ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2016 року Справа № 904/7390/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Дмитренко Г.К.- доповідач

суддів Виноградник О.М., Антоніка С.Г.

при секретарі Ситниковій М.Ю.

За участю представників сторін:

від відповідача-1: ОСОБА_1, ліквідатор, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.04.2016 р.;

від третьої особи: ОСОБА_2, представник, довіреність б/н від 04.01.2016 р.;

представники позивача та відповідача-2 у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2016 року у справі № 904/7390/15

за позовом публічного акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_3", м. Київ

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком", м. Київ

відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Модерн Бізнес", м. Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: товариство з обмеженою відповідальністю "АПК Агроінтер", м. Київ

про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет забезпечення

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2016 року (суддя Рудовська І.А.) позов задоволено. В рахунок часткового погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Агроінтер" за кредитним договором від 19.07.2011 року №299-КД (із змінами та доповненнями) за основною сумою кредиту, наданого в доларах США в сумі 8400000 дол. США, звернуто стягнення в межах суми 110000000 грн. на предмет іпотеки за іпотечним договором від 22.07.2014 року №ІД-КІЕ-22/7 (із змінами та доповненнями), що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком", а саме: майнові права на комплекс будівель та споруд олійно-екстракційного заводу, код обєкту 1251,5, категорія складності ІІІ, будівництво якого не завершено, загальною проектною кількістю вимірювальних одиниць 5136,25 кв. м., обєкт будівництва: комплекс будівель та споруд олійно-екстракційного заводу, розташованого за адресою: Харківська область, місто Чугуїв, вулиця Вокзальна, 26-В, який належить відповідачу-1 на підставі:

- декларації про початок виконання будівельних робіт, виданої Чугуївською Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, від 04.04.2013 року №ІУ 73;

- Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Чугуївської міської ради, реєстраційний номер б/н від 11.10.2012 року;

- договору оренди земельної ділянки, укладеного між ТОВ "Ексімагроком" та Чугуївською міською радою 08.10.2012 року, та зареєстрованого у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Чугуєві і Чугуївському районі Харківської області, реєстраційний номер 00015, загальною площею 7,6521 га, кадастровий номер :76:001:0019,

на користь публічного акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_3" шляхом продажу предмету іпотеки з прилюдних торгів із встановленням початкової ціни продажу у сумі 44947778 грн. 81 коп.

В рахунок часткового погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Агроінтер" за кредитним договором від 19.07.2011 року №299-КД (із змінами та доповненнями) за основною сумою кредиту, наданого в доларах США в сумі 8400000 дол. США, звернуто стягнення в межах суми 1000000 грн. на предмет застави за договором застави майнових прав від 27.02.2015 року № ЗМП-КІЕ-22/8, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Модерн Бізнес", шляхом визнання права вимоги на отримання грошових коштів за контрактом поставки від 01.01.2015 року №01/01/5102 за публічним акціонерним товариством "Перший Український ОСОБА_3".

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" на користь публічного акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_3" 36540 грн. судового збору.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Модерн Бізнес" на користь публічного акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_3" 36540 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, товариство з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати в частині звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмету іпотеки з прилюдних торгів із встановленням початкової ціни продажу у сумі 44947778 грн. 81 коп. та прийняти в цій частині нове рішення. Товариство з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" в апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Публічне акціонерне товариство "Перший Український ОСОБА_3" у відзиві на апеляційну скаргу просить в її задоволенні відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Модерн Бізнес" відзив на апеляційну скаргу не надало, правом участі у засіданнях суду не скористалось.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача-1 і третьої особи, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, юридичну оцінку обставин справи і повноту їх встановлення, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги приймаючи до уваги наступне.

19.07.2011 року між публічним акціонерним товариством "Перший Український ОСОБА_3" (банк, позивач) і товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Агроінтер" (позичальник, третя особа) укладено кредитний договір № 299-КД (т.1, а.с. 36-51).

Згідно п. 1.1. ст. 1 кредитного договору, в редакції додаткової угоди від 25.11.2014 року № 12 до кредитного договору, банк зобовязується надати позичальнику мультивалютний кредит у сумі 76525600 грн., в тому числі 8400000 доларів США, 4200000 грн., а позичальник зобовязується прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, сплатити плату за кредит та повернути банку кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені цим договором. Для цілей цього пункту перерахування гривні у долари США та доларів США у гривню буде здійснюватися за курсом купівлі долара США за 8,134 грн. (т.1, а.с. 90-94).

Пунктом 1.5. статті 1 кредитного договору (в редакції додаткової угоди від 25.11.2014 року №12 до кредитного договору) визначено, що частину кредиту в сумі, еквівалентній 8200000 грн., позичальник має право отримати виключно в гривні.

