ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"17" червня 2016 р.Справа № 916/3577/15

Господарський суд Одеської області у складі колегії:

головуючий Зайцев Ю.О.,

суддя Рога Н.В.,

суддя Шаратов Ю.А.,

при секретарі судового засіданні ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 - на підставі довіреності №2733 від 03.12.2015р.;

Від відповідача: ОСОБА_3 - на підставі довіреності №б/н від 30.12.2015р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю „Трексім про надання відстрочки виконання рішення суду від 07.12.2015р. по справі №916/3577/15 в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: Розглядається заява в порядку ст. 121 ГПК України.

Державне підприємство „Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України звернулось до господарського суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю „ТРЕКСІМ та уточненнями до неї, відповідно до яких, просило суд стягнути заборгованість за Договором від 04.10.2013р. №114-П-ОДФ-13 у розмірі 1 323 619,08 грн., з якої 1 211 127,68 грн. сума основного боргу, 106 618,28 грн. пеня, 5 873,12 грн. 3 % річних.

ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю „Трексім звернулось до господарського суду Одеської області із зустрічною позовною заявою до відповідача Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України про визнання договору від 04.10.2013р. №114-П-ОДФ-13 припиненим та стягнення надмірно сплачених коштів у розмірі 173 018,24 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 07.12.2015р. по справі №916/3577/15 позов Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю „Трексім було задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю „ТРЕКСІМ на користь Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України суму основного боргу у розмірі 1 211 127 /один мільйон двісті одинадцять тисяч сто двадцять сім/ грн. 68 коп., 106 618 /сто шість тисяч шістсот вісімнадцять/ грн. 28 коп. пені, 5 873 /пять тисяч вісімсот сімдесят три/ грн. 12 коп. 3% річних та витрати на сплату судового збору у розмірі 24 618 /двадцять чотири тисячі шістсот вісімнадцять/ грн. 61 коп. та у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю „Трексім до відповідача Державного підприємства „Адміністрація морських портів України в особі Одеської філії Державного підприємства „Адміністрація морських портів України було відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.03.2016р. рішення господарського суду Одеської області від 07.12.2015 року по справі №916/3577/15 було залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "ТРЕКСІМ" без задоволення.

05.04.2016р. на виконання вищезазначеного судового рішення господарським судом Одеської області було видано відповідний наказ.

02.06.2016р. до господарського суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю „Трексім про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 07.12.2015р. по справі №916/3577/15 на 12 (дванадцять) місяців в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу

У своїй заяві відповідач просить суд вирішити питання щодо надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 07.12.2015р. В обгрунтування цього в своїх поясненнях боржник зазначає, що на даний момент ТОВ "Тресксім" у звязку з економічними умовами, що склалися у державі, зокрема, у звязку з тим, що обсяг роботи, а саме- простафірованих контейнерів знизився, ТОВ «ТРЕКСІМ» знаходиться у скрутному фінансовому становищі. Боржник також зазначає, що на банківському рахунку ТОВ «ТРЕКСІМ» немає власних грошових коштів, а тільки борг за договором овердрафту, крім того, у червні-серпні 2016 року заявник має розрахуватися з власними контрагентами за своїми зобовязаннями, які також становлять значну суму.

В клопотанні про відстрочку виконання рішення господарського суду Одеської області від 07.12.2015р. заявником зазначено, що також однією з причин надання відстрочки є те, що ТОВ «ТРЕКСІМ» має заборгованість по виплаті заробітної плати, що також ускладнює матеріальне становище, і більш того - матеріальне становище працівників. Крим того заявник зазначає, що Адміністративним судом міста Київа у справі 826/5099/16 від 22 квітня 2016 року було вжито заходів забезпечення позову внаслідок яких ТОВ «Трексім» зазнав збитків.

Ухвалою суду від 06.06.2016 р. заяву ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю „Трексім про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 07.12.2015р. по справі №916/3577/15 прийнято до розгляду.

15.06.2016 року до канцелярії господарського суду Одеської області (вх.№ 15079/16) позивачем буди надані заперечення на клопотання заявника про відстрочки виконання рішення, в якому просить суд відмовити заявнику в задоволені заяви про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Одеської області від 07.12.2015р.

В судових засіданнях 15.06.2016р та 17.06.2016р представник заявника просив заяву задовільнити посилаючись на винятковість обставин яки зазначені у заяві. Натомість представник позивача по справі заперечував проти задоволення заяви надавши до суду документи яки спростовують твердження заявника.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З урахуванням наведеного, питання задоволення заяви сторони у справі про відстрочку чи розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Проаналізувавши обставини, викладені у заяві, дослідивши докази та пояснення сторін суд дійшов до висновку про неможливість задоволення заяви про відстрочку виконання судового рішення, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів, що підтверджували б вищезазначені обставини зазначені у заяві, та які б слугували підставою для задоволення заяви.

Крім того, заявником не було належним чином доведено суду наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Заявником також не надано суду доказів, які б свідчили, що після розстрочення виконання рішення заявник матиме фінансову можливість повного погашення заборгованості. Не зазначено заявником також і про можливість часткового погашення заборгованості шляхом внесення щомісячних платежів, не зазначено розмір таких платежів.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд відмовляє у задоволені заяви про надання розстрочення виконання рішення суду від 07.12.2015р. з підстав, що заявник не надав належних припустимих доказів, те не обгрунтував своєї позиції.

Згідно із ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Вирішуючи питання щодо надання чи ненадання відстрочки/розстрочки виконання рішення, господарський суд зобов'язаний одночасно враховувати можливі негативні наслідки при виконанні такого судового рішення у встановлений строк, як для стягувача, так і для боржника. З огляду на це, суд не вбачає підстав для надання заявнику відстрочки виконання рішення суду.

Керуючись ст.86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю „Трексім в порядку ст. 121 ГПК України про надання розстрочення виконання рішення суду від 07.12.2015 р. по справі №916/3577/15- - відмовити.

Повний текст ухвали складено та підписано 17 червня 2016 р.

Головуючий Ю.О. Зайцев

Суддя Н.В. Рога

Суддя Ю.А Шаратов