ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" червня 2016 р.Справа № 916/5034/15

За позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фірма «Агрохімпродукт, ЛТД»;

До відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДЕЛЬТА ВІЛМАР»

про стягнення

Головуючий - Оборотова О.Ю.

Судді - Степанова Л.В.

ОСОБА_2

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_3 довіреність від 01.04.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_4 довіреність №62 від 07.08.2015р.;

СУТЬ СПОРУ: 21.12.2015р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фірма «Агрохімпродукт, ЛТД» звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДЕЛЬТА ВІЛМАР» про стягнення 575600,49грн. та витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.12.2015р. порушено провадження по справі №916/5034/15.

10.02.2016р. до господарського суду Одеської області від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДЕЛЬТА ВІЛМАР» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

16.02.2016р. від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фірма «Агрохімпродукт, ЛТД» надійшла заява про уточнення позовних вимог відповідно до якої позивач просить господарський суд Одеської області стягнути з відповідача 575211,95грн. та витрати по сплаті судового збору.

У судовому засіданні 16.02.2016р від позивача надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи на пятнадцять днів.

16.02.2016р. від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фірма «Агрохімпродукт, ЛТД» надійшли письмові пояснення по справі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.02.2016р. продовжено строк розгляду справи на пятнадцять днів до 07.03.2016р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.03.2016р. призначено справу №916/5034/15 до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Одеської області.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 01.03.2016р. та відповідно до рішення зборів суддів господарського суду Одеської області ( ротокол № 17-8/24 від 17.04.2014р.) було призначено автоматичний розподіл справи та визначено наступний склад колегії для розгляду даної справи: головуючий суддя Оборотова О.Ю., судді Степанова Л.В., Шаратов Ю.А.

У звязку з тим, що суддя Степанова Л.В. з 07.04.2015р. по 11.04.2015р. перебувала на лікарняному судове засідання не відбулось.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.04.2016р. розгляд справи №916/5034/15 було призначено на 26.04.2016р. о 14:00.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 26.04.2016р., на виконання п.9.7. рішення зборів суддів господарського суду Одеської області (протокол №17-4/2016 від 21.04.2016р.-22.04.2016р.), приймаючи до уваги перебування члена колегії судді Шаратова Ю.А. з 25.04.2016р. на лікарняному, що може мати наслідком порушення строку розгляду справи, призначено повторно автоматичний розподіл справи №916/5034/15, у звязку з необхідністю внесення змін до складу колегії суддів та визначено наступний склад колегії для розгляду даної справи: головуючий суддя Оборотова О.Ю., судді Степанова Л.В., Бездоля Ю.С.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.04.2016р. прийнято справу №916/5034/15 на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Оборотова О.Ю., судді Степанова Л.В., Бездоля Ю.С. колегіальний розгляд справи призначено на 23.05.2016р. о 09:50.

23.05.2016р. у судовому засіданні від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фірма «Агрохімпродукт, ЛТД» надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить господарський суд Одеської області стягнути з відповідача 284958,00 грн. та витрати по сплаті судового збору.

У судовому засіданні 23.05.2016р. при розгляді справи по суті представник позивача, в повному обсязі підтримав позовні вимоги в редакції уточнень від 23.05.2016р., наполягав на їх задоволенні.

У судовому засіданні 23.05.2016р. при розгляді справи по суті, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДЕЛЬТА ВІЛМАР» не заперечувало стосовно задоволення позовних вимог в редакції уточнень від 23.05.2016р. що підтверджується протоколом судового засідання від 23.05.2016р.

У судовому засіданні 06.06.2016р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДЕЛЬТА ВІЛМАР» надало підтвердження часткової оплати та визнало, залишок заборгованості, не заперечувало стосовно задоволення позовних вимог в редакції уточнень від 23.05.2016р. що підтверджується протоколом судового засідання від 06.06.2016р.

