КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2016 р. Справа№ 6/291

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Чорної Л.В.

Кропивної Л.В.

при секретарі: Огірко А.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача 1: Гладуну І.Т. за довіреністю від 14.06.2016;

від відповідача 2: Черномор О.О - голова правління;

третя особа: Джиоєва Д.В. за довіреністю від 29.05.2016;

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Т.М.М.»

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009

у справі №6/291 (суддя - Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Імека- Консалтинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Святошинінвестбуд"

та Відкритого акціонерного товариства "Укроліяжирпром"

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Т.М.М.»

про визнання права власності на об'єкт незавершеного будівництва

ВСТАНОВИВ:

29.04.2009 до Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Імека- Консалтинг» (позивач у справі, ТОВ «Імека- Консалтинг») з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Святошинінвестбуд» (відповідач у справі, ТОВ «Святошинінвестбуд»), Відкритого акціонерного товариства «Укроліяжирпром», як третьої особи на стороні відповідача, про визнання права власності на будівельні матеріали в сумі 4998288,40 грн. (а.с. 8-10).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він, на підставі договорів про відступлення права вимоги від 01.03.2009, набув право вимоги до відповідача - ТОВ «Святошинінвестбуд» на оплату робіт виконаних за підрядним договором №508/1 від 19.05.2005, укладеним між ТОВ «Укоінвестбуд» та ТОВ «Святошинінвестбуд», та за підрядним договором №7 від 01.08.2005, укладеним між ТОВ «Святошинінвестбуд» та ТОВ «Литий камінь».

22.06.2009 позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову просить визнати за ним право власності на об'єкт незавершеного будівництва адміністративного центру за адресою: м.Київ, вул.Командора Уборевича,5, будівельною готовністю «нульовий цикл» (фундамент) вартістю 4998288,40 грн. та стягнути з відповідача ТОВ «Святошинінвестбуд» на його користь судові витрати. (а.с 68-70).

Ухвалою від 22.06.2009 місцевий господарський суд залучив до участі у справі в якості іншого відповідача ТОВ «Укроліяжирпром».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 позовні вимоги позивача задоволено повністю. За Товариством з обмеженою відповідальністю «Імека-Консалтинг» визнано право власності на об'єкт незавершеного будівництва адміністративного центру за адресою: м. Київ, вул.Командора Уборевича,5, будівельною готовністю «нульовий цикл» (фундамент) вартістю 4998288,40 грн. (а.с.81-84).

21.04.2015 Відкрите акціонерне товариство «Укроліяжирпром» звернулося до суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 у справі № 6/291, просить скасувати дане рішення суду та відмовити позивачу в позові.(а. с. 98-103).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2015 апеляційну скаргу ВАТ «Укроліяжирпром» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2009 у справі № 6/291 задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2009 у справі №6/291 скасовано. В позові відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Імека-Колсантинг" звернулося з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2015.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.10.2015 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Імека-Колсантинг" задоволено частково. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.07.2015 у справі № 6/291 та додаткову постанову цього ж суду від 07.07.2015 скасовано повністю. Апеляційне провадження щодо здійснення перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009, припинено.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Т.М.М.» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 у справі № 6/291, просить скасувати дане рішення суду та відмовити позивачу в позові. Одночасно просить відновити строк на апеляційне оскарження зазначеного рішення, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Т.М.М.» до участі у справі залучено не було, хоча прийнятим рішенням порушено права Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Т.М.М.». Апелянт стверджує, що дізнався про існування спірного рішення суду лише в 22.05.2016, після отримання листа ВАТ «Укроліяжирпром», а 27.05.2016 вже звернувся до суду з апеляційною скргою.

З урахуванням припису абзацу сьомого пункту 2 розділу XIII "Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" при апеляційному оскарженні судових рішень місцевих господарських судів, прийнятих до набрання чинності цим Законом, застосовуються, зокрема, правила частини другої статті 93 ГПК (у редакції, яка була чинною на час прийняття таких рішень) щодо можливості відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги протягом трьох місяців з дня прийняття оскаржуваного рішення. Це правило не поширюється на апеляційне оскарження прийнятих до набрання чинності Законом України "Про судоустрій і статус суддів" судових рішень місцевих господарських судів особами, які не брали участі у справі і стосовно яких господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, оскільки ГПК до набрання чинності названим Законом відповідним особам не надавалося право апеляційного оскарження судових рішень і щодо них не застосовувався присікальний тримісячний строк подання апеляційної скарги (пункт 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 N 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України»).

