ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.06.2016 Справа № 905/1607/16

Господарський суд Донецької області в особі головуючого судді Гринько С.Ю. при секретарі судового засідання Татарині Б.Т., розглянувши матеріали

за позовом - Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа" м. Маріуполь Донецької області

до відповідача - Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, м. Маріуполь

про стягнення 38900,49 грн.

за участю представника позивача - Яровий І. В. - довіреність № 26/01 від 11 квітня 2016р.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 38900,49 грн. за зобов'язаннями, з яких:

- борг у розмірі 15232,70 грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 7595,06 грн. і 3 % річних у розмірі 840,03 грн., нарахованих у відповідності до ст. 625 Господарського процесуального кодексу України;

- пеня за невиконання зобов'язань за договором у розмірі 15232,70 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір постачання теплової енергії № 31-О1 від 01.11.2007 року, за яким позивач взяв на себе зобов'язання постачати відповідачу теплову енергію в потрібних обсягах на опалення та вентиляцію в період опалювального сезону, а відповідач зобов'язався оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у передбачені договором.

Представник відповідача не скористався своїм законним правом на участь в судовому засіданні, про час і місце якого був належним чином повідомлений замовленим поштовим відправленням. Відповідач не надав письмовий відзив на позов і докази належного виконання грошових зобов'язань за договором.

Неявка представника відповідача не обмежує права суду на вирішення спору по суті в строки, встановлені ст. 69 ГПК України за достатністю документів.

Перевіряючи надані позивачем документи до позовної заяви, якими він обґрунтовує позовні вимоги, пояснення позивача, встановивши фактичні обставини та їх повноту, надавши юридичну оцінку цим обставинам, суд -

ВСТАНОВИВ:

Предметом позову є стягнення з відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання, надані позивачем на підставі договору про постачання теплової енергії № 31-О1 від 01.11.2007 р., стягнення пені та застосування ст. 625 Цивільного кодексу України.

Статтею 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання, енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

При дослідженні матеріалів справи господарським судом встановлено, що сторонами підписаний договір постачання теплової енергії № 31-О1 від 01.11.2007 р. відповідно до пункту 1.1 якого постачальник (позивач) надає теплову енергію для об'єктів споживача (відповідача).

Відповідно до дислокації до договору № 31-О1 від 01.11.2007 р. об'єктом опалення є - приміщення загальною площею 41,20 кв. м. , яке займає відповідач під магазин за адресою: АДРЕСА_1.

Постачальник зобов'язаний забезпечувати безперебійне постачання тепловою енергією об'єкти споживача у відповідності до умов договору (п. 3.1).

Споживач зобов'язаний щомісячно сплачувати послуги з теплопостачання у відповідності з об'ємами теплоспоживання (п. 3.2). Споживач за отриману теплову енергію здійснює оплату по фіксованим тарифам, згідно виставлених рахунків, в строк до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, які встановлені з урахуванням споживання теплової енергії протягом всього опалювального періоду. За опалення 41,20 кв. м при тарифі 7,98 за 1 кв. м. з ПДВ 20% - в місяць 328,78 грн. з ПДВ 65,76 грн. (п. 4.1)

У випадку несплати рахунку у визначений строк споживачу нараховується пеня відповідно до Закону України № 543/96 від 22.11.1996р., у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня. Споживачу - суб'єкту підприємницької діяльності пеня нараховується у відповідності з законом України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за споживання комунальних послуг» № 686-XIV від 20.05.1999 р. у розмірі 1% за кожен день прострочки ( п. 4.3).

Пунктом 5.1 передбачено, що договір укладений строком на 2 роки. Умови договору можуть бути змінені або доповнені за взаємним узгодженням сторін у письмовій формі. Договір вважається пролонгованим на той же строк та на тих самих умовах, якщо за місяць до закінчення строку не буде подана заява одної з сторін про відмову від даного договору або його перегляді.

До вимог про сплату теплової енергії, а також про стягнення пені застосовується позовна давність строком 5 років у відповідності до ст. 259 Господарського кодексу України (п.5.2)

Таким чином, договір купівлі-продажу теплової енергії вважається судом укладеним, так як в ньому сторонами передбачені всі істотні умови.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення,постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила).

Пунктом 14 Правил передбачено, що показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів. Показання квартирних засобів обліку знімаються споживачем щомісяця.

Відповідно до пункту 21 Правил у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання:

- з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб.метр) опалюваної площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості дні в надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.Абзац третій пункту 21 в редакції Постанови КМ № 1037 ( 1037-2015-п ) від 30.10.2015 .

Господарським судом встановлено, що позивачем послуги з опалення об'єкта відповідача надані належним чином у відповідності до умов договору за наступні періоди:

З листопада по грудень 2011 року, з грудня 2011 року по січень 2012 року, з січня по квітень 2012 року, з грудня 2012 року по січень 2013 року, з січня по квітень 2013 року, з листопада 2013 року по грудень 2013 року, з грудня 2013 року по січень 2014 року, з січня по травень 2014 року, з листопада по грудень 2014 року, з грудня 2014 року по січень 2015 року, з січня по травень 2015 року, з листопада по грудень 2015 року, з грудня 2015 року по березень 2016 року.