У відповідності з п. 4.1. ст. 4 кредитного договору надання кредитних коштів відбувається за цільовим призначенням, обумовленим цим договором, шляхом сплати із позичкового рахунку розрахункових документів позичальника або шляхом перерахування кредитних коштів із позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника, відкритий в банку, з наступним виконанням розрахункових документів позичальника.

Пунктом 4.5. ст. 4 кредитного договору встановлено, що незалежно від того, в якій валюті позичальник фактично використав кредит, повернення кредиту має здійснюватися виключно у валюті кредиту.

На виконання умов кредитного договору позивачем здійснено кредитування товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Агроінтер" та надано останньому 8400000 дол. США та 8200000 грн.

Оскільки кредитні кошти товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Агроінтер" не повернуто, у нього перед позивачем виникла заборгованість за основною сумою кредиту.

Згідно п.5.4 статті 5 кредитного договору у випадку виникнення будь-якої несприятливої події, окрім пп. 9 п.5.1 цього договору, банк набуває право вимагати від позичальника достроково повернути виданий позичальникові кредит, а позичальник зобовязаний, незважаючи на положення п.6.1 цього договору, виконати таку вимогу банку і повернути отриманий банком кредит в повному обсязі разом із платою за кредит і штрафними санкціями, що підлягають сплаті позичальником на користь банку згідно цього договору, в строк не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги. У разі невиконання позичальником зазначеної вимоги банк має право здійснювати договірне списання грошових коштів з рахунків позичальника в порядку, встановленому цим договором, для погашення боргового зобовязання позичальника.

Додатковою угодою від 27.02.2015 року № 13 (п.1.1) пункт 10.3.6.17 статті 10 кредитного договору викладено в такій редакції: «Позичальник, зокрема, зобовязується, в строк до « 06» квітня 2015 року (шостого квітня дві тисячі пятнадцятого року включно) забезпечити закінчення будівництва обєкту, визначеного в п. 3.1.17.3. цього договору, введення його в експлуатацію, забезпечити його належне функціонування за прямим цільовим призначенням та оформити право власності «Ексімагроком» (ідентифікаційний код юридичної особи 35115405) на нього відповідно до вимог чинного законодавства, а також укласти договір іпотеки зазначеного нерухомого майна/додаткової угоди до Угоди про забезпечення, вказаної в п. 3.1.17.3. цього договору, щодо зміни опису предмету іпотеки, зміни опису документів, що підтверджують право власності на предмет іпотеки.

Цей обов'язок вважається виконаним після того, як банку надано рішення відповідного органу управління ТОВ «Ексімагроком» (ідентифікаційний код юридичної особи 35115405) про укладення договору іпотеки/ додаткової угоди до Угоди про забезпечення, вказаної в п. 3.1.17.3. цього договору (у випадку необхідності надання такого рішення), надано документи, що підтверджують введення зазначеного нерухомого майна в експлуатацію, проведення технічної інвентаризації такого нерухомого майна та всі правовстановлюючі документи на зазначене нерухоме майно, всі інші документи, необхідні для укладення іпотечного договору. Нерухоме майно, має відповідати всім вимогам, встановленим чинним законодавством України для такого предмету іпотеки, повинно бути вільним будь-яких обтяжень чи прав третіх осіб (крім прав іпотеки банку), податкової застави тощо. Між банком та ТОВ «Ексімагроком» (ідентифікаційний код юридичної особи 35115405) укладено іпотечний договір/ додаткову угоду до Угоди про забезпечення, вказаної в п. 3.1.17.3. цього договору (в нотаріальній формі), накладено заборону на відчуження нерухомого майна та зареєстроване обтяження нерухомого майна іпотекою у відповідному державному реєстрі (Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) відповідно до чинного законодавства України, при цьому така реєстрація повинна встановити вищий пріоритет прав банка як обтяжувача відносно нерухомого майна, яке передається йому в іпотеку.

У випадку невиконання чи неналежного виконанням зазначеного зобовязання, для позичальника наступають наслідки, передбачені пунктом 5.4. цього договору» (т.1, а.с. 95-96).

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов п. 10.3.6.17. статті 10 кредитного договору позичальником (третя особа) в строк до 06.04.2015 року не надано доказів оформлення відповідно до вимог чинного законодавства права власності товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" на об'єкт будівництва, визначений у п. 3.1.17.3. кредитного договору, та не забезпечено укладання між позивачем та товариством з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" договору іпотеки зазначеного нерухомого майна/додаткової угоди до Угоди про забезпечення.

