РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2016 р. Справа № 924/1855/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Огороднік К.М.

суддя Тимошенко О.М. ,

суддя Коломис В.В.

при секретарі судового засідання Вавринчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Укрімпап" на рішення господарського суду Хмельницької області від 25.03.2016 року у справі № 924/1855/15 (Субботіна Л.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Укрімпап"

до 1. Публічного акціонерного товариства "Полонський гірничий комбінат"

2. Українсько-латвійського товариства з обмеженою відповідальністю "УПТК-26"

3. Управління Пенсійного фонду України в Полонському районі

4. Приватного підприємства "Вагова компанія "Міка"

5. Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім нафтова компанія "Енергія"

6. Публічного акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" в особі Полонського району електричних мереж

7. Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Шатл"

8. Товариства з обмеженою відповідальністю "СП-Транс-Логістик"

9. Товариства з обмеженою відповідальністю "Електроремсервіс"

10. Публічного акціонерного товариства "Хмельницьке шляхо-будівельне управління № 56"

11. Приватного малого виробничо-комерційного підприємства "Лан"

12. Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТІ Промтехсервіс"

13. Товариства з обмеженою відповідальністю "Олмакс Україна"

14. Приватного підприємства "Феррі"

15. Приватного підприємства "Дружба-Нафтопродукт"

16. Шепетівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області в особі Полонського відділення

17. Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

18. Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень"

19. Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Південно-Західному регіоні"

20. Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" в особі відокремленого підрозділу Локомотивне депо Шепетівка

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів відділу Державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції; Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонський щебеневий кар'єр"; ОСОБА_3; ОСОБА_4; ОСОБА_5; ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8; ОСОБА_9; ОСОБА_10; ОСОБА_11; ОСОБА_12; ОСОБА_13; ОСОБА_14; ОСОБА_15; ОСОБА_16; ОСОБА_17; ОСОБА_18; ОСОБА_19; ОСОБА_20; ОСОБА_21; ОСОБА_22; ОСОБА_23; ОСОБА_24; ОСОБА_25; ОСОБА_26; ОСОБА_27; ОСОБА_28; ОСОБА_29; ОСОБА_30; ОСОБА_31; ОСОБА_32; ОСОБА_33; ОСОБА_34; ОСОБА_35; ОСОБА_36; ОСОБА_37; ОСОБА_38; ОСОБА_39; ОСОБА_40, ОСОБА_41; ОСОБА_42; ОСОБА_43; ОСОБА_44; ОСОБА_45; ОСОБА_46, ОСОБА_47; ОСОБА_48; ОСОБА_49; ОСОБА_50; ОСОБА_51; ОСОБА_52; ОСОБА_53; ОСОБА_54; ОСОБА_55; ОСОБА_56; ОСОБА_57; ОСОБА_58; ОСОБА_59; ОСОБА_60; ОСОБА_61; ОСОБА_62; ОСОБА_63; ОСОБА_64; ОСОБА_65; ОСОБА_66; ОСОБА_67; ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70

про 1. Визнання права власності на щебінь фракції 5-20 в кількості 5000 тон, вартістю 450000,00 грн.; 2. Звільнення майна з-під арешту

за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача (ПАТ "Полонський гірничий комбінат") - Танабаш Г.П., за довіреністю,

відповідача (Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень") - Гуменюк І.П., за довіреністю

відповідача (Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" в особі відокремленого підрозділу Локомотивне депо Шепетівка) - Раб'юк Р.О., за довіреністю,

третьої особи на стороні відповідачів (ТзОВ "Полонський щебеневий кар'єр") - Танабаш Г.П. - директор;

третьої особи на стороні відповідачів - ОСОБА_26,

В судовому засіданні від 13.06.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ "Торговий Дім Укрімпап" звернулось до господарського суду Хмельницької області із позовом про визнання права власності на щебінь фракції 5-20 в кількості 5000 тон, вартістю 456 000,00 грн. та звільнення вказаного майна з-під арешту.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 25.03.2016 року в задоволенні відповідного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить останнє скасувати та прийняти нове рішення, яким задоволити позов. Мотивуючи звернення з апеляційною скаргою, скаржник зазначив, що суд першої інстанції, на думку останнього, вирішуючи спір по суті неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи та порушив норми матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні 31.05.2016 року представник апелянта підтримав свої вимоги в повному обсязі

В судовому засіданні 13.06.2016 року представник ПАТ "Полонський гірничий комбінат" заперечив проти вимог апеляційної скарги в повному обсязі та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа на стороні відповідачів ОСОБА_26 заперечила вимоги апеляційної скарги, надала свої пояснення, оскаржуване рішення просила залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник Державного територіально-галузевого об'єднання "Львівська залізниця" в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська дирекція залізничних перевезень" заперечила вимоги апеляційної скарги в повному обсязі та просила залишити рішення господарського суду Хмельницької області від 25.03.2016 року без змін.