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення складу колегії суддів апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Т.М.М.» у справі №6/291 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Кропивної Л.В., Чорної Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2016 прийнято вказану апеляційну скаргу, порушено апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено на 15.06.2016.

Ухвалою Київського апеляційного Господарського суду від 15.06.2016 залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Т.М.М.» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В судове засідання 15.06.2016 з'явились представники апелянта, відповідача 1,2. Представники позивача у судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Оскільки, всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте представники позивача не скористалися своїми правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), та виходячи з того, що явка учасників апеляційного провадження судом апеляційної інстанції обов'язковою не визнавалася, а участь в засіданні суду є правом, а не обов'язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників позивача.

Представники апелянта, відповідача 1,2 у судовому засіданні підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, просили рішення Господарського суду міста Києва від 16.07.2009 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові в повному обсязі.

Відповідно до статті 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

29.04.2009 до Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Імека-Консалтинг» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Святошинінвестбуд», з визначенням Відкритого акціонерного товариства «Укроліяжирпром» третьою особою на стороні відповідача, про визнання права власності на будівельні матеріали, вартість яких позивач визначив в розмірі 4998288,40грн., на підставі договорів про відступлення права вимоги від 01.03.2009. (а.с. 8-10).

30.04.2009 Господарським судом міста Києва прийнято ухвалу про порушення провадження у справі № 6/291 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Імека- Консалтінг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Святошинінвестбуд» з призначенням розгляду справи на 25.05.2009. Згідно відмітки канцелярії суду на звороті зазначеної ухвали, у відповідності до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, ухвала від 30.04.2009 була направлена сторонам 07.05.2009 (а.с.1). Проте, ухвали про порушення провадження у справі повернулися з відміткою поштової установи про неможливість вручення адресату - ТОВ «Імека Консалтінг» у зв'язку з неповною адресою та ТОВ «Святошинінвестбуд» у зв'язку із закінченням терміну зберігання (а.с.3-7). При цьому, при порушенні провадження у справі судом до участі у справі не було залучено ВАТ «Укроліяжирпром».

Згідно протоколу судового засідання від 25.05.2009(а.с.59) судове засідання відбулося за участю представника позивача. Ухвалою місцевого господарського суду від 25.05.2009 розгляд справи відкладено на 22.06.2009 у зв'язку з неявкою представника відповідача. Ухвалу направлено сторонам 28.05.2009, проте докази вручення ухвали ТОВ «Святошинінвестбуд» в матеріалах справи відсутні.

За результатами судового засідання 22.06.2009, у якому приймав участь лише представник позивача, прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмету позову, до участі у справі залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Укроліяжирпром» в якості іншого відповідача, згідно ст. 24 ГПК України, відкладено розгляд справи на 16.07.2009, ухвалу направлено сторонам у справі, однак належних доказів повідомлення сторін про час та місце розгляду справи про зміну предмету позову позивачем, в тому числі й повідомлення другого відповідача про залучення його до участі у справі, матеріали справи не містять.

16.07.2009 судом прийнято рішення у справі про визнання за позивачем права власності на об'єкт незавершеного будівництва.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи дійшла висновку, що відповідачі у справі не були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, не повідомлені про зміну предмету позову, оскільки доказів отримання процесуальних документів суду матеріали справи не містять.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що Ухвалою суду від 22.06.2009 місцевим господарським судом залучено до участі у справі товариство з обмеженою відповідальністю «Укроліяжирпром», в той час як організаційно правова форма товариства на момент прийняття даної ухвали та рішення суду була та є на теперішній час - Відкрите акціонерне товариство «Укроліяжирпром», що підтверджено наявними в матеріалах справи витягами з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб -підприємців станом на 17.06.2009 (а.с.66) та станом на 08.06.2015 (а.с.192-194).

Порушення норм процесуального права, в тому числі якщо справу розглянуто господарським судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду, згідно ч.3 ст.104 ГПК України, є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду з прийняттям нового рішення. Аналогічна правова позиція закріплена в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України».

З матеріалів справи вбачається, що 23.12.1998 Київська міська державна адміністрація на підставі розпорядження від 04.03.1998 уклала з ВАТ «Укроліяжирпром» договір на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди № 75-5-00029, яким останньому передано в тимчасове дострокове користування строком на 49 років земельну ділянку загальною площею 4247м.кв. із земель громадської забудови, згідно з планом землекористування для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративно-офісного приміщення центру «Укроліяжирпром» на 180 робочих місць і бібліотеки на 20 тис томів на вул. Командарма Уборевича, 5 у Ленінградському районі.

