номер провадження справи 2/35/16-18/49/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2016 справа № 908/960/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Євротрубпласт (93009, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Трудова, буд. 1; поштова адреса: 02090, м. Київ, вул. Алма-Атинська, буд. 8)

до відповідача комунального підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради (69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129-А)

про стягнення 29086,09 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 89/2015 від 11.12.2015 року, паспорт серії НМ № 139199 від 10.06.2003 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 06.06.2016 р., паспорт серії СЮ № 399686 від 08.09.2015 р.;

СУТНІСТЬ СПОРУ

До господарського суду Запорізької області 12.04.2016 року звернувся позивач товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Євротрубпласт з позовною заявою до комунального підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради про стягнення 29086,09 грн. заборгованості за договором поставки від 12.06.2015 р. № 414. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на приписи ст.ст. 193, 216, 230 Господарського кодексу України та ст. 611 Цивільного кодексу України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 908/960/16 передано на розгляд судді Мойсеєнко Т.В. Ухвалою суду від 13.04.2016 р. суддею Мойсеєнко Т.В. порушено провадження у справі № 908/960/16, присвоєно справі номер провадження 2/35/16, судове засідання призначене на 12.05.2016 року. Ухвалою від 12.05.2016 р. розгляд справи відкладений на 09.06.2016 р. о 15 год. 00 хв.

Розпорядженням суду від 09.06.2016 р. № П-273/16, відповідно до пунктів 2.3.3, 2.3.47, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 908/960/16.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, враховуючи перебування судді Мойсеєнко Т.В. у відпустці, справу № 908/960/16 (номер провадження справи 2/35/16) передано на розгляд судді Носівець В.В.

Ухвалою суду від 09.06.2016 р. справу № 908/960/16 прийнято до провадження, присвоєно номер провадження 2/35/16-18/49/16, судове засідання призначено на 09 червня 2016 р. Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за наявними у справі документальними доказами та закінчений в судовому засіданні 09.06.2016 р. оголошенням вступної та резолютивної частин рішення.

Представник позивача на вимогу суду надав витребувані документи; підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, які вмотивовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань за договором поставки від 12.06.2015 р. № 414.

Від представника відповідача 07.06.2016 р. до суду надійшла заява про визнання позовних вимог та розстрочення виконання рішення на 6 місяців.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечив проти задоволення позовних вимог, позов визнав, підтримав заяву про розстрочення виконання рішення на 6 місяців у звязку зі скрутним фінансовим становищем, на підтвердження якого надав копію постанови про арешт коштів КП Облводоканал Запорізької обласної ради від 28.04.2016 р.

Представник позивача заперечив проти розстрочення виконання рішення на 6 місяців.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Євротрубпласт (надалі позивач, постачальник) та комунальне підприємство Облводоканал Запорізької обласної ради (надалі відповідач, споживач) 12.06.2015 р. уклали договір № 414 поставки (надалі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору постачальник зобовязується поставити, а покупець зобовязується прийняти і оплатити труби, комплектуючі та обладнання, а також супутні товари (надалі товар), партіями в кількості та асортименті та за цінами, узгодженими сторонами в Специфікаціях (додатках) до цього договору чи визначеними в порядку, передбаченому цим договором.

Пунктом 1.2 договору визначено, що орієнтовна сума цього договору становить 500000,00 грн.

Відповідно до п. 4.1.2 договору постачальник протягом нормально необхідного часу направляє покупцю по факсу рахунок-фактуру з зазначенням вартості вказаного у замовленні товару, строку його постачання та оплати. Рахунок-фактура є підтвердженням (акцептом) постачальника замовлення покупця. Відповідно до п. 3 ст. 205 ЦК України умови щодо строків поставки і оплати партії товару, та/або інші умови, визначені рахунком-фактурою, вважаються узгодженими покупцем, якщо протягом пяти робочих днів з моменту отримання рахунку-фактури від нього не надійде зауважень, про що також свідчить підпис покупця за цим договором.

Найменування, асортимент, кількість, ціна одиниці та загальна вартість партії товару, терміни поставки та оплати узгоджуються сторонами в Специфікаціях (додатках) до цього договору, які підписуються уповноваженими представниками сторін та є його невідємними частинами. Сторони в Специфікаціях (додатках) до цього договору можуть передбачити умови, що відрізняються від умов, передбачених даним договором (пункт 4.2 договору).