Надання послуг позивачем відповідачу підтверджується підписаними обома сторонами актами на включення (виключення) централізованого опалення від 15.10.2011 року, 17.10.2012 року, 10.10.2013 року, 24.10.2014 року, 14.10.2015 року.

За надані послуги позивачем виписані і направлені відповідачу рахунки-фактури із зазначенням об'єму поставленого опалення (виконаних робіт), тарифів та сум витрат. Факт отримання рахунків для оплати отриманих послуг підтверджуються підписами уповноважених осіб у реєстрі про вручення рахунків. Даний факт свідчить про отримання відповідачем послуг без будь-яких зауважень.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п. 3.2 договору споживач зобов'язаний щомісячно сплачувати послуги з теплопостачання у відповідності з об'ємами тепло споживання. Згідно п. 4.1 договору споживач за отриману теплову енергію здійснює оплату по фіксованим тарифам, згідно виставлених рахунків, в строк до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, які встановлені з урахуванням споживання теплової енергії протягом всього опалювального періоду.

Відповідач, в порушення умов договору, отримані послуги не сплатив, тому за ним утворилась заборгованість за послуги з теплопостачання за вищезазначені періоди опалення на загальну суму 15232,70 грн.

Враховуючи вищезазначене, а також доведеність наявності у відповідача заборгованості в розмірі 15232,70 грн., господарський суд задовольняє позовні вимоги в цій частині у повному обсязі.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

Вирішуючи вимогу щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 15232,70 грн., яка нарахована по кожному рахунку окремо за період з 11.12.2011 р. по 11.04.2016 р., господарський суд виходить з наступного.

Вимоги ст. 232 ГК України, за якою нарахування штрафних санкцій за прострочку виконання зобов'язань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців з дня, коли зобов'язання повинно було бути виконано (на дату кінця розрахункового періоду).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги суб'єкти підприємницької діяльності сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми прострочення, якщо інший розмір не встановлено угодою сторін, але не більше 100% загального боргу.

Даний вид відповідальності зазначений сторонами пунктом 4.3 договору.

Господарський суд, перевіривши розрахунок позивача, задовольняє вимоги про стягнення пені в розмірі 15232,70 грн., оскільки даний розрахунок здійснений у відповідності до Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» та з урахуванням обмеження розміру в межах не перевищення 100% розміру загального боргу.

Оскільки відповідачем не виконані умови щодо оплати отриманого опалення у строки визначені пунктом 3.2 договору, позивач застосував до боржника ст. 625 Цивільного кодексу України.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, за вимогою кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відтак, встановлені статтею 625 ЦК України відсотки річних та інфляційні витрати підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання зобов'язання. Таке нарахування є не зобов'язанням кредитора, а його законним правом.

Позивач скористувався своїм правом і вимагає з винної сторони у простроченні грошового зобов'язання сплати інфляційних втрат в сумі 7595,06 грн. за період з 01.01.2011 р. по 31.03.2016 р. і 3% річних в сумі 840,03 грн. за період з 11.12.2011 р. по 11.04.2016 р. за кожним окремим рахунком.

Враховуючи, що матеріалами справи доведений факт порушення відповідачем строків оплати товару, господарський суд, провівши власний розрахунок, задовольняє вимоги позивача в частині стягнення інфляційних витрат та 3 % річних у повному обсязі.

Господарський суд за своєю ініціативою застосовує п.3 ст. 83 ГПК України, вважаючи що збитки понесені позивачем в наслідок несвоєчасно сплаченої теплоенергії виникли в результаті не тільки несвоєчасної оплати послуг відповідачем, а і у зв'язку з тим, що сам позивач на протязі п'яти років не скористувався своїм законним правом на стягнення з боржника заборгованості в межах строків, зазначених законодавством і з урахуванням кожного опалювального періоду за який виник борг.

Приймаючи до уваги, що за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання нарахована пеня в розмірі 15232,70 грн., інфляційні втрати в сумі 7595,06 грн., 3% річних в сумі 840,03 грн., господарський суд вважає можливим зменшити нараховану до стягнення суму пені на 50%.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача, судові витрати покладаються на відповідача у розмірі, сплаченому позивачем, без врахування зменшення суми пені.

Керуючись статтями 33, 34, 49, 82, п. 3 ст. 83, 85, 81-1, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа" про стягнення 38900,49 грн. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідент. код НОМЕР_1, АДРЕСА_2 на користь Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради "Маріупольтепломережа", , Донецька область, м. Маріуполь - 87534, вул. Гризодубової, буд. 1 заборгованість в розмірі 15232,70 грн., пеню в розмірі 7616,35 грн., інфляційні втрати в розмірі 7595,06 грн., 3% річних в розмірі 840,03 грн., судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Суддя С.Ю. Гринько