24.05.1999 ВАТ«Укроліяжирпром» отримав дозвіл Управління державного архітектурно-будівельного контролю м.Києва на виконання будівельних робіт № 125-Лн відповідно до проектної документації, що узгоджена та зареєстрована Головним Управлінням архітектури та містобудування за № 508 від 28.12.1996 строком дії до 31.07.2001 з послідуючим продовженням на 2002-2006.

Рішенням Київської міської ради Х сесії ІУскликання від 21.04.2005 №292/2867 «Про передачу земельної ділянки відкритому акціонерному товариству «Укроліяжирпром» для організації будівельних робіт на вул.Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м.Києва» ВАТ «Укроліяжирпром» передано у короткострокову оренду на 3 роки земельну ділянку площею 0,16 га для організації будівельних робіт на вул.. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування, у тому числі площею 0,06 га в межах червоних ліній.

Рішенням Київської міської ради ІУ сесії У скликання від 24.05.2007 №693/1354 «Про внесення змін до договору на право тимчасового довгострокового користування землею на умовах оренди від 23.12.1998 №75-5-00029 укладеного між Київською міською державною адміністрацією та ВАТ «Укроліяжирпром» на клопотання ВАТ внесено зміни до зазначеного договору замінивши у п.п.1.2 слова та цифри «на 180 робочих місць і бібліотеки на 20 тис томів на вул.. Командарма Уборевича, 5 у Ленінградському районі» на «і бібліотеки на вул.. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі».

17.05.2005 ВАТ «Укроліяжирпром» укладено договір підряду б/н з ТОВ «Святошинінвестбуд» згідно якого останній зобов'язався своїми або залученими силами та засобами здійснити підготовчі (тимчасові) та будівельні роботи з будівництва адміністративного-офісного центру за адресою м.Київ, вул.Командарма Уборевича, 5 та здати його замовнику повністю та поетапно відповідно до підписаних Актів виконаних робіт (п.1.1. договору) в строк до березня 2007 року (п.1.6 договору). Вартість робіт за договором - 1187873,40грн. (п.2.1 договору, а.с.114).

01.08.2005 між ВАТ «Укроліяжирпром» та ТОВ «Святошинінвестбуд» укладено договір будівельного підряду №01/08/05 на проведення будівельних робіт з будівництва адміністративного-офісного центру за адресою м.Київ, вул.Командарма Уборевича, 5 вартістю 3810415,00 грн. (п.1.1, 2.1 договору, а.с110.)

На виконання умов даних договорів між сторонами підписано Акти приймання виконаних підрядних робіт (форми КБ-2в) за червень 2005 року на суму 11307,60грн., червень 2005 року на суму 129652,80грн., червень 2005 року на суму 108018,00грн., червень 2005 року на суму 463,20грн., червень 2005 року на суму 25042,грн., червень 2005 року на суму 21408,грн., червень 2005 року на суму 16606грн., червень 2005 року на суму 144578грн., липень 2005 року на суму 683981грн., липень 2005 року на суму 146788,80 грн., липень 2005 року на суму 15354,00грн., липень 2005 року на суму 31462,80грн., серпень 2005 року на суму 495440 грн., вересень 2005 року на суму 1215,60 грн., вересень 2005 року на суму 1126132,80 грн., вересень 2005 року на суму 682756,80 грн., жовтень 2005 року на суму 6716026,80 грн., жовтень 2005 року на суму 20782,80 грн., листопад 2005 року на суму 42957,60 грн., листопад 2005 року на суму 514045,20 грн.,за грудень 2005 року на суму108668,40 грн.(а.с.119-181).

На виконання робіт на будівництво адміністративного-офісного центру за адресою м.Київ, вул. Командарма Уборевича, 5 за вищезазначеними підрядними договорами ТОВ «Святошинінвестбуд» було укладено договір субпідряду від 19.05.2005 №508/1 з ТОВ «Укрінвестбуд» та договір субпідряду від 01.08.2005 №07 з ТОВ «Литий камінь».

Роботи за договором субпідряду від 01.08.2005 №07 від ТОВ «Литий камінь» прийнято ТОВ «Святошинінвестбуд» за Актом приймання виконаних робіт за серпень 2005 року в сумі 495440 грн, Актом приймання виконаних робіт за серпень 2005 року в сумі 682756,80 грн, Актом приймання виконаних робіт за вересень 2005 року в сумі 1215,60 грн, Актом приймання виконаних робіт за вересень 2005 року в сумі 1126132,80 грн. (а.с.27-45); роботи за договором № 508/1 від 17.05.2005 року прийнято замовником за актами виконаних підрядних робіт за червень 2005 року в сумі 129652,80грн., за червень 2005 року в сумі 463,20грн., за червень 2005 року в сумі 108018,00грн., за червень 2005 року в сумі 11307,60грн., за липень 2005 року в сумі 683981грн., за липень 2005 року в сумі 15354,00грн., за липень 2005 року в сумі 146788,80грн., за липень 2005 року в сумі 31462,80грн.(а.с.46-57).

