КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2016 р. Справа№ 911/4877/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Гаврилюка О.М.

Гончарова С.А.

при секретарі судового засідання - Куценко К.Л.;

за участю представників сторін:

від позивача: Коновал Р.О - представник за довіреністю б/н від 31.05.2016;

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи: Кібець Р.Р - представник за довіреністю № 27-4837/16 від 27.01.2016; Музичук Л.В. - представник за довіреністю № 27-43967/15 від 09.11.2015;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2016

у справі № 911/4877/15 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МДН-БУД»

про зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ПАТ «Дельта Банк» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «МДН-БУД» в особі ліквідатора Бударагіної Л.М. (надалі - відповідач) про визнання його кредитором і зобов'язання включити кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.03.2016 (повний текст складено 11.03.2016) у справі № 911/4877/15 у позові відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» 28.03.2016 (згідно відтиску штемпеля відділення поштового зв'язку на конверті) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції у даній справі та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення у даній справі при неповному з'ясуванні всіх обставин справи з порушенням норм матеріального права. Так, зокрема, місцевим господарським судом не було врахована положення ст. 112 ЦК України, відповідно до якої вимоги кредиторів, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2016 апеляційну скаргу позивачів було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 26.05.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2016 до участі у справі було залучено в якості третьої особи без заявлення самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, розгляд справи було відкладено на 08.06.2016.

01.06.2016 через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду було подано письмові пояснення, щодо обставин викладених в апеляційній скарзі та додаткові докази, неможливість подання яких сторона обґрунтовує ст. 101 ГПК України, судом визнано поважними причин, документи до долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 08.06.2016 представник позивача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Представники третьої особи в судовому засіданні 08.06.2016 апеляційну скаргу позивача підтримали, просили її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового про задоволення позову в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 08.06.2016 не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином за адресою вказаною в ЄДРПОУ. Ухвала суду від 26.05.2016 при призначення розгляду справи на 08.06.2016 повернулася до суду з поміткою: «за закінченням встановленого строку зберігання».

В свою чергу, ч. 3 п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 (далі - Постанова Пленуму) встановлює, що належною адресою є адреса, яка повідомлена суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адреса, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Так, пункт 3.9.1. Постанови Пленуму визначає, що в разі, якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно частини 3 пункту 3.12. Постанови Пленуму неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що явка представників учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість здійснення перевірки рішення Господарського суду міста Києва в апеляційному порядку за відсутності представників відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників апеляційного провадження, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно з'ясовано судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 06.09.2007 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрпромбанк» та відповідачем укладено кредитний договір в національній валюті № 70/К-07 (надалі - кредитний договір 1).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору 1, банк надає позичальнику кредит в грошовій формі у сумі 616377,00 грн. зі сплатою 18,5 % річних на придбання автокрану.

Відповідно до п. 4.2 кредитного договору 1, проценти за користування кредитом нараховуються за період з дня надання кредиту до дня його повернення на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році. Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту.

Відповідно до п. 6.1.1 кредитного договору 1 позичальник зобов'язаний використовувати кредит за цільовим призначенням і своєчасно повернути його відповідно до умов договору.

13.06.2008 між ТОВ «Укрпромбанк» та відповідачем укладено кредитний договір № 42/КВ-08 в іноземній валюті (надалі - кредитний договір 2).

Відповідно до п. 1.1 кредитного договору 2, банк надає позичальнику кредит в грошовій формі у сумі 310543,00 доларів США зі сплатою 15 % річних на придбання основних засобів.

Згідно з п. 4.2 кредитного договору 2, проценти за користування кредитом нараховуються за період з дня надання кредиту до дня його повернення на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році. Нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту.

Відповідно до п.п. 6.1.1, 6.1.2 договору позичальник зобов'язаний використовувати кредит за цільовим призначенням і своєчасно повернути його відповідно до умов договору. Позичальник зобов'язаний своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом та комісії в порядку, передбаченому договором.

Крім того, 12.03.2011 між ТОВ «Укрпромбанк» та позивачем (надалі - новий кредитор) укладено договір про передачу активів ТОВ «Укрпромбанк» в рахунок погашення заборгованості (надалі - договір), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського територіального округу Соколовим О.Є., зареєстрований в реєстрі за № 911. Відповідно до умов договору, до позивача перейшли активи ТОВ «Укрпромбанк», право вимоги до позичальників ТОВ «Укрпромбанк», що виникли з кредитних договорів, з усіма змінами та доповненнями до них, у зв'язку із заміною кредитора на позивача, а у тому числі відбулося відступлення вимог за кредитним договором 1 та кредитним договором 2, з усіма змінами та доповненнями до них.

Відповідно до п. 3.1 договору в порядку, в обсязі та на умовах, визначених цим договором, ТОВ «Укрпромбанк» передає позивачеві право вимоги до боржників за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого позивач замінює Укрпромбанк як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях. Відповідно до положень ст. 516 Цивільного Кодексу України, відступлення Укрпромбанком прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами до позивача не вимагає згоди Боржників.

Згідно з п.п. 3.2, 3.3 договору, внаслідок передачі ТОВ «Укрпромбанк» позивачеві прав вимоги до боржників, позивачеві переходить право вимагати від боржників належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Позивачеві у власність переходять права вимоги в обсязі і на мовах, що існували на момент переходу цих прав.