Представник Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" в особі відокремленого підрозділу Локомотивне депо Шепетівка також заперечив вимоги апеляційної скарги в повному обсязі, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Решта представників учасників провадження по справі в судове засідання не з'явились, про дату, місце та час судового засідання були належним чином повідомлені.

Відповідно до надісланого на адресу Рівненського апеляційного господарського суду письмового відзиву ПП "Вагова компанія "Міка", останнє заперечує проти вимог і мотивів апеляційної скарги та просить залишити останню без задоволення.

Від Українсько-латвійського ТзОВ "УПТК-26" на адресу апеляційного суду надійшов письмовий відзив, згідно якого останнє також просило відмовити позивачу в задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги та враховуючи обмежені строки, встановлені ст. 102 ГПК України, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, апеляційний суд встановив наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 04.09.2014 року між ПАТ "Полонський гірничий комбінат" (виконавець) та ТзОВ "Торговий Дім Укрімпап" (замовник) укладено договір № 04.09/14-ВР на виконання робіт, відповідно до п. 1.1 якого виконавець в порядку та на умовах, визначених даним договором, власними ресурсами проводить роботи для замовника по переробці гірничої маси в щебеневу продукцію, яку замовник надає для переробки виконавцеві на початку кожного місяця. Право власності на гірничу масу та продукти її переробки належать замовнику. Приймання виконаної роботи здійснюється сторонами шляхом підписання актів виконаних робіт.

Згідно умов зазначеного договору між позивачем та відповідачем 1 складались акти приймання-передачі давальницької сировини - гірничої маси, а також акти здачі - приймання робіт по переробці гірничої маси.

Крім того, 05.09.2014 року між ТзОВ "Полонський щебеневий кар'єр" (постачальник) та ТзОВ "Торговий Дім Укрімпап" (покупець) укладено договір поставки № 301, відповідно до п. 1.1 якого постачальник продає, а покупець приймає та оплачує щебінь гранітний з природного каменю, видобутого з Полонського родовища мігматитів і гранітів, а також гірничу масу, видобуту на вказаному родовищі (далі - товар).

Згідно п. 3. 2 зазначеного договору право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент відвантаження товару. Набуття права власності підтверджується підписанням видаткової накладної.

До відповідного договору поставки № 301 від 05.09.2014 року між сторонами підписані специфікації на поставу товару.

На виконання умов договору зазначеного договору, ТзОВ "Полонський щебеневий кар'єр" передав позивачу щебінь фр. 3-20 в кількості 1534 тон, щебінь фр. 5-22 в кількості 1107 тон, щебінь фр. 5-20 в кількості 2444 тон, щебінь фр. 20-40 в кількості 4105 тон, гірничу масу в кількості 24230,47 м.куб. Зазначений факт підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними № 13 від 30.09.2014 року, № 18 від 16.10.2014 року, № 27 від 31.10.2014 року, № 28 від 31.10.2014 року, №46 від 31.10.2014 року, № 47 від 31.10.2014 року, №66 від 31.12.2014 року.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, 04.09.2014 року між ПАТ "Полонський гірничий комбінат" (зберігач) та ТзОВ "Торговий Дім Укрімпап" (поклажодавець) укладено договір зберігання №04.09/14-З, відповідно до п. 1.1 якого зберігач зобов'язується на умовах, встановлених даним договором зберігати майно передане йому поклажодавцем, і повернути майно у належному цілісному стані на першу вимогу поклажодавця. Згідно п.п. 1.2, 1.3 договору зазначеного договору перелік майна щодо номенклатури та кількості вказується в актах передачі майна на зберігання, які є невід'ємною частиною даного договору. Зберігач не має права користуватися майном, передавати його у заставу чи користування третім особам.

Згідно п 3.4 відповідного договору сторони встановили, що зберігач у будь-який час за вимогою поклажодавця надає необхідну кількість майна, зданого на зберігання відповідно до актів передачі майна на зберігання, які є невід'ємною частиною даного договору, по актах повернення майна, які також є невід'ємною частиною даного договору. Відповідно до акту передачі майна на зберігання від 31.12.2014 року, станом на 01.01.2015 року залишок готової продукції позивача, що перебувала на зберіганні у ПАТ "Полонський гірничий комбінат" складав відсів фр. 0-5 - 23004,68 тон, щебінь фр. 5-20 - 14693,12 тон.