Окрім того, як зазначає позивач, в порушення умов пункту 1.2. додаткової угоди від 27.02.2015 року № 13 позичальник (третя особа) 06.04.2015 року не здійснив сплату нарахованих процентів.

Відповідно до пп. 1 статті 5 кредитного договору несплата позичальником будь-якої суми, що належить до сплати на користь банку згідно цього договору, у передбачений ним строк та/або невиконання або неналежне виконання позичальником будь-яких інших обов'язків за цим договором та/або обов'язків за угодами про забезпечення та/або за іншими угодами, укладеними між сторонами, є несприятливою подією.

Враховуючи положення підпунктів 1 і 10 п. 5.1. статті 5 "Несприятливі події" кредитного договору, невиконання або неналежне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором є несприятливими подіями та підставою набуття банком права, передбаченого п. 5.4 статті 5 кредитного договору, а саме: права вимагати від позичальника достроково повернути виданий кредит, а позичальник набуває обов'язку виконати таку вимогу банку і повернути отримані кредитні кошти в повному обсязі разом із сплатою обов'язкових платежів і штрафних санкцій в строк не пізніше трьох банківських днів з моменту отримання відповідної вимоги.

01.05.2015 року банком на адресу позичальника - товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Агроінтер" направлено вимогу про дострокове повернення кредиту від 28.04.2015 року №КНО-61-05-516, що підтверджується описом вкладення у цінний лист з відміткою відділення поштового зв'язку та фіскальним чеком (т.1, а.с. 118-121).

За умовами пункту 5.4. статті 5 кредитного договору позичальник зобов'язаний виконати вимогу банку протягом трьох банківських днів з моменту її отримання.

У пункті 14.1. кредитного договору вказано, що будь-які повідомлення та/або документи, що направляються сторонами одна одній у зв'язку з цим договором, повинні бути викладені в письмовій формі та будуть вважатись поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом або доставлені особисто на адресу сторін. Повідомлення та/або документи вважаються надісланими з дати їх відправлення однією стороною іншій за адресою, зазначеною у цьому договорі. Сторона вважається такою, що знала про зміну адреси іншої сторони, виключно у разі укладення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору. Сторони погодились, що повідомлення та/або документи вважаються отриманими позичальником на сьомий календарний день з дати реєстрації банком рекомендованого листа у відділенні поштового звязку (при цьому позичальник несе ризик отримання таких листів у строк, що перевищує сім календарних днів) або в день особистого вручення позичальнику, зазначений в повідомленнях та/або документах.

За таких обставин позичальник мав виконати вимогу банку не пізніше 14.05.2015 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між публічним акціонерним товариством "Перший Український ОСОБА_3" (іпотекодержатель) і товариством з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" (іпотекодавець) 22.07.2014 року укладено іпотечний договір №ІД-КІЕ-22/7, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за №368 (із змінами, внесеними в подальшому договорами про внесення змін та доповнень) (т.1, а.с. 97-111).

У п.1.1 ст. 1 іпотечного договору зазначено, що іпотекодавець з метою забезпечення повного виконання зобов'язання, зазначеного в цій статті, передає в іпотеку, а іпотекодержатель приймає в іпотеку на умовах, визначених у цьому договорі, належні йому майнові права на нерухомість (комплекс будівель та споруд олійно-екстракційного заводу), будівництво якої не завершено, загальною проектною кількістю вимірних одиниць 5136,25 (п'ять тисяч сто тридцять шість тисяч цілих двадцять п'ять сотих) кв.м., що належать іпотекодавцю на момент укладання цього договору, зазначене в ст. 2 цього договору (далі за текстом „предмет іпотеки).

У відповідності з п.1.2 ст. 1 іпотечного договору іпотекою за цим договором забезпечуються виконання зобовязань боржника перед іпотекодержателем, які не перевищують загальну суму 110000000 грн., що випливає, зокрема, з укладеного між ними кредитного договору від 19.07.2011 року № 299-КД, а саме: повернути кредит, наданий в розмірі, еквівалентному 76525600 грн., у т.ч. 8400000 дол. США, 8200000 грн., частинами та в строки відповідно до графіку, наведеного у додатковій угоді від 25.11.2014 року до іпотечного договору.

У випадках, передбачених кредитним договором, здійснити плату за кредит достроково, а також здійснити інші платежі, передбачені кредитним договором (п.1.2.2.6 іпотечного договору) (т.1, а.с. 97-106, 107-109).

Пунктом 1.4. статті 1 іпотечного договору встановлено, що за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги та відшкодувати витрати в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, а саме: вимоги за основним зобов'язанням, включаючи сплату процентів, комісій, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, передбаченого договором, з якого виникає основне зобов'язання (пп. 1.4.1. п. 1.4 статті 1 іпотечного договору).