Поставка партії товару повинна супроводжуватись передачею покупцю накладної постачальника та/або акта здавання-приймання вантажу (товарно-транспортної накладної) до перевезення, підписання кожного з яких представником покупця або експедитором (у випадку поставки товару перевізником), буде свідчити про отримання покупцем товару (пункт 4.4 договору).

У пункті 4.7 договору зазначено, що датою поставки товару та датою переходу права власності на товар вважається дата накладної постачальника, що передається покупцю.

Згідно з п. 5.1 договору оплата товару покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника не пізніше 30 календарних днів з моменту передачі товару, якщо інший порядок розрахунків не визначений в рахунку-фактурі або в Специфікації, в порядку передбаченому даним договором.

У відповідності до умов договору 10.11.2015 р. сторонами підписано Специфікацію № 5 (додаток до договору № 414 від 12.06.2015 р.), згідно якої загальна вартість товару, що належить до поставки за даним додатком, складає 315883,56 грн., в тому числі 54204,53 грн. ПДВ, яка сплачується покупцем в термін не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки товару; поставка товару здійснюється на умовах СРТ (ІНКОТЕРМС 2000): місто Дніпрорудне; строки поставки 30 днів; інші пункти договору залишаються без змін.

На виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар загальною вартістю 315883,56 грн., про що свідчать видаткові накладні, підписані обома сторонами:

-№ ЕТП КЛ1111/020 від 11.11.2015 р. на суму 18585,80 грн.;

-№ ЕТП КЛ1111/019 від 11.11.2015 р. на суму 224007,80 грн.,

-№ ЕТП КЛ1811/012 від 18.11.2015 р. на суму 5958,94 грн.,

-№ ЕТП РТ1811/004 від 18.11.2015 р. на суму 15977,55 грн.,

-№ ЕТП КВ1811/032 від 18.11.2015 р. на суму 331,47 грн.,

-№ ЕТП КВ1911/016 від 19.11.2015 р. на суму 2112,00 грн.,

-№ ЕТП КЛ0412/022 від 04.12.2015 р. на суму 48910,00 грн.

Відповідач договірні зобовязання щодо оплати отриманого товару у повному обсязі не виконав, сплативши 286797,47 грн., внаслідок чого заборгованість відповідача перед позивачем склала 29086,09 грн.

Внаслідок наявності порушення зобовязань за договором на адресу відповідача спрямовувалась претензія № 080/2016 від 01.03.2016 р. з вимогою до 11.03.2016 р. погасити наявну заборгованість за договором № 414 від 12.06.2015 р. Отримана 09.03.2016 р. відповідачем претензія залишена без розгляду, борг без оплати.

Неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором поставки № 414 від 12.06.2015 р. стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 29086,09 грн. підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Приписами ст. 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно ст. 692 ЦК України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобовязання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обовязок щодо оплати отриманого товару на суму 29086,09 грн., у встановлений договором строк, не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи, заявою відповідача, наданою у відповідності до статей 22, 78 ГПК України.

Відповідно до ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Згідно зі ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Отже, визнання основного боргу відповідачем відповідає обставинам справи, а вимога позивача про стягнення 29086,09 грн. основного боргу задовольняється судом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення суд відхилив, оскільки не визнав наведені відповідачем обставини виключними для застосування приписів пункту 6 статті 83 ГПК України при прийнятті рішення. Відхиляючи вказане клопотання, суд виходив з такого: за сталою практикою відстрочку або розстрочку може бути надано у випадку наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Таким чином, для застосування передбачених цією нормою заходів необхідні у наявності виняткові обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі. Обовязок оплати за поставлений товар виник у 2015 році. Крім того, термін розстрочки шість місяців, не є обґрунтованим певними обставинами, заявник не надав доказів на підтвердження доводів, що впродовж терміну розстрочки поліпшиться його господарська діяльність та фінансове становище. Беручи до уваги факти та доводи, викладені сторонами по справі, та враховуючи фінансові та інші інтереси обох сторін спору, ступінь вини відповідача у виникненні спору, знецінення національної валюти, економічну кризу в країні, суд дійшов висновку про відхилення клопотання відповідача.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з комунального підприємства Облводоканал Запорізької обласної ради (69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 129-А, ідентифікаційний код 03327115) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний дім Євротрубпласт (93009, Луганська область, м. Рубіжне, вул. Трудова, буд. 1; поштова адреса: 02090, м. Київ, вулиця Алма-Атинська, буд. 8, ідентифікаційний код 33090871) 29086,09 грн. (двадцять девять тисяч вісімдесят шість грн. 09 коп.) заборгованості, 1378,00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 14.06 2016 р.

Суддя В.В. Носівець