ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2016 р. Справа № 925/453/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АМАКО УКРАЇНА», Київська область, Бориспільський район, с. Проліски, вул. Броварська, 2

до товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Інвест», м. Черкаси, вул. Василини,138

про стягнення 218 499,70 грн. боргу,

за участю повноважних представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 директор за посадою.

Позивач звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до відповідача про стягнення 218499,70 грн. проведеної передоплати за виконання робіт за договором. Договір підряду за взаємною згодою розірвано сторонами, сплачені кошти замовнику не повернуті. Представник позивача наполягає на примусовому стягненні боргу у виді проведеної передоплати.

Представник відповідача вимоги визнає частково та вказує на понесені ним витрати 30000 грн., які мають бути компенсовані позивачем. Подано кошторис понесених витрат, який заперечується позивачем. Розшифровки кошторису не надано. Представник відповідача надав додаткові документи про відрядження, оплату транспортних послуг, замовлення кошторису, замовлення будівельних матеріалів.

На запитання головуючого присутні учасники заявили:

про відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів і пояснень;

про відсутність потреби у витребуванні інших доказів від учасників провадження у справі та інших осіб;

про можливість завершення дослідження обставин справи.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені такі взаємовідносини сторін та обставини.

Між сторонами 27.05.2015р. укладено договір підряду №07/05-15.

Відповідно до умов договору замовник ТОВ «Амако Україна» замовив комплекс робіт з будівництва ангару для зберігання техніки. Відповідач погодився виконати роботи згідно умов договору та проектно-кошторисної документації.

За умовами договору вартість робіт становить 351400 грн.

На виконання п. 3.1.1 договору замовник (позивач) перерахував відповідачу 218499,70 грн.

Підрядник (відповідач) до виконання робіт не приступив, будівельний майданчик йому не передавався ні замовником, ні третіми особами.

В подальшому між сторонами виникли розбіжності стосовно обєму та вартості робіт і договір №07/05-15 сторонами було розірвано. Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернення коштів.

Відповідач отримані кошти не повернув, що стало причиною звернення позивача до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення боргу у виді вчиненої передоплати.

Тривале листування між сторонами результату не дало.

Відповідач заборгованість визнає частково, за вирахуванням 30000 грн. понесених ним витрат, та готовий повернути борг частинами протягом одного року.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має грунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Сторони у справі є субєктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 ЦК України.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Загальні положення стосовно підрядних відносин у капітальному будівництві врегульовані главою 33 Господарського кодексу України (далі - ГК України), главою 61 Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Порядок укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві врегульований Постановою Кабінету Міністрів України №668 від 01.08.2005р. «Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві», із змінами і доповненнями, на яку також посилається позивач (далі вживається скорочено - Постанова КМУ№668).

За своїм змістом представлений договір підряду від 27.05.2015р. №07/05-15 (а.с. 9-15) є договором підряду і відповідає вимогам ст. 837 ЦК України, відповідно до якої за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити вказану роботу.

Замовник (позивач) доручає, підрядник (відповідач) зобовязується власними силами і матеріалами на свій ризик виконати комплекс робіт по будівництву ангару для зберігання сільськогосподарської техніки ТОВ «Амако Україна» в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області, відповідно до додатку №1 до договору, а замовник зобовязується прийняти їх та оплатити.

Ціна договору визначена орієнтовно та складає 351400 грн. (з ПДВ).

Строк виконання робіт визначений договором протягом 50 робочих днів з дати початку робіт або з дати підписання графіку виконання робіт.

Згідно ст. 875 ЦК України робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру; виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовнику.

На виконання робіт позивачем перераховано відповідачу 11.06.2015р. авансовий платіж в сумі 218499,70 грн. відповідно до банківського реєстру (а.с. 16).

В звязку з тим, що сторони не домовились по обємах та вартості робіт, за згодою сторін договір було розірвано.

