ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 червня 2016 року Справа № 924/939/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді: Алєєва І.В. (доповідач), Дроботова Т.Б., Рогач Л.І.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.02.2016р.

у справі №924/939/15 Господарського суду Хмельницької області

за позовом Заступника військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати функції у спірних відносинах: Міністерства оборони України та 55 Управління начальника робіт

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницький експериментальний завод"

2. Хмельницької обласної товарної біржі

3. Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів

у Хмельницькій області

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2:

1. Приватне підприємство "Укростехно"

2. Фізична особа ОСОБА_4

про визнання недійсними біржових торгів (аукціону), проведених на Хмельницькій обласній товарній біржі 11.11.2014 року в частині продажу Лоту № 2; визнання недійсним договору купівлі-продажу майна № 3 від 11.11.2014 року; повернення майна 55 управління начальника робіт у власність держави Україна в особі Міністерства оборони України у господарське відання державної установи Міністерства оборони України " 55 Управління начальника робіт",

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 29.03.2016р. касаційну скаргу Військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.02.2016р. у справі № 924/939/15 повернуто скаржнику на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Подана вдруге касаційна скарга Військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.02.2016р. у справі №924/939/15 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Частиною 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України визначено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно з частиною другою статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору та порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок і розмір сплати судового збору передбачено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент звернення з касаційною скаргою) при поданні до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

На момент подання позову діяла редакція Закону України "Про судовий збір", яким було встановлено ставку судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Пунктом 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 55 ГПК України ціна позову визначається, зокрема, у позовах про витребування майна - вартістю майна, що витребується.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру: 1) визнання недійсними біржових торгів (аукціону); 2) визнання недійсним договору купівлі-продажу майна № 3 від 11.11.2014 року та вимогу майнового характеру - повернення майна 55 Управління начальника робіт, вартість якого відповідно до експертної оцінки незалежного експерта Приватного підприємства "Консалтінг сервіс" становить 2 660 143,20 грн.

До касаційної скарги скаржником додано платіжне доручення № 248/210 від 04.03.2016р. про сплату судового збору в розмірі 33 449,00 грн., дана сума є меншою, ніж визначено вказаними нормами Закону України "Про судовий збір".

Виходячи з наведеного, скаржником сплачено судовий збір не в повному обсязі.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до касаційної скарги не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За таких обставин касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України і підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Військового прокурора Хмельницького гарнізону Західного регіону України на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.02.2016р. у справі №924/939/15 повернути скаржнику.

Головуючий суддя(доповідач) І.В. Алєєва

Суддя Т.Б. Дроботова

Суддя Л.І. Рогач