РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2016Справа №910/7489/16

За позовомДержавного підприємства «Український державний центр радіочастот»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ЕТЕР»
простягнення 4609 грн. 34 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Кононенко О.В. - представник за довіреністю № 80/05.1-7/15562 від 23.12.2015;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

21.04.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ЕТЕР» про стягнення 2727 грн. 15 коп., з яких 2571 грн. 90 коп. основного боргу, 145 грн. 32 коп. пені та 9 грн. 93 коп. 3% річних.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що відповідач в порушення норм законодавства та укладеного між сторонами Договору № 2296/475м-10 від 11.05.2010 не здійснив оплату за виконані позивачем у вересні, листопаді та грудні 2015 року роботи, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 2571 грн. 90 коп. (за актом про виконання робіт № 15-11247 від 30.09.2015 на суму 857 грн. 30 коп., за актом про виконання робіт № 15-14574 від 30.11.2015 на суму 857 грн. 30 коп. та за актом про виконання робіт № 15-16055 від 31.12.2015 на суму 857 грн. 30 коп.). Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором № 2296/475м-10 від 11.05.2010 в частині оплати за виконані позивачем роботи, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача пеню у загальному розмірі 145 грн. 32 коп. за період з 25.02.2016 по 11.04.2016 (48 грн. 44 коп. пені за прострочення оплати робіт за актом про виконання робіт № 15-11247 від 30.09.2015, 48 грн. 44 коп. пені за прострочення оплати робіт за актом про виконання робіт № 15-14574 від 30.11.2015 та 48 грн. 44 коп. пені за прострочення оплати робіт за актом про виконання робіт № 15-16055 від 31.12.2015) та 3% річних у загальному розмірі 9 грн. 93 коп. за період з 25.02.2016 по 11.04.2016 (3 грн. 31 коп. 3% річних за прострочення оплати робіт за актом про виконання робіт № 15-11247 від 30.09.2015, 3 грн. 31 коп. 3% річних за прострочення оплати робіт за актом про виконання робіт № 15-14574 від 30.11.2015 та 3 грн. 31 коп. 3% річних за прострочення оплати робіт за актом про виконання робіт № 15-16055 від 31.12.2015).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 порушено провадження у справі № 910/7489/15 та справу призначено до розгляду на 24.05.2016.

19.05.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просив суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмір 4414 грн. 88 коп., пеню у розмірі 184 грн. 53 коп. та 3% річних у розмірі 9 грн. 93 коп.

Розглянувши у судовому засіданні 24.05.2016 подану позивачем заяву, суд дійшов висновку, що вона, по суті, є заявою про зміну предмету позову та одночасно заявою про збільшення позовних вимог, та прийняв її до розгляду, про що зазначено в ухвалі Господарського суду міста Києва від 24.05.2016.

З огляду на вищевикладене, суд здійснює розгляд справи щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ЕТЕР» заборгованості у розмірі 4609 грн. 34 коп. (сума основного боргу у розмір 4414 грн. 88 коп., пеня у розмірі 184 грн. 53 коп. та 3% річних у розмірі 9 грн. 93 коп.).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2016, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 07.06.2016.

Представник позивача у судовому засіданні 07.06.2016 надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 07.06.2016 не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 007.

При цьому, суд зазначає, що відкладення розгляду справи є правом, а не обов'язком суду, однак, враховуючи відсутність клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, та зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 07.06.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

11.05.2010 між Державним підприємством «Український державний центр радіочастот» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ЕТЕР» (замовник) укладено Договір № 2296/475м-10 на роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, предметом якого є проведення виконавцем робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) згідно з виданими дозволами, а також виявлення та усунення дії джерел радіозавад роботі РЕЗ замовника.

Відповідно до п. 3.1 Договору № 2296/475м-10 від 11.05.2010 вартість виконаних робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ, визначається на підставі затверджених у встановленому порядку Тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства «Український державний центр радіочастот», пов'язаних з користуванням радіочастотним ресурсом України та виділенням номерного ресурсу за один календарний місяць, складає 427,92 грн. і включає податок на додану вартість. Податок на додану вартість нараховується згідно з законодавством України. Розрахунок, наведений у додатку.

