ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"18" травня 2016 р. Справа № 921/253/16-г/14
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Руденка О.В., розглянув справу

за позовом ОСОБА_1, АДРЕСА_2, 47707

до відповідача 1 ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 46008

відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник", вул. Лозовецька, 13, м. Тернопіль, 46010

про зобов'язання вчинити дії.

за участі представників сторін:

позивача: ОСОБА_3, ордер № 001148 від 01.04.16 р.

відповідача 1: ОСОБА_4, довіреність № 1200 від 23.03.15 р.,

відповідача 2: Гонта М.С., довіреність від 01.10.15 р.,

Суть справи:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Тернопільської області із позовом до відповідача 1 ОСОБА_2, відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Домобудівник" про зобов'язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 28.04.2016р. позовні матеріали прийнято судом та порушено провадження у справі, розгляд якої призначено на 18.05.2016р.

Крім того, позивачем подано клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову в порядку ст.66 ГПК України, шляхом заборони ОСОБА_2 використовувати свою частку у статутному капіталі в розмірі 15,92478% під час реєстрації, голосування на загальних зборах товариства та заборони ТОВ "Домобудівник" враховувати під час реєстрації, голосування частку у статутному капіталі ОСОБА_2 в розмірі 15, 92478% на загальних зборах товариства.

Водночас, у судовому засіданні 18.05.2016 року представник заявника, у частині вимог про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 використовувати свою частку у статутному капіталі в розмірі 15,92478% під час реєстрації, голосування на загальних зборах товариства просить заяву не розглядати. Наведене обґрунтовує приписами ст.67 ГПК України щодо недопущення забезпечення позову у справах, які виникають із корпоративних відносин, шляхом заборони участі (реєстрації для участі) або неучасті учасника у загальних зборах учасників товариства.

Мотивуючи необхідність у застосуванні решти заходів по забезпеченні позову, ОСОБА_1 посилається на можливість виникнення ризиків того, що ОСОБА_2 використовуючи свою частку в статутному капіталі товариства в розмірі 15, 92478%, на яку втратив право ще 27.01.2015р., може голосувати та впливати на прийняття рішень господарським товариством, що у свою чергу може призвести до прийняття ним чи його органами неправомірних актів індивідуальної дії.

Оцінюючи обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності вжиття визначених ним заходів до забезпечення позову, господарський суд вважає, що подана заява до задоволення не підлягає, з огляду на наступне:

Приписами статті 66 ГПК України передбачено право господарського суду на вжиття заходів до забезпечення позову, перелік яких є вичерпним та визначеним статтею 67 цього Кодексу, у тому числі, забороною відповідачу вчиняти певні дії, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, тобто як гарантія реального виконання рішення суду.

У постанові Пленуму "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 р. №16 Вищий господарський суд України наголосив на обов'язковості поданні доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову та роз'яснив, що саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Так, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічні положення містяться у п.47 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008р. "Про практику розгляду судами корпоративних спорів".

Отже, аналіз приписів правових норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовується судом, виходячи з обставин справи та змісту заявлених позовних вимог.

Таким чином, підставами забезпечення позову є: 1) наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; 2) наявність неможливості захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав, свобод та інтересів позивача в разі невжиття цих заходів.

Водночас, чинним законодавством передбачено заборону вжиття заходів забезпечення позову, які надають можливість втручання у внутрішню управлінську діяльність господарського товариства або створення перешкод у цій діяльності. Не допускається забезпечення позову шляхом заборони, зокрема, участі акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства.

Крім того, заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) товариства.

У той же час, обґрунтовуючи підстави для вжиття заходів до забезпечення позову, учасник товариства вказує на ймовірність прийняття загальними зборами рішень за участі відповідача 1, які у майбутньому можуть бути визнані недійсними у судовому порядку.

Разом з тим, заявником, в порушення ст.66 ГПК України, не наведено жодних обґрунтувань щодо неможливості чи утруднення у майбутньому виконання рішення суду у даній справі при задоволенні позовних вимог, у разі невжиття таких заходів, як і не надано доказів на їх підтвердження.

При цьому суд зважає, що предметом позовних вимог та даного судового розгляду є зобов'язання товариства скликати позачергові загальні збори із запропонованим проектом денним; зобов'язання останнього здійснити реєстраційні дії внесених до статуту змін та визнання ОСОБА_2 таким, що припинив свою участь у товаристві, з огляду на що, заходи по забезпеченню позову, про застосування яких просить позивач не перебувають у необхідному (обов'язковому) зв'язку з позовними вимогами, їх предметом.

Разом з тим, вимоги заявника щодо заборони ТОВ "Домобудівник" враховувати під час реєстрації, голосування частку у статутному капіталі ОСОБА_2 в розмірі 15, 92478% на загальних зборах товариства по своїй суті тотожні неможливості реєстрації чи участі учасника у загальних зборах відповідача 2, що у свою чергу є втручанням у внутрішню управлінську діяльність господарського товариства та створення перешкод у цій діяльності.

Водночас, суд враховує пряму заборону чинного законодавства стосовно вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони, участі учасників (реєстрації для участі) чи неучасті у загальних зборах товариства та визначення правомочності загальних таких зборів.

Варто при цьому зазначити, що у 6.7 постанови від 25 лютого 2016 року № 4, Пленум ВГСУ вказав, що суд має право заборонити вчинення певної дії лише товариству як юридичній особі, а не його органам. Стаття 67 ГПК України не передбачає такого заходу щодо забезпечення позову як заборона органам юридичної особи вчиняти певні дії.

Як наслідок. у п. 6.8 даної постанови, висловлені правові позиції, за якими не допускається винесення ухвал про заборону проводити реєстрацію акціонерів для участі в загальних зборах.

Таким чином, клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів до забезпечення позову до задоволення не підлягає, зважаючи на відсутність передбачених ст.66 ГПК України підстав та наявність, згідно ст.67 ГПК України прямої заборони щодо вчинення таких дій.

У пункті 6 постанови від 26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", Пленум Вищого господарського суду України вказав на те, що статтею 106 ГПК передбачено можливість оскарження ухвал про забезпечення позову, скасування забезпечення позову. Відтак ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову або в задоволенні клопотання про скасування заходів до забезпечення позову оскарженню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись вищезазначеним та ст.ст. 66, 67, 86, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 від 26.04.2016р. б/н про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити.

Суддя О.В. Руденко