Предметом іпотеки, відповідно до п. 2.1. іпотечного договору, є майнові права на нерухомість (комплекс будівель та споруд олійно-екстракційного заводу, код обєкту 1251.5, категорія складності ІІІ), будівництво якої не завершено, загальною проектною кількістю вимірних одиниць 5136,25 (пять тисяч сто тридцять шість тисяч цілих двадцять пять сотих) кв.м., право власності на яке виникне у іпотекодавця у майбутньому, що належать іпотекодавцю на момент укладання цього договору на підставі:

- Декларації про початок виконання будівельних робіт, виданої Чугуївською Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, від 04/04/ 2013 року № ІУ 73;

- Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Чугуївської міської ради, реєстраційний номер без номера від 11.10.2012 року;

- договору оренди земельної ділянки, укладеного між іпотекодавцем та Чугуївською міською радою 08.10.2012 року та зареєстрованого у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Чугуєві і Чугуївському районі Харківської області, реєстраційний номер № 00015, загальна площа 7,6521 га кадастровий № :76:001:0019.

Предмет іпотеки передається в іпотеку з усіма його приналежностями та складовими частинами. Іпотека поширюється на всі невіддільні від предмета іпотеки поліпшення, внутрішні системи, що існують на момент укладення цього договору та виникнуть у майбутньому. Іпотека за цим договором поширюється і на майно, яке не може бути виділено в натурі і було приєднане до предмету іпотеки після укладення цього договору без реєстрації права власності на нього як на окремий об'єкт нерухомості (п.2.2 ст. 2 іпотечного договору).

За домовленістю сторін на момент укладення цього договору предмет іпотеки оцінено у сумі 44 947 778 грн. 81 коп. При цьому сторони згодні з тим, що при зверненні стягнення та реалізації предмету іпотеки іпотекодержатель не буде звязаний або будь-яким чином обмежений зазначеною оціночною вартістю предмету іпотеки (п.2.8 ст. 2 іпотечного договору).

Пунктом 5.1.1. статті 5 іпотечного договору визначено, що банк у випадках та в порядку, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України, має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки.

Підпунктами 2, 4 пункту 6.1. статті 6 іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель вправі звернути стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки у разі невиконання вимоги іпотекодержателя про дострокове виконання основного зобов'язання, зробленої на підставі закону, договору, з яких воно виникло, чи з цього договору; незалежно від настання строку виконання основного зобовязання у випадку будь-якого порушення умов договору, на підставі якого виникло основне зобовязання.

01.05.2015 року банком на адресу товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" та позичальника - товариства з обмеженою відповідальністю «АПК Агроінтер» направлено вимогу про усунення порушення забезпеченого іпотекою зобов'язання від 28.04.2015 року №КНО-61-05-520, що підтверджується описами вкладення у цінний лист з відміткою відділення поштового зв'язку та фіскальними чеками (т.1, а.с. 122-129).

Згідно пункту 6.4. статті 6 іпотечного договору у разі порушення умов договору, з якого виникло основне зобовязання, та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику за договором, на підставі якого виникло основне зобовязання, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору та/або чинного законодавства України. Положення цього пункту не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 Закону України Про іпотеку, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

Пунктом 7.4. статті 7 іпотечного договору передбачено, що будь-які повідомлення та/або документи, що направляються сторонами одна одній у зв'язку з цим договором повинні бути викладені в письмовій формі та будуть вважатись поданими належним чином, якшо вони надіслані рекомендованим листом, телеграмою або доставлені особисто на адресу сторін. Повідомлення та/або документи вважаються надісланими з дати їх відправлення однією стороною іншій за адресою, зазначеною у цьому договорі. Сторона вважається такою, що знала про зміну адреси іншої сторони, виключно у разі укладення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору. Сторони погодились, що повідомлення та/або документи вважаються отриманими іпотекодавцем на сьомий календарний день з дати реєстрації іпотекодержателем рекомендованого листа або телеграми у відділенні поштового звязку/телеграфі (при цьому іпотекодавець несе ризик отримання таких листів та телеграм у строк, що перевищує сім календарних днів) або в день особистого вручення іпотекодавцю, зазначений в повідомленнях та/або документах.

Таким чином, граничний строк виконання товариством з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" і товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Агроінтер" вимоги банку сплив 08.06.2015 року.

