактичної поставки) 37 днів, між тим цей період відповідачем визначено як 36 дні, у звязку з чим за розрахунком суду пеня з врахуванням ставки НБУ в 30% складає 295 988,64 грн., тоді як відповідачем заявлено пеню в розмірі 287 265,92 грн.

Специфікація №6 передбачала поставку партії товару на суму 2 177 298 грн., яка мала відбутись 25.05.15 р., однак фактично була проведена 11.06.15 р. 18 днів, однак за обрахунком відповідача цей період складає з 26.05.15 р. по 11.06.15 р. в 16 днів, відповідно до чого судом розраховано пеню згідно ставки НБУ в 30% в сумі 64 424,16 грн., а за розрахунком відповідача в сумі 57 265,92 грн.

Таким чином, за розрахунком суду пеня, що підлягає до стягнення з позивача за прострочення поставки товару по специфікаціям №№ 3,4,5,6 загалом складає 477 077,43грн., однак так як відповідачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 464 580,28грн., то стягненню з ПАТ „Промарматура підлягає пеня заявлена ТОВ „Елпромпроект в меншому розмірі, тобто 464 580,28 грн.

Відповідачем подано заяву про застосування до заявленої позивачем пені положень ст.233 ГК України та ст.83 ГПК України та зменшення розміру неустойки, оскільки її розмір є великим в порівняні із збитками кредитора та з підстав існування обєктивних обставин для її застосування, викладених в додаткових поясненнях щодо складного фінансового стану від 17.05.16 р. за вх.№ 12249/16, згідно поданих банківських виписок за вересень-грудень 2015р., копій актів звірки між ПАТ „АМКР та ТОВ „Елпромроект, наведених таблиць щодо фінансових зобовязань. При цьому, заявником не було зазначено суми до якої вважає можливим зменшення стягуваної пені. Позивач проти задоволення даного клопотання відповідача заперечує з посиланням на те, що прострочення оплати вартості отриманого товару також спричиняло скрутний фінансовий стан позивача, однак доказів цього та належних обґрунтувань заперечень, суду подано не було.

Так, статтею 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Суд, дослідивши наведені відповідачем обгрунтування заяви щодо складного фінансового стану, подані в його підтвердження документи, враховуючи часткове виконання зобовязань відповідачем протягом дії договору, в тому числі оплату основного боргу в процесі розгляду даної справи в суді, співставивши суму існуючої заборгованості та заявленої до стягнення пені, існуючі судові спори з ПАТ „АМКР щодо оплати вартості проведених робіт, на виконання зобовязань з яким і було укладено з ПАТ „Промарматура договір поставки від 03.12.14 р. № ПА-087/2014, існуюча ситуація в банківському секторі, що безпосередньо стосується фінансового становища відповідача з врахуванням ліквідації обслуговуючого банку ПАТ „Банк Форум та судові провадження з приводу кредитної заборгованості ТОВ „Елпромроект, здійснення взаємозаліку депозитних вкладів останнього з кредитною заборгованістю перед банком, отже існування не лише майнових інтересів, а й інших інтересів сторін, що заслуговують на увагу, суд, дійшов висновку частково задовольнити заяву відповідача щодо зменшення фінансових санкцій у відношенні до нього, відповідно до чого зменшує заявлену позивачем до стягнення пеню з 1 104 518,66 грн. до 600 000 грн.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

З огляду на вищезазначені матеріали справи та проаналізовані положення чинного законодавства, суд, часткового задовольняє заявлені ПАТ „Промарматура позовні вимоги та стягненню з ТОВ „Елпромроект підлягає три проценти річних у розмірі 64 183,95грн., пеня в сумі 600 000 грн., індекс інфляції у розмірі 51 244,92 грн. Судом повністю задоволено заявлений ТОВ „Елпромроект зустрічний позов щодо стягнення з АТ „Промарматура 464 580,28 грн. пені.

Згідно ст.49 ГПК України судові витрати, а саме судовий збір, з врахуванням погашення відповідачем основної заборгованості в процесі розгляду даної справи та часткового задоволення судом заявлених позивачем уточнених позовних вимог, відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача підлягає 45 795,92 грн. Також, з врахуванням задоволення судом зустрічного позову відповідача, з позивача на користь відповідача підлягає відшкодуванню 6968,73 судового збору.

Крім того, позивач за первісним позовом в заяві про зміну розміру позовних вимог від 24.03.2016р. за вх.№2-1528/16 просить суд стягнути з відповідача судові витрати, повязані з явкою представника у судові засідання по даній справі в сумі 2967,30грн.

Так, положення п.1 Постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу визначають, що відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи. До інших витрат у розумінні статті 44 ГПК відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (стаття 30 названого Кодексу); витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою.

Згідно п.6.5. згаданої Постанови Пленуму ВГСУ, вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Зважаючи на явку представника позивача у судові засідання 26.01.2016р., 24.03.2016р., позивач розрахував судові витрати в загальній сумі 2967,30грн., яка складається із проїзду потягом в сумі 967,30грн., проживання в готелі 800грн., добових на службове відрядження в сумі 1200грн.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що представник позивача був присутній у судових засіданнях 26.01.2016р. та 24.03.2016р., подав посвідчення про відрядження №9 від 26.01.2016р., від 23.03.2016р., проїзні документи №044491 від 25.01.2016р., №044718 від 26.01.2016р., №692363 від 23.03.2016р., №125112 від 24.03.2016р., фіскальний чек № від 26.01.2016р., від 24.03.2016р., службове завдання від 25.01.2016р., звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт від 17.01.2016р. №11, з огляду на що такі витрати позивача підлягають судом задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов ПАТ „Промарматура частково.

2. Стягнути з ТОВ „Елпромроект (65091, м. Одеса, вул. Південна,26, код 35359577) на користь ПАТ „Промарматура (49005, м. Дніпропетровськ, вул.Сімферопольська,17, код 21871578) 600 000 (шістсот тисяч) грн. пені, 64 183(шістдесят чотири тисячі сто вісімдесят три) грн. 95 коп. три проценти річних, 51 244(пятдесят одна тисяча двісті сорок чотири) грн. 92 коп. індекс інфляції, 2 967 (дві тисячі девятсот шістдесят сім) грн. 30 коп. судових витрат, 45 795 (сорок пять тисяч сімсот девяносто пять) грн. 92 коп. судового збору.

3. Відмовити в решті частині заявлених позивачем позовних вимог.

4. Задовольнити зустрічний позов ТОВ „Елпромпроект повністю.

5. Стягнути з ПАТ „Промарматура (49005, м. Дніпропетровськ, вул.Сімферопольська,17, код 21871578) на користь ТОВ „Елпромроект (65091, м.Одеса, вул. Південна,26, код 35359577) 464 580 (чотириста шістдесят чотири тисячі пятсот вісімдесят) грн. 28 коп. пені, 6 968 (шість тисяч девятсот шістдесят вісім) грн. 73 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Повний текст рішення складено 13 червня 2016 р.

Суддя І.А. Малярчук