В період з 01.01.2015 року по 26.02.2015 року позивачем зі станції Полонне Південно-Західної залізниці здійснювалась відправка залізничними вагонами щебеню фракції 5-20 в загальній кількості 14413 тон. Зазначений факт підтверджується витягами з АСКВПУЗ (бази данних залізниці), залізничними накладними, митними деклараціями.

Із матеріалів справи вбачається, що при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 47533673 про стягнення заборгованості з ПАТ "Полонський гірничий комбінат" на користь фізичних та юридичних осіб державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції було накладено арешт на майно - щебінь фракції 5х20 в кількості 5000 тонн, вартістю 450000,00 грн., який знаходився на території ПАТ "Полонський гірничий комбінат", про що складено акт опису й арешту майна від 26.02.2015 року. Відповідне майно передано на зберігання представнику ТД "Укрімпап" ОСОБА_74

13.08.2015 року та 11.09.2015 року державним виконавцем здійснювалась перевірка наявності та стану зберігання арештованого майна, за результатами якої складені акти державного виконавця, із змісту яких вбачається, що візуально неможливо встановити кількість наявного щебеню. Виявлений щебінь складовано в неправильній геометричній формі та розміщений в декількох місцях складування, що дає підстави стверджувати про недостатню кількість описаного та арештованого майна.

Слідчим відділенням Полонського ВП Шепетівського ВПГУНП в Хмельницькій області розслідується кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України за фактом розтрати майна посадовими особами ТзОВ "Полонська гірнича компанія" та ТД "Укрімпап", на яке накладено арешт, зазначений факт підтверджується повідомленням ГУ національної поліції в Хмельницькій області.

Позивач звернувся з позовом до ПАТ "Полонський гірничий комбінат" про визнання права власності на щебінь фракції 5-20 в кількості 5000 тон, вартістю 456000,00 грн. та звільнення вказаного майна з-під арешту, в обґрунтування якого вважає, що право власності на гірничу масу та продукти її переробки належать останнього. На підтвердження свого права власності на спірний щебінь, позивачем було надано в матеріали справи довідку № 77 від 20.11.2015 року, згідно якої на балансі останнього обліковується щебінь фр. 5-20 в кількості 5000 тон та пісок із відсіву 24984,298 тон., відомості щодо переміщення товарів на складах за період з 01.09.2014 року по 01.03.2015 року, видаткові накладні та митні декларації, за якими позивачем здійснювалось відвантаження щебеню різних фракцій.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ПАТ "Полонський гірничий комбінат", заперечуючи стосовно позовних вимог, вказав, що спірний щебінь належить ТОВ "Полонський щебеневий кар'єр", на підтвердження чого надав в матеріали справи видаткову накладну № 0023 від 11.02.2015 року, за якою останній передав ТзОВ "Полонський щебеневий кар'єр" щебеневу суміш 5-20 в кількості 5400 тон на загальну суму 621000,00 грн., договір зберігання № 01.08./14-3, укладений між ПАТ "Полонський гірничий комбінат" та ТзОВ "Полонський щебеневий кар'єр", та акт від 11.02.2015 року, у відповідності до яких ТзОВ "Полонський щебеневий кар'єр" передав на зберігання ПАТ "Полонський гірничий комбінат" щебінь фракції 5-20 в кількості 5400 тон. В підтвердження своєї правової позиції останній також подав в матеріали справи акт передачі майна зі зберігання від 31.01.2015 року, складений між позивачем та ПАТ "Полонський гірничий комбінат", згідно якого залишок готової продукції на 01.02.2015 року складав: відсів фр. 0-5 - 23004,68 тон, щебінь фр. 5-20 - 7692,42 тон. Проте, оригінал відповідного акту у позивача та відповідача відсутній і не був поданий для огляду в судовому засіданні суду.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 25.03.2016 року у задоволенні позовних вимог ТзОВ "Торговий Дім Укрімпап" відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Згідно ч.ч. 1, 2, 5 ст. 57 цього ж Закону арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника.

В силу ч. 1 ст. 60 зазначеного Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до п. 9.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 року, вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізується шляхом подання ними з додержанням правил підвідомчості (стаття 12 ГПК) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган Державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як зазначено вище, відповідно до акту опису й арешту майна від 26.02.2015 року при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ПАТ "Полонський гірничий комбінат" на користь фізичних та юридичних осіб державним виконавцем ВДВС Полонського районного управління юстиції було накладено арешт на майно - щебінь фракції 5х20 в кількості 5000 тонн, вартістю 450000,00 грн., який знаходився на території ПАТ "Полонський гірничий комбінат".

Предметом спору відповідного спору є речі, що визначені родовими ознаками (щебінь фракції 5х20).