Пунктом 6.2. статті 6 іпотечного договору встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за рішенням суду.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між публічним акціонерним товариством "Перший Український ОСОБА_3" (заставодержатель) і товариством з обмеженою відповідальністю "Модерн Бізнес" (заставодавець) укладено договір застави майнових прав від 27.02.2015 року №ЗМП-КІЕ-22/8 (т.1, а.с. 112-117), за п. 1.2. ст.1 якого заставою за цим договором забезпечується виконання зобовязання товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Агроінтер" (позичальник) перед заставодержателем, які не перевищують загальну суму 1000000 грн. (основне зобовязання), що випливає з укладеного між ними: 1.2.1. кредитного договору від 19.07.2011 року № 299-КД, з усіма змінами та доповненнями до нього, а саме: 1.2.1.1 повернути кредит, наданий в розмірі, еквівалентному 76525600 грн., в тому числі 8400000 доларів США, 8200000 грн., повністю або частинами в строки, визначені умовами кредитного договору, з якого випливає основне зобовязання.

У відповідності з пунктами 1.3.1., 1.3.2 статті 1 договору застави за рахунок предмету застави заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення, а саме: вимоги за основним зобов'язанням щодо повернення основної суми кредиту та будь-якого збільшення цієї суми, прямо передбаченого кредитним договором, з якого випливає основне зобовязання, але в будь-якому випадку не більше розміру, встановленого пунктом 1.2. цього договору.

Предметом застави за цим договором є належні заставодавцю на підставі зазначених в цій статті контрактів майнові права права вимагати від осіб, з якими укладено контракти, (боржники) здійснення платежів на користь заставодавця за поставлені (або такі, що будуть поставлені) боржниками товари (виконані роботи чи надані послуги) у розмірах та в строки, передбачені контрактами (далі предмет застави або майнові права). Предметом застави є майнові права за такими контрактами з такими боржниками: 1) контракт поставки від 01.01.2015 року № 01/01/5102 (з усіма змінами та доповненнями до нього), укладений між заставодавцем та товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Універсал", ідентифікаційний код за , місцезнаходження: 49017, м. Дніпропетровськ, вул. Камянська, буд. 36, прим. 315) (п. 2.1 ст. 2 договору застави).

Пунктом 5.1.1. статті 5 договору застави передбачено право заставодержателя у випадках та в порядку, передбачених цим договором та/або чинним законодавством України, одержати задоволення своїх вимог з вартості предмету застави переважно перед іншими кредиторами.

Підпунктами 2, 4 пункту 6.1. статті 6 договору застави визначено, що заставодержатель вправі звернути стягнення на предмет застави та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмету застави переважно перед іншими кредиторами заставодавця у разі невиконання вимоги заставодержателя про дострокове виконання основного зобовязання, зробленої на підставі закону, кредитного договору, з якого виникло основне зобовязання, чи з цього договору; незалежно від настання строку виконання основного зобовязання у випадку будь-якого порушення умов кредитного договору, на підставі якого виникло основне зобовязання.

У пункті 6.2. статті 6 договору застави вказано, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя, зокрема, за рішенням суду.

Сторони дійшли згоди, що звернення стягнення на предмет застави провадиться шляхом відступлення (переводу) заставодавцем заставодержателю майнових прав, що випливають із права вимоги заставодавця до третіх осіб щодо здійснення платежів на користь заставодавця за поставлені заставодавцем товари в розміри та строки, передбачені контрактами.

05.05.2015 року банком вручено особисто директору товариства з обмеженою відповідальністю "Модерн Бізнес" вимогу про усунення порушення забезпеченого заставою зобов'язання від 28.04.2015 року №КНО-61-05-520-1, про що свідчить відповідна відмітка, скріплена печаткою товариства (т.1, а.с. 130-132).

Відповідно п. 6.7. статті 6 договору застави у разі порушення умов кредитного договору, з якого виникло основне зобовязання, та/або умов цього договору заставодержатель надсилає (в порядку, визначеному в п. 7.3 цього договору) заставодавцю та позичальнику за кредитним договором, на підставі якого виникло основне зобовязання, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет застави у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого у цьому пункті договору строку вимога заставодержателя залишається без задоволення, заставодержатель вправі застосувати положення п. 6.2 цього договору.

Пунктом 7.3. статті 7 договору застави встановлено, що будь-які повідомлення та/або документи, що направляються сторонами одна одній у зв'язку з цим договором, повинні бути викладені в письмовій формі та будуть вважатись поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом, телеграмою або доставлені особисто на адресу сторін. Повідомлення та/або документи вважаються надісланими з дати їх відправлення однією стороною іншій за адресою, зазначеною у цьому договорі, або з дня доставлення особисто на адресу сторін. Сторона вважається такою, що знала про зміну адреси іншої сторони, виключно у разі укладення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору. Сторони погодились, що повідомлення та/або документи вважаються отриманими заставодавцем на сьомий календарний день з дати реєстрації заставодержателем рекомендованого листа або телеграми у відділенні поштового звязку/телеграфі (при цьому заставодавець несе ризик отримання таких листів та телеграм у строк, що перевищує сім календарних днів) або в день особистого вручення заставодавцю, зазначений в повідомленнях та/або документах.