Позивач стверджує, що 01.03.2009 між ним, як новим кредитором, та ТОВ «Литий камінь» (первісний кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги від ТОВ «Святошинінвестбуд» заборгованості по оплаті вартості робіт за договором №07 від 01.08.2005, а також договір від 01.03.2005 з ТОВ «Укрінвестбуд» про відступлення права вимоги від ТОВ «Святошинінвестбуд» заборгованості по оплаті вартості робіт за договором №508/1 від 17.05.2005 на загальну суму 4998288,40грн.

Проте, 18.03.2008 між Фірмою «Т.М.М.» - ТОВ (як Гепідрядником-Інвестором) та ВАТ «Укроліяжирпром» (як Замовником-Інвестором) було укладено Договір на виконання робіт по будівництву офісного комплексу по вул. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва (далі - Договір від 18.03.2008), копія договору наявна в матеріалах справи.

Відповідно до п.2.1 даного Договору сторони домились здійснити будівництво офісного комплексу по вул. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва на земельній ділянці площею 0,4247 га, кадастровий номер 7519113 (далі - Об'єкт), і ввести його в експлуатацію.

Пунктом 4.1 визначено, що Замовник-Інвестор (ВАТ «Укроліяжирпром») здійснює інвестицію шляхом надання правом користування земельною ділянкою, зазначеною в п.2.1. Договору, під забудову, та розробленням проектно-кошторисної документації об'єкту стадії «П» а також виконаними будівельними роботами по нульовому циклу.

Відповідно до п. 4.2. Генпідрядник-Інвестор (ТОВ «Фірма «Т.М.М.») здійснює інвестицію в розмірі, який за умов виконання п.4.1. повністю забезпечує будівництво Об'єкту та введення його в експлуатацію у вигляді грошових коштів, будівельних матеріалів, робіт, обладнання тощо.

Згідно з п.8.2. погашення інвестиції Генпідряднику-Інвестору (ТОВ «Фірма «Т.М.М.») здійснюється після введення Об'єкту (його частини) в експлуатацію шляхом передачі йому 82% від загальної площі нежилих приміщень Об'єкту та 82% від загальної площі машиномісць.

З наявних в матеріалах справи платіжних доручень вбачається, що ТОВ «Фірма «Т.М.М.» здійснило оплату.

Отже, згідно умов Договору від 18.03.2008 ТОВ «Фірма «Т.М.М.» набула майнові права на отримання в майбутньому частини площ будівлі, яка буде побудована на вул. Командарма Уборевича, 5 у Святошинському районі м. Києва, і таким чином рішення Господарського суду міста Києва у даній справі, яким за Позивачем визнано право власності на об'єкт незавершеного будівництва адміністративно-офісного центру за адресою: м.Київ, вул. Командарма Уборевича, 5, безпосередньо впливає на права та інтереси ТОВ «Фірма «Т.М.М.».

Посилаючись на ст.331 ЦК України, згідно якої особа, яка виготовила річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі і до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва, позивач вважає себе власником матеріалів витрачених на виконання робіт за підрядними договорами, але враховуючи, що будівельні матеріали в процесі будівництва змінили свої властивості і не можуть бути використані за своїм початковим призначенням, що будівельна готовність об'єкту - «нульовий цикл»(фундамент ) і 100 відсотків збудований з власних матеріалів підрядників, просить визнати за ним право власності на об'єкт незавершеного будівництва.

В силу вимог ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язані може бути замінений іншою особою внаслідок передання первісним кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора можлива в усіх зобов'язаннях, оскільки для боржника не повинно мати значення те, кому адресувати дію, яка становить об'єкт цього зобов'язання. Відступлення права вимоги - це один з випадків заміни кредитора у зобов'язанні, що відбувається на підставі правочину та в межах цього правочину.

З матеріалів справи вбачається, що 01.03.2009 між ТОВ «Литий камінь» (первісний кредитор) та ТОВ «Імека Консалтінг» (новий кредитор) дійсно укладено договір відступлення права вимоги за яким ТОВ «Литий камінь» відступило новому кредитору, у відповідності до вимог ст. 512-519 ЦК України, всі права, що належать первісному кредитору за договором №7 від 01.08.2005 шляхом отримання від боржника - ТОВ «Святошинінвестбуд» оплати робіт за даним договором в сумі 3663626,40 грн. (п.п.1.1.,2.1 договору, а.с.21).