Відповідно до п. 3.2 Договору № 2296/475м-10 від 11.05.2010 виконання робіт підтверджується відповідним актом виконаних робіт, підписаними обома сторонами.

Згідно з п. 3.3 Договору № 2296/475м-10 від 11.05.2010 виконавець після закінчення проведення робіт оформлює рахунки за проведені роботи та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу замовника.

Відповідно до п. 6.1 Договору № 2296/475м-10 від 11.05.2010 цей договір укладений на період в один календарний рік, набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін.

Згідно з п. 6.2 Договору № 2296/475м-10 від 11.05.2010 цей договір вважається продовженим на кожний наступний період тривалістю в один календарний рік, якщо жодна зі сторін за 30 днів до закінчення терміну його дії не надішле іншій стороні письмове повідомлення про свій намір припинити його дію надалі.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» радіочастотний моніторинг - це збирання, оброблення, збереження та аналіз даних про параметри випромінювання радіоелектронних засобів і випромінювальних пристроїв, які діють у відповідних смугах радіочастот.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону України «Про радіочастотний ресурс України» радіочастотний моніторинг здійснюється з метою захисту присвоєнь радіочастот, визначення наявного для використання радіочастотного ресурсу України, ефективності використання розподілених смуг радіочастот та розроблення науково обґрунтованих рекомендацій для прийняття відповідних рішень щодо підвищення ефективності використання та задоволення потреб користувачів радіочастотного ресурсу України.

Судом встановлено, що у вересні 2015 року позивачем були виконані роботи за Договором № 2296/475м-10 від 11.05.2010 на суму 857 грн. 30 коп., що підтверджується актом про виколення робіт № 15-11247 від 30.09.2015, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб позивача та відповідача (копія долучена позивачем до позовної заяви); у листопаді 2015 року позивачем були виконані роботи за Договором № 2296/475м-10 від 11.05.2010 на суму 857 грн. 30 коп., що підтверджується актом про виконання робіт № 15-14574 від 30.11.2015, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб позивача та відповідача (копія долучена позивачем до позовної заяви); у грудні 2015 року позивачем були виконані роботи за Договором № 2296/475м-10 від 11.05.2010 на суму 857 грн. 30 коп., що підтверджується актом виконання робіт № 15-16055 від 31.12.2015, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб позивача та відповідача (копія долучена позивачем до позовної заяви); у січні 2016 року позивачем були виконані роботи за Договором № 2296/475м-10 від 11.05.2010 на суму 985 грн. 68 коп., що підтверджується актом про виконання робіт № 16-762 від 29.01.2016, який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками юридичних осіб позивача та відповідача (копія долучена позивачем до матеріалів справи через канцелярію суду 19.05.2016).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 3.4 Договору № 2296/475м-10 від 11.05.2010 розрахунки між виконавцем та замовником за роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпечення ЕМС РЕЗ, проводяться шляхом перерахування суми, що виставлена у платіжному документі, на розрахунковий рахунок виконавця протягом трьох банківських днів з моменту отримання рахунку.

Судом встановлено, що 13.02.2016 позивач направив відповідачу акт про виконання робіт № 15-11247 від 30.09.2015 на суму 857 грн. 30 коп. та відповідний рахунок на оплату, акт про виконання робіт № 15-14574 від 30.11.2015 на суму 857 грн. 30 коп. та відповідний рахунок на оплату та акт про виконання робіт № 15-16055 від 31.12.2015 на суму 857 грн. 30 коп. та відповідний рахунок на оплату, що підтверджується описами вкладення у цінний лист та рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (долучені позивачем до позовної заяви).

Вказані акти та рахунки були отримані відповідачем 19.02.2016, про що свідчить підпис уповноваженого представника відповідача на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень.

Таким чином, відповідач повинен був оплатити виконані позивачем роботи за вказаним актами про виконання робіт у строк до 24.02.2016 (включно).

Судом встановлено, що 18.03.2016 позивач направив відповідачу акт про виконання робіт № 16-762 від 29.01.2016 на суму 985 грн. 68 коп. та відповідний рахунок на оплату, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (долучені позивачем до матеріалів справи 19.05.2016).

Вказані акт та рахунок були отримані відповідачем 28.03.2016, про що свідчить підпис уповноваженого представника відповідача на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень.