З матеріалів справи вбачається, що з 29.04.2013 відповідач перебуває в стані припинення.

02.09.2015 позивач звернувся до відповідача, в особі голови ліквідаційної комісії ТОВ «МДН-БУД», із заявою з грошовими вимогами до боржника (вих. № 18.5/431 від 02.09.2015, а.с. 78-81), у якому просив визнати кредиторські вимоги на підставі кредитного договору 1, кредитного договору 2 та договору на загальну суму 15 473 289,06 грн. Факт надсилання зазначеної заяви підтверджений наявними у матеріалах справи копією опису вкладення у цінний лист та касовим чеком від 02.09.2015.

Відповідач, у свою чергу, на зазначений лист відповіді не надав, дій щодо включення кредиторських вимог до реєстру вимог не здійснив.

Зі змісту позовної заяви та встановлених у справі обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що звернення позивача з позовом здійснювалось саме в порядку ст. 112 ЦК України у зв'язку з невизнанням його грошових вимог ліквідаційною комісією відповідача.

Разом з цим, суд першої інстанції зазначив, що позивач порушив процедуру, встановлену чинним законодавством для заявлення вимог кредитора до юридичної особи (із пропуском строку, встановленого для заявлення кредиторських вимог), що перебуває в стані ліквідації, у зв'язку з чим позовні вимоги про включення вимог позивача до проміжного ліквідаційного балансу відповідача задоволенню не підлягають.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з урахуванням наступного.

Відповідно до ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ст. 110 ЦК України, юридична особа ліквідується, зокрема, за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Статтею 105 ЦК України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

До комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 111 ЦК України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Відповідно до частини 3 статті 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Матеріалами справи підтверджується факт існування заборгованості відповідача за кредитним договором 1, кредитним договором 2 в загальному розмірі 15 473 289,06 грн.

А тому, враховуючи відсутність відповіді ліквідаційної комісії на лист позивача щодо включення кредиторських вимог до реєстру вимог, доведеність факту існування заборгованості відповідача за кредитним договором 1, кредитним договором 2 та своєчасне (в межах строку зазначеного в ст. 112 ЦК України) звернення до суду для захистом своїх законних прав, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Окрім цього, судом апеляційної інстанції було встановлено, що 02.03.2015 Правління НБУ прийняло постанову № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 від 02.10.2016 розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з 05.10.2015 по 04.10.2017 включно.

Наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію В.В. Кадирова № 14 від 15.10.2015 року «Про проведення інвентаризації майна АТ «Дельта Банк». А тому позивачу стало відомо про перебування відповідача в стані припинення лише в процесі здійснення інвентаризації 04.11.2015.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції приймає доводи апелянта, що відповідно до ч. 3 ст. 60 ГК України (в редакції чинній на момент прийняття рішення про припинення відповідача) ліквідаційна комісія або інший орган, який проводить ліквідацію суб'єкта господарювання, вміщує в друкованих органах відповідно до закону повідомлення про його ліквідацію та про порядок і строки заяви кредиторами претензій, а явних (відомих) кредиторів повідомляє персонально у письмовій формі. Аналогічне положення містила також ч. 4 ст. 105 ЦК України (в редакції чинній на момент прийняття рішення про припинення відповідача).

Однак в матеріалах справи відсутні докази такого повідомлення ліквідатором відповідача, що й зумовило звернення позивача з позовом у даній справі лише в жовтні 2015 року.

Частиною 4 ст. 112 ЦК України передбачено, що вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно.

Таким чином, з положення ч.4 ст. 112 ЦК України, вбачається, що заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, вимоги не вважаються автоматично погашеними, а відтак в судовому порядку можливе включення даних вимог до проміжного ліквідаційного балансу відповідача.

Враховуючи неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема, ст. 60 ГК України (у відповідній редакції) апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2016 у справі № 911/4877/15 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового - про задоволенню позову.

Судовий збір за розгляд даної справи у суді першої та апеляційної інстанції покладається на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2016 у справі № 911/4877/15 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.03.2016 у справі № 911/4877/15 - скасувати, з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Визнати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (01133, м.Київ, вул. Щорса, 36-б, ) кредитором Товаритсва з обмеженою відповідальністю «МДН-БУД» (03151, м.Київ, вул. Керченська 7/7, ) за вимогами в загальному розмірі 15 473 289 (п'ятнадцять мільйонів чотириста сімдесят три тисячі двісті вісімдесят дев'ять) грн. 06 коп.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «МДН-БУД» (03151, м.Київ, вул. Керченська 7/7, ) (в особі його ліквідатора) включити в проміжний ліквідаційний баланс кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м.Київ, вул. Щорса, 36-б, ) в загальному розмірі 15 473 289 (п'ятнадцять мільйонів чотириста сімдесят три тисячі двісті вісімдесят дев'ять) грн. 06 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МДН-БУД» (03151, м.Київ, вул. Керченська 7/7, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м.Київ, вул. Щорса, 36-б, ) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МДН-БУД» (03151, м.Київ, вул. Керченська 7/7, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м.Київ, вул. Щорса, 36-б, ) 1 339 (одну тисячу триста тридцять дев'ять) грн. 80 коп. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

4. Видачу наказів доручити місцевому господарському суду.

5. Матеріали справи № 911/4877/15 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у встановленому чинним законодавством порядку.

Повний текст постанови складено 14.06.2016.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді О.М. Гаврилюк

С.А. Гончаров