Відповідач не приступив до виконання робіт. Будівельний майданчик замовник виконавцю робіт не передавав. Відповідачем не освоєно 218499,70 грн. отриманих коштів і він не відзвітував за використання коштів, актів форми КБ-2в, КБ-3 замовнику для підписання не представив.

Позивач заявляє про стягнення 218499,70 грн. передоплати внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору підряду.

Позивач правомірно відмовляється від прийняття виконання договору в натурі та просить стягнути з відповідача суму передоплати. Вимога про стягнення 218499,70 грн. передоплати на користь позивача підлягає до задоволення.

Заява відповідача про понесені ним витрати в сумі 30000 грн. (замовлення та виготовлення кошторису, витрати на відрядження, транспортні витрати, закупівля матеріалу), які мають бути компенсовані позивачем суд не враховує при прийнятті рішення, оскільки проектно-кошторисну документацію мав надавати замовник будівництва, але відповідач не приступив до виконання робіт, посвідчення про відрядження працівників відповідача не містять відміток позивача про прибуття їх на обєкт позивача та підставу такого відрядження тощо. Суд враховує, що відповідач не виконував ніяких робіт на замовлення позивача, тому не має права на компенсацію в 30000 грн.

Відповідачем подано письмове клопотання про розстрочення стягнення боргу на один рік з мотивів важкого фінансового становища підприємства та відсутності обігових коштів та виключності обставин. В обґрунтування клопотання надано фінансовий звіт субєкта малого підприємництва та оборотно-сальдову відомість за період з 01.01.2011р. по 31.12.2015р., де збитковість діяльності сягає більше 700000 грн.

Представник позивача проти клопотання заперечив з мотивів тривалості строку невиконання відповідачем зобовязання.

Відповідно до ст. 83 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони господарський суд у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали.

Вирішуючи питання про надання господарським судом відстрочки чи розстрочки виконання рішення, зміну способу чи порядку виконання рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи.

Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу їх виконання допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

Суд з урахування клопотання, інтересів сторін; прав, передбачених п. 6 ст. 83 ГПК України, з метою реального виконання рішення суду та захисту інтересів позивача, вважає за можливе розстрочити виконання рішення на 6 місяців, рівними частинами:

до 30 червня 2016р. - 36416,61 грн.;

до 30 липня 2016р. - 36416,61 грн.;

до 30 серпня 2016р. - 36416,61 грн.;

до 30 вересня 2016р. - 36416,61 грн.;

до 30 жовтня 2016р. - 36416,61 грн.;

до 30 листопада 2016р. - 36416,65 грн.,

задовольнивши клопотання відповідача частково. В решті належить відмовити за недоведеністю.

Позивач належними доказами (в розумінні положень ст.ст. 33, 34 ГПК України) довів свої вимоги. Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, в розумінні вимог ст. 16 ЦК України, спосіб захисту його порушеного права.

Відповідач не спростував вимоги в належний спосіб.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для виконання робіт, проведення розрахунку з позивачем чи надання суду доказів про обєктивну неспроможність провести розрахунок з кредитором.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача повністю та стягнути на користь позивача 3277,50 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Олімп-Інвест», м. Черкаси, вул. Василини, 138, , номер рахунку в банку невідомий

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АМАКО УКРАЇНА», Київська область, Бориспільський район, с. Проліски, вул. Броварська, 2, , номер рахунку в банку невідомий

218499,70 грн. передоплати та 3277,50 грн. судового збору.

Розстрочити виконання рішення суду в частині основного боргу на 6 місяців рівними частинами:

до 30 червня 2016р. - 36416,61 грн.;

до 30 липня 2016р. - 36416,61 грн.;

до 30 серпня 2016р. - 36416,61 грн.;

до 30 вересня 2016р. - 36416,61 грн.;

до 30 жовтня 2016р. - 36416,61 грн.;

до 30 листопада 2016р. - 36416,65 грн.

В решті клопотання відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 17.06.2016р.

Суддя Г.М. Скиба