Таким чином, відповідач повинен був оплатити виконані позивачем роботи за вказаним актом про виконання робіт у строк до 31.03.2016 (включно).

Крім того, позивачем через канцелярію суду 19.05.2016 долучено до матеріалів справи копію акту про виконання робіт № 16-1938 від 29.02.2016 на суму 857 грн. 30 коп.

Судом встановлено, що вказаний акт про виконання робіт № 16-1938 від 29.02.2016 на суму 857 грн. 30 коп. не підписаний уповноваженим представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ЕТЕР».

Однак, судом встановлено, що вказаний акт про виконання робіт разом із відповідним рахунком на оплату № 1938 від 24.02.2016 були надіслані позивачем на юридичну адресу відповідача (адресу, вказану у Єдину державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) 05.03.2016, що підтверджується описом вкладення у цінний лист № 564 та роздруківкою з офіційного сайту ДП «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень за ідентифікатором пошуку 564 (долучені позивачем до матеріалів справи 19.05.2016).

При цьому, із витягу з офіційного сайту ДП «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень за ідентифікатором пошуку 564 вбачається, що поштове відправлення надійшло на адресу відповідача та 09.03.2016 не було вручене під час доставки, у зв'язку з чим було повернуте позивачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Таким чином, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Якщо ж замовник відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), він не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

Таким чином, враховуючи факт надсилання позивачем відповідачу акту про виконання робіт № 16-1938 від 29.02.2016 на суму 857 грн. 30 коп. за лютий 2016 року та беручи до уваги відсутність мотивованої відмови відповідача від підписання вказаного акту про виконання робіт, суд дійшов висновку, що роботи за актом про виконання робіт № 16-1938 від 29.02.2016 на суму 857 грн. 30 коп. є прийнятими відповідачем та відповідач зобов'язаний їх оплатити.

Крім того, 06.06.2016 через канцелярію суду позивачем долучено до матеріалів справи докази на підтвердження факту виконання робіт у лютому 2016 року, а саме протокол № 86 інструментальної оцінки параметрів випромінювання РЕЗ (ВП), спектрограму інструментальної оцінки параметрів випромінювання РЕЗ і ВП, протокол № 87 інструментальної оцінки параметрів випромінювання РЕЗ (ВП), спектрограму інструментальної оцінки параметрів випромінювання РЕЗ і ВП, протокол № 88 інструментальної оцінки параметрів випромінювання РЕЗ (ВП), спектрограму інструментальної оцінки параметрів випромінювання РЕЗ і ВП.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у вересні 2015 року позивач виконав роботи на суму 857 грн. 30 коп. за актом про виконання робіт № 15-11247 від 30.09.2015, у листопаді 2015 року - на суму 857 грн. 30 коп. за актом про виконання робіт № 15-14574 від 30.11.2015, у грудні 2015 року - на суму 857 грн. 30 коп. за актом про виконання робіт № 15-16055 від 31.12.2015, у січні 2016 року - на суму 985 грн. 68 коп. за актом про виконання робіт № 16-762 від 20.01.2016 та у лютому 2016 року - на суму 857 грн. 30 коп. за актом про виконання робіт № 16-1938 від 29.02.2016, що разом становить 4414 грн. 88 коп., та строк оплати робіт за вказаними актами станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду та станом на дату розгляду справи у суді є таким, що настав.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ЕТЕР» у розмірі 4414 грн. 88 коп. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, зокрема відповідачем не надано суду доказів сплати грошових коштів у розмірі 4414 грн. 88 коп., у зв'язку з чим позовні вимоги Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ЕТЕР» суми основного боргу у розмірі 4414 грн. 88 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором № 2296/475м-10 від 11.05.2010 в частині оплати за виконані позивачем роботи, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача пеню у загальному розмірі 184 грн. 53 коп. (в редакції заяви про зміну предмету позову та збільшення позовних вимог), а саме: 48 грн. 44 коп. пені за період з 25.02.2016 по 11.04.2016 за прострочення оплати робіт за актом про виконання робіт № 15-11247 від 30.09.2015, 48 грн. 44 коп. пені за період з 25.02.2016 по 11.04.2016 за прострочення оплати робіт за актом про виконання робіт № 15-14574 від 30.11.2015, 48 грн. 44 коп. пені за період з 25.02.2016 по 11.04.2016 за прострочення оплати робіт за актом про виконання робіт № 15-16055 від 31.12.2015 та 39 грн. 21 коп. пені за період з 01.04.2016 по 05.05.2016 за прострочення оплати робіт за актом про виконання робіт № 16-762 від 29.01.2016.