Як встановлено судами обох інстанцій, крім скаржника, власником спірного майна вважає себе також ТзОВ "Полонський щебеневий кар'єр", який на підтвердження свого права власності подав до матеріалів справи видаткову накладну №0023 від 11.02.2015 року, договір зберігання № 01.08./14-3, укладений між ПАТ "Полонський гірничий комбінат" та останнім, а також акт від 11.02.2015 року.

Відповідна щебінь фракції 5х20 в кількості 5000 тон, на який накладено арешт згідно акту опису й арешту майна від 26.02.2015 року, не містить ідентифікуючих ознак, за допомогою яких його можна було б відокремити з-поміж інших однорідних речей. Зазначене позбавляє суд можливості встановити факт належності описаного та арештованого майна саме позивачеві, а не будь-яким іншим особам.

Під час апеляційного розгляду справи позивачем вказувалось, що залишок щебеню гранітного фракції 5-20 на складі ПАТ "Полонський гірничий комбінат", на який помилково було накладено арешт державним виконавцем відділу ДВС Полонського районного управління юстиції, становить 5088 тон. В обґрунтування розрахунку зазначено, що ТзOB "Торговий Дім Укрімпап" отримано продукцію, в розрахунок за надане фінансування, від ТзОВ "Полонський щебеневий кар'єр" в кількості 9190 тон (видаткові накладні № 27 від 31.10.2014 року, № 18 від 16.10.2014 року, № 47 від 31.10.2014 року, № 28 від 31.10.2014 року, № 13 від 30.09.2014 року). ТзОВ "Торговий Дім Укрімпап" отримано на переробку від ТзОВ "Полонський щебеневий кар'єр" гірничу масу в кількості 24230,47 м3, згідно видаткових накладних: № 46 від 31.10.2014 року - 10458,01 м3 ; № 66 від 31.12.2014 року - 13772,46 м3 . У виробничій сфері - для перерахунку гірничої маси з м3 в твердому тілі в тони використовується коефіцієнт 2.65. тобто: в 1 м3 гірничої маси в твердому тілі - 2,65 тон. Таким чином: 10458,01 м3 в твердому тілі * 2,65 = 27 713,73 тон, 13772,46 м3 в твердому тілі * 2,65 = 36497,05 тон Всього: 24 230,47 м3 в твердому тілі = 64 210,75 тон. З цієї гірничої маси виготовлено щебеню фракції 5-20 в кількості 39 000 тон. Всього щебеню ТзОВ "Торговий Дім Укрімпап" на складі ПАТ "Полонський гірничий комбінат": 39000 тон + 9190 тон = 48190 тон. Згідно залізничних накладних ТзОВ "Торговий Дім Укрімпап" відвантажено 41254 тони щебеню. Крім цього, ТзОВ "Торговий Дім Укрімпап" повернено на склад ПАТ "Полонський гірничий комбінат" щебінь фракції 5-20 в кількості 848 тон згідно Акту від 05.09.2014 року: 653 м3 * 1,35 (коефіцієнт переведення м3 щебеневої продукції в тони) = 848 тон. А також відвантажено в розрахунок за здійснені вибухові роботи на адресу ДП "Західдорвибухпром" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" щебінь фракції 5-20 в кількості 1000 тон (знято з боргу ТзОВ "Полонський щебеневий кар'єр"). Отже: 48190 тон - 41254 тони - 848 тон - 1000 тон = 5088 тон.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції підставно відхилено доводи позивача про те, що за результатами здійснення господарської діяльності із ПАТ "Полонський гірничий комбінат" за весь період різниця щебеневої продукції, яка була отримана позивачем і яка була реалізована становить близько 5000 тон і саме вказаний щебінь був арештований, враховуючи той факт, що при визначенні вказаної різниці позивачем не було враховано фракцію щебеню, в той час як арешт відділом ДВС був накладений саме на щебінь фракції 5х20. Ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції позивачем не надано безспірних та беззаперечних доказів на підтвердження того, що в результаті переробки гірничої маси в кількості 24230,47 м3 (64210,75 тон) було виготовлено щебінь фракції 5-20 в кількості 39000 тон. Крім того, звертаючись до суду із даним позовом та під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції позивач у розрахунку вказував лише про щебінь фракції 5х20, відвантажений через залізницю, проте не вказує на кількість щебеню, відвантаженого контрагентам автомобільним транспортом, що ставить під сумнів наведені ним розрахунки залишків щебеню фракції 5х20.

Враховуючи те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту належності останньому на праві власності щебеню фракції 5х20 в кількості 5000 тон, на який накладено арешт згідно акту опису й арешту майна від 26.02.2015 року, суд першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, законно та обґрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог останнього.

В силу ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору. В силу ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, й ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для його скасування чи зміни та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Укрімпап" залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 25.03.2016 року у справі № 924/1855/15 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Коломис В.В.