Таким чином, граничний строк виконання товариством з обмеженою відповідальністю "Модерн Бізнес" вимоги банку сплив 04.06.2015 року.

Доказів виконання вимог банку про дострокове повернення кредиту, усунення порушення забезпеченого іпотекою зобовязання, усунення порушення забезпеченого заставою зобовязання відповідачами і третьою особою не надано.

В силу ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності із ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 1 ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ст. 575 Цивільного кодексу України).

Іпотекою, відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку", є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 2 ст. 5 Закону України "Про іпотеку" унормовано, що предметом іпотеки може бути об'єкт незавершеного будівництва, майнові права на нього, інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуте ним у власність відповідне нерухоме майно у майбутньому.

Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником такого майна на час укладення іпотечного договору.

Частиною 1 статті 7 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно частини 1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Частиною 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

У ч. 5 статті 39 Закону України "Про іпотеку" вказано, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються, зокрема, спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону.

Законом України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначається правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна (ст.1).

Прикінцевими і перехідними положеннями цього Закону передбачено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" є спеціальним законом з питань правового режиму регулювання обтяжень рухомого майна.

Положення Закону України "Про заставу" застосовуються лише в частині, що не суперечить Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень".

Статтею 2 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" визначено, що рухоме майно - окрема рухома річ, сукупність рухомих речей, гроші, валютні цінності, цінні папери, а також майнові права та обов'язки.

Згідно ст. 4 Закону України "Про заставу" предметом застави можуть бути майно та майнові права. Предметом застави може бути майно, яке стане власністю заставодавця після укладення договору застави, в тому числі продукція, плоди та інші прибутки (майбутній урожай, приплід худоби тощо), якщо це передбачено договором.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про заставу" заставодавець може укласти договір застави як належних йому на момент укладення договору прав вимоги по зобов'язаннях, в яких він є кредитором, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Статтею 589 Цивільного кодексу України унормовано, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 590 Цивільного кодексу України передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 590 Цивільного кодексу України).

В силу ст. 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом або договором.

Статтею 23 Закону України "Про заставу" встановлено, що при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права. Заставодержатель набуває право вимагати в судовому порядку переводу на нього заставленого права в момент виникнення права звернення стягнення на предмет застави.

У відповідності з ч. 1 статті 24 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Відповідно до пункту 3 частини 1 ст. 26 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із таких позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема, відступлення обтяжувачу права задоволення забезпеченої обтяженням вимоги у разі, якщо предметом забезпечувального обтяження є право грошової вимоги.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" в обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що висновки оскаржуваного рішення не відповідають обставинам справи, а також порушують права та інтереси апелянта, зокрема, апелянт вказує на те, що між сторонами на час винесення оскаржуваного рішення існував спір щодо вартості предмету забезпечення, оскільки така вартість була визначена позивачем на власний розсуд.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з таким твердженням скаржника виходячи з наступного.

Підставою для звернення публічного акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_3" з відповідним позовом до суду стало невиконання товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Агроінтер" умов кредитного договору від 19.07.2011 року № 299-КД і товариством з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" умов іпотечного договору від 22.07.2014 року №ІД-КІЕ-22/7 (із змінами та доповненнями) щодо повернення, зокрема, основної суми кредиту, наданого в доларах США, яка станом на дату подання цього позову не погашена та становила 8 400 000 дол. США.

Предметом іпотеки за іпотечним договором, на який, в рахунок часткового погашення боргу, позивач просив суд звернути стягнення, є майнові права на нерухомість: комплекс будівель та споруд олійно-екстракційного заводу, код обєкту 1251,5, категорія складності III, будівництво якої не завершено, загальною проектною кількістю вимірювальних одиниць 5 136,25 кв.м., обєкт будівництва: комплекс будівель та споруд олійно-екстракційного заводу, розташованого за адресою: Харківська область, місто Чугуїв, вулиця Вокзальна, 26-В, право власності на яке виникне у товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" у майбутньому, який належить апелянту на підставі:

- Декларації про початок виконання будівельних робіт, виданої Чугуївською Державною архітектурно-будівельною інспекцією України, від 04.04.2013 року №ІУ 73;

- Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Чугуївської міської ради, реєстраційний номер б/н від 11.10.2012 року;

- договору оренди земельної ділянки, укладеного між апелянтом та Чугуївською міською радою 08.10.2012, зареєстрованого у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Чугуєві і Чугуївському районі Харківської області, реєстраційний номер 00015, загальною площею 7,6521 га, кадастровий номер :76:001:0019.