При цьому, заявляючи позовні вимоги про стягнення пені, позивач посилається на умови п. 4.3 Договору № 2296/475м-10 від 11.05.2010, відповідно до яких за порушення грошових зобов'язань замовник сплачує виконавцю штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на момент здійснення розрахунків від суми простроченого платежу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Суд зазначає, що за порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання (та одночасно вид відповідальності за неналежне виконання/невиконання зобов'язання) як пеня та механізм її нарахування встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України та частиною шостою статті 232 ГК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 4.3 Договору № 2296/475м-10 від 11.05.2010 за порушення грошових зобов'язань замовник сплачує виконавцю штрафні санкції у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на момент здійснення розрахунків від суми простроченого платежу.

Тобто, умовами п. 4.3 Договору № 2296/475м-10 від 11.05.2010 не визначено, що нарахування штрафних санкцій здійснюється за кожен день прострочення виконання зобов'язання, з огляду на що суд дійшов висновку, що у вказаному пункті договору сторонами передбачено право позивача на стягнення з відповідача штрафу, а не пені.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Отже, враховуючи, що облікова ставка НБУ визначається у відсотках, беручи до уваги положення п. 4.3 Договору № 2296/475м-10 від 11.05.2010 про нарахування штрафних санкцій у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на момент здійснення розрахунків від суми простроченого платежу, що відповідає механізму нарахування штрафу, передбаченого ч. 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що у п. 4.3 Договору № 2296/475м-10 від 11.05.2010 сторони досягли згоди щодо права виконавця послуг у випадку порушення замовником грошових зобов'язань на нарахування та стягнення такого виду штрафної санкції як штраф, та визначили розмір та механізм нарахування такого штрафу (у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на момент здійснення розрахунків від суми простроченого платежу).

При цьому, суд зазначає, що судом здійснюється аналіз правової природи штрафних санкцій, визначених умовами договору, з урахуванням положень законодавства щодо механізму нарахування відповідних санкцій.

Втім, зважаючи на те, що позивач заявляє до стягнення з відповідача пеню на підставі п. 4.3 Договору № 2296/475м-10 від 11.05.2010, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ЕТЕР» пені у розмірі 184 грн. 53 коп., так як умовами вказаного договору сторони не передбачили право підрядника на стягнення пені із замовника у випадку прострочення виконання останнім грошових зобов'язань. При цьому, суд зазначає, що законодавством так само не передбачено право (розмір, базу нарахування) підрядника на стягнення пені із замовника у даному випадку.

Крім того, у зв'язку з простроченням оплати відповідачем виконаних позивачем робіт, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у загальному розмірі 9 грн. 93 коп., а саме 3 грн. 31 коп. 3% річних за період з 25.02.2016 по 11.04.2016 за прострочення оплати робіт за актом про виконання робіт № 15-11247 від 30.09.2015, 3 грн. 31 коп. 3% річних за період з 25.02.2016 по 11.04.2016 за прострочення оплати робіт за актом про виконання робіт № 15-14574 від 30.11.2015 та 3 грн. 31 коп. 3% річних за період з 25.02.2016 по 11.04.2016 за прострочення оплати робіт за актом про виконання робіт № 15-16055 від 31.12.2015.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку в його обґрунтованості, у зв'язку з чим позовні вимоги Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ЕТЕР» 3% річних у розмірі 9 грн. 93 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «ЕТЕР» (01001, м. Київ, вул. Трьохсвятительська, буд. 5/1, літ. А; ідентифікаційний код: 22969500) на користь Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (03179, м. Київ, просп. Перемоги, 15 км; ідентифікаційний код: 01181765) суму основного боргу у розмірі 4414 (чотири тисячі чотириста чотирнадцять) грн. 88 коп., 3% річних у розмірі 9 (дев'ять) грн. 93 коп. та судовий збір у розмірі 1322 (одна тисяча триста двадцять дві) грн. 83 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 13.06.2016

Суддя І.М. Отрош