У судовому засіданні 06.06.2016р. після виходу колегії суддів з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані докази, суд встановив:

21 квітня 2015р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДЕЛЬТА ВІЛМАР» (надалі - ТОВ «ТД «Дельта Вілмар», відповідач, Замовник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фірма «Агрохімпродукт, ЛТД» (надалі - ТОВ «Фірма «Агрохімпродукт, ЛТД позивач, Виконавець) було укладено Договір № ТД219 (надалі Договір №ТД219) на організацію і виконання перевезення вантажу автотранспортом на термін до 31 грудня 2015 року.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору №ТД219, позивач прийняв на себе зобов'язання по наданню послуг з організації та виконання внутрішніх перевезень вантажу відповідача.

За травень 2015 року, позивачем виконано повний комплекс робіт з організації та виконання внутрішніх перевезень вантажу за завданням відповідача, в порядку та на умовах, передбачених Договором №ТД219.

Як передбачено п. 3.14 Договору №ТД219 після закінчення робіт з перевезення вантажу позивачем своєчасно виписані та надані відповідачу рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні та інші документи, які підтверджують виконання і приймання робіт по перевезенню вантажу в повному об'ємі, про що складено двосторонні Акти виконаних послуг і зазначені господарські операції підтверджуються бухгалтерськими проводками та записами у журналі бухгалтерського обліку.

Між сторонами, підписано Акти наданих послуг від 20.05.2015р та від 31.05.2015р. згідно договору № ТД219 від 21.04.2015 року в період часу починаючи з квітня 2015 року по травень 2015 року.

Таким чином, позивач зазначає що ТОВ «Фірма «Агрохімпродукт, ЛТД» належним чином виконала свої зобов'язання за Договором від 21 квітня 2015 року за № ТД 219, в межах терміну його дії, в тому числі в строки та в порядку передбаченому даним договором.

У відповідності до п. 5.2. Договору №ТД219 відповідач після підписання та отримання оригіналів документів протягом п'яти банківських днів зобов'язаний перерахувати на розрахунковий рахунок позивача платежі за виконані роботи.

Однак, як зазначає позивач на час подання позовної заяви відповідачем не виконані умови Договору №ТД219, а саме, не сплачено кошти за виконані роботи згідно виписаних рахунків-фактури № 40 від 20.05.2015р., № 46 від 31.05.2015р. та актів надання послуг № 12 від 20.05.2015р. та № 15 від 31.05.2015р.

Позивач звертався до керівництва ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДЕЛЬТА ВІЛМАР» з вимогою погасити свої заборгованості по виплатах, що підтверджується претензіями №1 та №2 від 20.05.2015р.

Враховуючи те, що сума заборгованості не була сплачена в добровільному порядку, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фірма «Агрохімпродукт, ЛТД» було змушене звернутися до господарського суду Одеської області за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти, акти цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ст.14 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Абзацом 1 ч. 1. ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. ст. 629, 525, 526 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог діючого законодавства. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідно до ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Господарський суд Одеської області зазначає, що моменту підписання Договору №ТД219 сторонами було укладено чотири акти надання послуг:

№ 9 від 30.04.2015р. на суму 277 711,48грн. з ПДВ;

№ 11 від 10.05.2015р. на суму 286 284,50грн. з ПДВ;

№12 від 20.05.2015р. на суму 340 699,60грн. з ПДВ;

№ 15 від 31.05.2015р. на суму 326 601,13грн. з ПДВ.

Акти від 30.04.2015р. та від 10.05.2015р. оплачені Замовником у повному обсязі та не є предметом розгляду справи № 916/5034/15.

Що стосується актів надання послуг від 20.05.2015р. та 31.05.2015р. то матеріалами справи встановлено, що Виконавцем були надані послуги але Замовником не були оплачені у встановлені Договором строки.

Відповідно до положень 5 розділу Договору №ТД219 порядок розрахунків визначений наступним чином, а саме:

«Замовник сплачує Перевізнику вартість перевезення при пред'явленні наступних документів:

- оригіналу рахунку Перевізника;

- податкової накладної і квитанції про реєстрацію податкової накладної в ЄДРПН наданої замовнику за допомогою програми обміну електронної звітності в порядку, передбаченому п. 3.16. Договору ...» (п.5.1. Договору №ТД219)

Суд звертає увагу, що п. 5.2 Договору №ТД219 передбачено, що «Платежі за виконані послуги виконуються шляхом банківського переказу на рахунок Виконавця на протязі 5 банківських днів після отримання документів, вказаних в п. 5.1. Договору №ТД219, але в будь-якому випадку після підписання сторонами Акту виконаних робіт (послуг) без зауважень.