Право на звернення стягнення на предмет іпотеки та одержання задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки у позивача виникло на підставі пп. 4 п. 6.1. статті 6 договору іпотеки, оскільки встановлено факт порушення умов кредитного договору.

Порушення умов кредитного договору товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Агроінтер" встановлене рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.10.2015 року по справі №904/6370/15 за позовом публічного акціонерного товариства "Перший Український ОСОБА_3" до товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Агроінтер", товариства з обмеженою відповідальністю "Модерн Бізнес" про стягнення 8 946 933,34 дол. США та 19 011 777 грн. 87 коп., яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 року (т.2, а.с. 177-195).

Так, до стягнення визначено загальну суму 8946933,34 дол. США та 19011777 грн. 87 коп., до яких увійшла заборгованість як за тілом кредиту, в рахунок погашення частини якої заявлено вимоги у даній справі, так і за нарахованими відповідними платежами.

Зазначене рішення товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Агроінтер" не виконано, заборгованість не погашено.

З огляду на положення статті 35 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, додаткове доведення порушення товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Агроінтер" умов кредитного договору при розгляді справи №904/7390/15 не вимагається.

Як вказано у п. 4.4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 року №1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», у разі якщо право звернення стягнення на майно пов'язане з невиконанням зобов'язання, забезпеченого іпотекою, судам слід встановлювати загальний розмір вимог кредитора та виходити з того, що обов'язковою передумовою звернення стягнення на предмет іпотеки є встановлення судом факту невиконання основного зобов'язання.

Частиною 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Отже, у резолютивній частині рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки повинно бути зазначено: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; конкретний спосіб реалізації предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону України «Про іпотеку» вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб'єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором.

У п. 2.8 іпотечного договору визначено оціночну вартість предмету іпотеки, зокрема й при зверненні на нього стягнення, яка за добровільною домовленістю сторін була встановлена у сумі 44 947778 грн. 81 коп.

Слід зазначити, що іпотечним договором від 22.07.2014 року № ІД-КІЕ-22/7 виключно за іпотекодержателем - публічним акціонерним товариством "Перший Український ОСОБА_3" закріплено право відступити від вказаної оціночної вартості предмету іпотеки.

Таким чином, господарським судом підставно враховано визначену у договорі вартість предмета іпотеки.

Якщо між сторонами виникає спір щодо такої оцінки, то залежно від того, яка сторона її оспорює, ця сторона зобов'язана відповідно до ст. ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України довести інший розмір початкової ціни предмета іпотеки, в тому числі заявивши клопотання про призначення та проведення відповідної судової експертизи.

Ухвалою господарського суду від 08.09.2015 року провадження у справі було зупинено у звязку з клопотанням товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" про призначення судової будівельно-технічної експертизи та цією ж ухвалою зобовязано відповідача-1 провести оплату вартості експертизи (т.2, а.с. 31).

Через неповну оплату товариством з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" вартості експертизи (оплачено 2000 грн. замість 29568 грн.) Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз листом від 11.02.2016 року № 16985/15-42 повідомлено про залишення ухвали суду без виконання (т.2, а.с. 169-170).

У п. 23 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» розяснено, що відповідно до частини третьої і четвертої статті 15 Закону витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи. У разі відмови чи ухилення заінтересованої сторони або сторони, зобов'язаної ухвалою господарського суду, від оплати витрат, пов'язаних з проведенням судової експертизи, суд може запропонувати іншій стороні оплатити ці витрати, а за відсутності і її згоди та за неможливості проведення судової експертизи без попередньої оплати її вартості суд розглядає справу на підставі наявних доказів.

Аналогічним чином суд має діяти в разі повернення матеріалів справи з експертної установи через несплату вартості експертизи.

Відтак розгляд даної справи здійснено судом першої інстанції на підставі наявних у ній доказів.

Скаржник посилається на те, що судом першої інстанції не враховано наявний у матеріалах справи висновок про вартість обєкта незалежної оцінки від 01.06.2015 року, складений ПП «МКК», відповідно до якого вартість майнового комплексу олійно-екстракційного заводу становить НОМЕР_1 грн. (т.2, а.с. 3).

З цього приводу судова колегія зазначає таке.

