ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.06.16р. Справа № 904/1946/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"в особі Регінальної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРХВУГІЛЛЯ", м. Верхньодніпровськ, Дніпропетровська область

про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 75 900,00 грн.

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник - дов. б/н від 28.04.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_2 представник - дов. № 17/01 від 17.02.2016р..

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі Регінальної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРХВУГІЛЛЯ" штраф за неправильно зазначену масу вантажу в накладній № 41394974 у розмірі 75 900,00 грн., відповідно до вимог ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив, у відзиві на позов зазначив, що відповідно даних накладної б/н від 18.09.2015р. було відвантажено в двох вагонах №№ 60825916, 67877746 шлаки гранульовані загальною масою 138 000 кг. В графі 26 накладної визначено спосіб визначення маси - "На вагонних вагах (150тн)". Таким чином, перевізник визначив масу перевезеного вантажу при прийманні до перевезення на власних вагах, які, можливо, не були вчасно повірені або були несправні, та не відповідали фактичній масі вантажу. Крім того, на шляху прямування зі ст. Нікель-Побужський до ст. П'ятихатки в період з 18 вересня до 21 вересня (протягом 4 днів) були можливі метеорологічні зміни та опади, які привели до обтяження питомої ваги вантажу.

Також відповідач зазначає, що відповідно до вимог ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна скорочена позовна давність. Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Комерційні акти складені позивачем 21 вересня 2015р. Згідно даних офіційного веб-сайту "Судова влада України" позовна заява зареєстрована 23 березня 2016р., тобто з порушенням шестимісячного строку позовної давності. Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставною для відмови у позові.

Ухвалою суду від 18.04.2016р. відкладено розгляд справи на 17.05.2016р.

Ухвалою суду від 17.05.2016р. продовжено строк розгляду справи до 07.06.2016р.

17.05.2016р. у судовому засіданні оголошено перерву до 31.05.2016р., 31.05.2016р. розгляд справи відкладено на 06.06.2016р.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу представниками сторін не подавалось.

У судовому засіданні 06.06.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015р. зі станції відправлення Нікель-Побужський Одеської залізниці на станцію призначення Маріуполь-Порт Донецької залізниці за залізничною накладною № 41394974 відправлено вагони № 60825916 та 67877746, з вантажем шлаки гранульовані.

Відповідно до вказаної накладної відправник вантажу Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРХВУГІЛЛЯ".

При прибуванні вагонів № 60825916 та № 67877746 на станцію Пятихатки Придніпровської залізниці проведено перевірку маси вантажу у вагонах № 60825916 та № 67877746 за допомогою вагонних 150тн. вагів, за результатами якої складені комерційні акти АА № 010550/48 та АА №010548/46 від 20.09.2015р. про невідповідність маси вантажу даним, зазначеним у накладній № 41394674, а саме:

- у вагоні № 60825916 виявлено вагу брутто склала 101 500 кг, нетто 79 700 кг, тара 21 800 кг, що більше даних, вказаних у накладній, на 10 700 кг.

- у вагоні № 67877746 виявлено вагу брутто склала 99 950 кг, нетто 78 150 кг, тара 21 800 кг, що більше даних, вказаних у накладній, на 9 150 кг (а.с. 19, 21).

Як вбачається зі змісту вказаних комерційних актів, вантаж прибув у справних вагонах, сліди втрати або розкрадання вантажу під час перевезення відсутні.

21.09.2015р. заступником начальника станції Пятихатки було надано телеграми №№ 1888, 1689 на станцію відправлення вагонів Нікель-Побужський про затримку вагонів для відвантаження надлишку та надсилання представника вантажовідправника для вирішення питання подальшого слідування (а.с. 26).

22.09.2015р. на станцію Пятихатки Придніпровської залізниці прибув представник ТОВ «ВЕРХВЕГІЛЛЯ» по довіреності (а.с. 28) ОСОБА_3 з листом на начальника станції про то, що надлишки вантажу у вагонах № 60825916 та № 67877746в кількості 19 850 кг були відвантажені (а.с. 27).

На підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, позивачем нарахований штраф у розмірі пятикратної провізної плати у сумі 75 900,00грн., розмір якого підтверджується розрахунком позивача.

Відповідач в добровільному порядку суму штрафу не оплатив, що і стало причиною спору.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Вантажовідправник і перевізник у разі необхідності здійснення систематичних впродовж певного строку перевезень вантажів можуть укласти довгостроковий договір, за яким перевізник зобов'язується у встановлені строки приймати, а вантажовідправник - подавати до перевезення вантажі у погодженому сторонами обсязі.

Залежно від виду транспорту, яким передбачається систематичне перевезення вантажів, укладаються такі довгострокові договори: довгостроковий - на залізничному і морському транспорті, навігаційний - на річковому транспорті (внутрішньому флоті), спеціальний - на повітряному транспорті, річний - на автомобільному транспорті. Порядок укладення довгострокових договорів встановлюється відповідними транспортними кодексами, транспортними статутами або правилами перевезень.

Умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Спірні відносини сторін виникли при перевезенні вантажів залізницею, тому мають регулюватися Статутом залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.98р. № 457, який визначає обовязки, права і відповідальність залізниці, а також підприємств, організацій, установ, які користуються залізничним транспортом.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно з положенням ст. 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Оформлення накладної має здійснюватися у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00р. № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. № 863/5084.

Згідно з п.2.1 вказаних Правил оформлення перевізних документів, вантажовідправник при заповненні комплекту перевізних документів повинен вказати масу вантажу у кілограмах.

Згідно п. 28 "Правила приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

В силу приписів частин 1 і 2 ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній; залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ч.1 ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Згідно з п. 5.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. за № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача., його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі статтею 122 Статуту залізниць. Факт неправильного зазначення відправником зазначених відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

У відповідності з ч. 3 п. 9 Правил складання актів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002р. №334 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.02р. № 567/6855, у комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах; у разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено.

Згідно з п. 10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 р., затверджених у Міністерстві юстиції України 08.07.2007р. за № 567/6855, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчику, сортувальної платформи, старший прийомоздавальник) і прийомоздавальник станції, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці (далі - Правила № 567/6855).

Пунктом 22 "Правил видачі вантажів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 862/5083, передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Як вбачається зі змісту комерційних актів АА № 010548/46 та АА № 010550/48 від 21.09.2015р., в їх тексті у встановленому порядку засвідчено факт завантаження вагонів № 67877746 та № 60825916 вантажем вагою більшою, ніж зазначено у накладнних, на 10 700 кг та на 9 150 кг.

Таким чином, за вказаних обставин, всі наслідки за неправильності відомостей, зазначених у накладній, мають бути покладені на відповідача.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

У відповідності до ч.1 ст. 118 Статуту залізниць України, за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Підставою для покладення на відповідача відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу, є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст. 129 Статуту (п. 3.15 Роз'яснення Президії господарського суду України від 29.09.2008р. за № 04-5/225) та Оглядового листа Вищого Господарського суду України від 29.11.2007р. № 01-8/917, щодо штрафу нарахованого у розмірі відповідно до статті 118 Статуту, штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитків.

Враховуючи, що провізна плата за вагони становить 15 180,00 грн., штраф за неправильне зазначення маси вантажу складає 15 180,00 х 5 = 75 900,00 грн.

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом застосування штрафних санкцій.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що відповідачем були порушенні вищевказані вимоги Статуту залізниць України, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача грошової суми 75 900,00 грн. штрафу за невірно зазначену масу вантажу обґрунтовані, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача відносно того, що відповідно до п.2.6. Правил оформлення перевізних документів (далі Правила) після оформлення накладної перевізник повинен перевірити правильність зазначення маси вантажу судом не приймається на підставі наступного.

Відповідно до п.1.1. Правил на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 N 542 , зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за N 798/5989).