Як вбачається із матеріалів справи акти виконаних робіт (послуг)від 20.05.2015р. та від 31.05.2015р. підписами сторонами, зауваження до актів відсутні, жодних доказів які б свідчили про те, що послуги які надані ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фірма «Агрохімпродукт, ЛТД» не відповідають умовам Договору №ТД219 відсутні.

Що стосується реєстрації податкових накладних на суми податку на додану вартість, позивач звертає увагу суду на те, що в установленому порядку дані накладні не були зареєстровані а тому і не включаються до позовних вимог.

Пунктом. 3.16.3. Договору №ТД219 передбачено, що у разі недотримання Перевізником вимог діючим законодавства щодо реєстрації податкових накладних ЄДРПН, Замовник в односторонньо порядку має право відрахувати суму податку на додану вартість з сум, що підлягає перерахуванню Перевізнику за будь-яким із договорів між Замовником та Перевізником, а якщо суми вже раніше були перераховані Перевізнику - Перевізник зобов'язаний їх повернути Замовнику на протязі 7 (семи) календарних днів з моменту направлення Замовником відповідних вимог до Перевізника.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що враховуючи те, що податкові накладні не були належним чином зареєстровані, відповідно до умов Договору №ТД219 у позивача настало право вимоги несплаченої відповідачем суми за виконання послуг з перевезення.

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобов'язання належним чином відповідно до закону, іншими правовими актами, договором, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно пред'являються.

Колегія суддів звертає увагу, що в процесі розгляду справи №916/5034/15 ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДЕЛЬТА ВІЛМАР» сплатило частину заборгованості що підтверджується випискою по особовому рахунку від 28.04.2016р. та платіжним дорученням від 29.04.2016р на суму 272167,61.

Враховуючи факт часткової оплати наданих послуг, 23.05.2016р. в порядку ст. 22 ГПК України ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фірма «Агрохімпродукт, ЛТД» звернулось до господарського суду Одеської області з заявою про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути з відповідача суму основної заборгованості у розмірі 284958,00 грн. та витрати по сплаті судового збору.

У судових засіданнях 23.05.2016р. та 06.06.2016р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДЕЛЬТА ВІЛМАР» не заперечувало щодо задоволення позовних вимог в редакції заяви зменшення позовних вимог від 23.05.2016р.

Враховуючи, що вищевказана сума заборгованості цілком підтверджена матеріалами справи та визнана відповідачем, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фірма «Агрохімпродукт, ЛТД» щодо її стягнення цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Відповідно до приписів статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у розмірі 8 356,88грн. покладається на ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДЕЛЬТА ВІЛМАР» враховуючи те, що до стягнення підлягає сума у розмірі 284958,00 грн. та 272167,61 грн. сплачено відповідачем в процесі розгляду справи. (557125,61*1,5/100).

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «ДЕЛЬТА ВІЛМАР» (65481, Одеська обл., м. Южне, вул. Індустріальна, 6, , ІПН 35, свідоцтво № НДС 200137082, р/р 6201 в АТ «УкрСиббанк» МФО 351005, р/р 5654 в ПАТ «Креди ОСОБА_5», МФО 300614) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Фірма «Агрохімпродукт, ЛТД» (73000, м. Херсон, вул. 21 Січня, 37, кім. 333 р/р 9 в АТ «ОСОБА_6 Аваль» МФО 380805, ІПН 33, Свідоцтво № 200100868) 284958,00 грн. (двісті вісімдесят чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят вісім гривень 00 копійок) основного боргу та витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 356,88 грн.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 13.06.2016р.

Головуючий суддя О.Ю. Оборотова

Суддя Л.В. Степанова

Суддя Ю.С. Бездоля