Пунктом 2.1. іпотечного договору визначено, що предметом іпотеки є майнові права на нерухомість, обєкт будівництва: комплекс будівель та споруд олійно-екстракційного заводу, код обєкту 1251,5, категорія складності III, будівництво якої не завершено, загальною проектною кількістю вимірювальних одиниць 5136,25 кв.м., об'єкт будівництва: комплекс будівель та споруд олійно-екстракційного заводу, розташованого за адресою: Харківська область, місто Чугуїв, вулиця Вокзальна, 26- В, право власності на яке виникне у товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" у майбутньому.

У відповідності ч. 2 ст. 583 Цивільного кодексу України заставодавцем може бути власник речі або особа, якій належить майнове право, а також особа, якій власник речі або особа, якій належить майнове право, передали річ або майнове право з правом їх застави.

Як стверджує позивач, ані на день укладання іпотечного договору, ані на час прийняття оскаржуваного рішення, комплекс будівель та споруд олійно-екстракційного заводу, майнові права на який передано в забезпечення банку, не належав товариству з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" на праві власності.

Разом з цим, відповідно змісту наданої апелянтом копії висновку про вартість обєкта незалежної оцінки від 01.06.2015 року, ПП «МКК» було проведено незалежну оцінку вартості майнового комплексу олійно-екстракційного заводу, що знаходиться за адресою: Харківська область, місто Чугуїв, вул. Вокзальна, 26-В (т.2, а.с. 3).

Тобто зазначена апелянтом вартість у сумі НОМЕР_1 грн. не має відношення до предмету іпотеки, оскільки обєктом оцінки за наведеним висновком є майновий комплекс будівель та споруд, який, згідно пункту 2.1 іпотечного договору, не є предметом іпотеки.

Як вбачається з висновку від 01.06.2015 року, датою оцінки є 01.06.2015 року, а метою оцінки - «для прийняття майнових рішень, зокрема щодо передачі комплексу в іпотеку».

Предметом позову є звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу його з прилюдних торгів.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

Пунктом 5 статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Оскільки метою оцінки є прийняття майнових рішень (тобто продажу, відчуження та ін.), то відповідно до положень пп. 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.08.2014 року №358 «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» такі звіти також обмежені 6-місячним строком дії.

Отже, враховуючи факт спливу строку дійсності висновку від 01.06.2015 року, такий висновок не є належним та допустимим доказом у справі.

17.05.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "АПК Агроінтер" звернулось до апеляційного господарського суду з клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи комплексу будівель і споруд олійно-екстракційного заводу, розташованого за адресою : Харківська області, м. Чугуїв, вул. Вокзальна, 26-В, щодо визначення його ринкової вартості, мотивуючи тим, що між сторонами існує спір щодо вартості предмету іпотеки, а також з метою встановлення належними доказами вартості предмету іпотеки.

Пунктом 2.1. іпотечного договору визначено, що предметом іпотеки є майнові права на нерухомість, обєкт будівництва: комплекс будівель та споруд олійно-екстракційного заводу, код обєкту 1251,5, категорія складності ІІІ, будівництво якої не завершено, загальною проектною кількістю вимірювальних одиниць 5136,25 кв.м., обєкт будівництва: комплекс будівель та споруд олійно-екстракційного заводу, розташованого за адресою: Харківська область, місто Чугуїв, вулиця Вокзальна, 26-В, право власності на яке виникне у товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" у майбутньому.

Комплекс будівель та споруд олійно-екстракційного заводу, майнові права на який передано в забезпечення позивачу, як обєкт нерухомості не належить товариству з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" на праві власності, зареєстрованому в порядку, передбаченому чинним законодавством України, що зокрема, підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" від 26.04.2016 №58184979 (т.3, а.с. 18-22).

У клопотанні товариством з обмеженою відповідальністю "АПК Агроінтер" зазначено про визначення експертною установою ринкової вартості комплексу будівель та споруд олійно-екстракційного заводу, що знаходиться за адресою: Харківська область, місто Чугуїв, вул. Вокзальна, 26-В, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком".

Як вказувалось вище, предметом іпотеки є майнові права, а отже питання товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Агроінтер", наведене у клопотанні про призначення судової експертизи, стосується визначення вартості нерухомого майна, що не є предметом ані забезпечувального договору, ані предметом даного спору та не перебуває на праві власності у товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком".

Враховуючи викладене, клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Агроінтер" про призначення судової будівельно-технічної експертизи не підлягає задоволенню.

За таких обставин рішення прийнято господарським судом з додержанням норм матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2016 року у справі № 904/7390/15 залишити без змін, а скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" без задоволення.

Головуючий суддя Г.К. Дмитренко

Суддя О.М. Виноградник

Суддя С.Г. Антонік

повний текст постанови виготовлений 14.06.16р.