01.03.2009 між ТОВ «Укрінвестбуд» (первісний кредитор) та ТОВ «Імека Консалтінг» (новий кредитор) укладено договір відступлення права вимоги за яким ТОВ «Укрінвестбуд» відступило новому кредитору, у відповідності до вимог ст. 512-519 ЦК України, всі права, що належать первісному кредитору за договором № 7 від 01.08.2005 року( укладеним між ТОВ «Святошинінвестбуд» та ТОВ «Литий камінь») шляхом отримання від боржника - ТОВ «Святошинінвестбуд» оплати робіт за даним договором в сумі 1334661,60 грн. (п.п.1.1.,2.1 договору, а.с.21). Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що зазначений договір відступлення права вимоги укладений між ТОВ «Укрінвестбуд» та ТОВ «Імека Консалтінг» не має юридичної сили, оскільки первісний кредитор відступив право вимоги за договором № 7 від 01.08.2005 року стороною якого не був, тобто відступив право яке йому не належало.

Отже, зі змісту договору відступлення права вимоги від 01.03.2009, укладеного між ТОВ «Литий камінь» (первісний кредитор) та ТОВ «Імека Консалтінг» (новий кредитор) позивачу передано право вимагати від боржника оплату робіт відповідно до договору №7 від 01.08.2005 в сумі 3663626,40 грн., а також право власності на будівельні матеріали, використані для будівництва об'єкту на дану суму.

Посилаючись на зазначену умову договору відступлення права вимоги, приписи ст. 331 ЦК України місцевий господарський суд визнав за позивачем право власності на весь об'єкт незавершеного будівництва адміністративного центру за адресою:м. Київ, вул. Командора Уборевича,5, будівельною готовністю «нульовий цикл» (фундамент) вартістю 4998288,40 грн. .

Такий висновок місцевого господарського суду є необґрунтованим з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв'язку з нормами статей 177-179, 182 ЦК України, частини третьої статті 3 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно, як об'єкт цивільних прав, виникає з моменту його державної реєстрації.

Статтею 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стаття 18 Закону України від 16 листопада 1992 року № 2780-ХІІ «Про основи містобудування» передбачає, що реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об'єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій.

Закінчені будівництвом об'єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку об'єктів забороняється.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року №1243, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів полягає у підтвердженні державними приймальними комісіями готовності до експлуатації об'єктів нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту будівель і споруд як житлово-громадського, так і виробничого призначення, інженерних мереж та споруд, транспортних магістралей, окремих черг пускових комплексів (далі - закінчені будівництвом об'єкти), їх інженерно-технічного оснащення відповідно до затвердженої в установленому порядку проектної документації, нормативних вимог, вихідних даних на проектування. Державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об'єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку.

Проте, позивачем не надано доказів введення об'єкта в експлуатацію у встановленому порядку і набуття цим майном статусу об'єкта нерухомого майна як об'єкта цивільного права.

Отже, за представленими в матеріалах справи договорами відступлення права вимоги від 01.03.2009 позивач мав право вимоги від відповідача-1 лише заборгованості по оплаті вартості робіт за договором № 7 від 01.08.2005 або, згідно умов зазначеного договору, на визнання за ним права власності на будівельні матеріали, які були використані підрядником для виконання робіт за даним договором.

Визнання ж права власності на об'єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку нормами ЦК України та іншими нормативними актами не передбачено. Зазначений висновок міститься і в постанові Верховного Суду України від 19 вересня 2011 року у справі №3-82гс11.

За таких обставин, місцевий господарський суд неправильно застосував норму статті 331 ЦК України та безпідставно ухвалив рішення про визнання за позивачем права власності на об'єкт незавершеного будівництва адміністративного центру за адресою:м. Київ, вул. Командора Уборевича,5, будівельною готовністю «нульовий цикл» (фундамент).

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду від 16.07.2009 у справі № 6/291 та прийняття нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, за розгляд справи покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, п.2 ч. 3 ст. 104 та 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Т.М.М.» на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2009 у справі №6/291задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2009 у справі № 6/291 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імека- Консалтинг» (02660, м. Київ, вул. Колекторна, буд. 40-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Т.М.М.» (04116, м. Київ, вул. Галі Тимофєєвої, 3, ) 28050,00 (двадцять вісім тисяч п'ятдесят) грн судового збору за розгляд справи в апеляційній інстанції.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання постанови.

6. Матеріали справи №6/291 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Чорна

Л.В. Кропивна