Згідно приписів п.1.2. Правил Накладна заповнюється відправником із застосуванням автоматизованих систем залізничного транспорту України або програмних засобів, здатних забезпечити роботу з електронними перевізними документами згідно з установленим форматом, та у разі її оформлення в паперовому вигляді роздруковується на бланку, виготовленому на білому папері формату А4 у трьох примірниках, один із яких після оформлення приймання вантажу до перевезення станцією відправлення видається відправникові вантажу та є квитанцією для приймання вантажу до перевезення, другий і третій передаються з вантажем на станцію призначення.

Заповнення накладної здійснюється відправником, залізницею, одержувачем згідно з поясненнями, наведеними у додатку 3 до цих Правил.

ОСОБА_4 Правил встановлено порядок заповнення перевізних документів вантажовідправником

Так, згідно п.2.1. Правил відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил.

У разі пред'явлення вантажу до перевезення навалом, насипом або наливом у графу 20 "Найменування вантажу" вноситься відмітка "навалом", "насипом" або "наливом".

Якщо за однією накладною перевозяться тарно-штучні вантажі різних найменувань і в різній упаковці, то в ній зазначаються масса вантажу кожного найменування окремо, кожного виду упаковки та загальна маса вантажів.

У графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення (п. 2.3. Правил).

Відповідно до Додатку 3 до Правил визначено, в тому числі, ким та які графи накладної заповнюються.

Так, графа накладної № 24 «Маса вантажу, визначена відправдником» заповнюється, якщо маса вантажу визначена відправником. Вказуються маса у кілограмах брутто вантажу, загальна маса відправки (прописом). Заповнюється відправником.

А графа накладної № 26 заповнюється як перевізником, так і відправником, однак встановлює лише спосіб визначення маси.

Статтею 37 Статуту залізниць передбачено, що під час здавання вантажів для перевезення відправник повинен зазначити їх масу у накладній - основному перевізному документі, який підтверджує укладення договору перевезення вантажу.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 861/5082, вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Тобто, перевірка правильності відомостей про вантаж є правом, а не обовязком залізниці. А відповідальність за правильність заповнення накладних відповідно до чинного законодавства, несе вантажовідправник.

Не приймаються також заперечення відповідача щодо можливих метеорологічних змін та опадів під час перевезення вантажу, як такі, що не підтверджені належними доказами.

Щодо заяви відповідача відносно пропуску позивачем шестимісячного строку позовної давності на звернення із позовом, встановленого ст. ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 51 Господарського процесуального кодексу України строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідний місяць і число останнього року строку.

Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що не має відповідного числа, строк закінчується в останній день цього місяця. У випадках, коли останній день строку припадає на неробочий день, днем закінчення строку вважається перший наступний за ним робочий день.

Процесуальна дія, для якої встановлено строк, може бути вчинена до 24-ї години останнього дня строку. Якщо позовну заяву, відзив на позовну заяву, заяву про перегляд рішення та інші документи здано на пошту чи телеграф до 24-ї години останнього дня строку, строк не вважається пропущеним.

Відповідно до абз. 2 п. 4.4.2. постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» з урахуванням положення частини четвертої статті 51 ГПК днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства звязку, через яке надсилається позовна заява (а в разі подання її безпосередньо до господарського суду дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду). Якщо позовну заяву було повернуто, перебіг позовної давності переривається з того дня, коли заяву подано до суду з додержанням установленого порядку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач направив позов до суду 17.03.2016р., про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті (а.с. 29), що свідчить про звернення позивача з позовом з додержанням строків позовної давності.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 36, 43, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРХВУГІЛЛЯ" (51600, Дніпропетровська область, м. Верхньодніпровськ, пл. Щербицького, буд. 8, кімната 84, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (49602, м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, 108, ) 75 900,00 грн. (сімдесят пять тисяч девятсот грн. 00 коп.) штрафу, 1 378, 00 грн. (одна тисячу триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 13.06.2016

Суддя ОСОБА_5