КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2016 р. Справа№ 910/29406/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Рудченка С.Г.

за участі секретаря судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Сінькевич В.А. довіреність № 01-22/7-10 від 04.01.16

від відповідача: Суденко Р.В. довіреність № 09-32/637 від 26.10.15

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26 січня 2016 року

у справі № 910/29406/15 (суддя Селівон А.М.)

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

про стягнення 71 430,39 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення 71 430,39 грн. (т. І, а.с.5-15).

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/29406/15 від 26 січня 2016 року позовні вимоги задоволено в частині стягнення 38582,46 грн. основної заборгованості, 3086,88 грн. процентів річних, 28882,80 грн. втрат від інфляції та 1202,34 грн. витрат зі сплати судового збору (т. ІІ, а.с. 24-36).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/29406/15 від 26 січня 2016 року (т.ІІ, а.с.44-56).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі №910/29406/15 від 28 квітня 2016 року, у зв'язку зі звільненням у відставку головуючого судді (судді-доповідача) Шевченко Е.О., визначено головуючого суддю Київського апеляційного господарського суду - Чорногуз М.Г.

28 квітня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/29406/15 від 26 січня 2016 року прийнято до провадження колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Рудченка С.Г., Агрикової О.В., справу призначено до розгляду на 07 червня 2016 року.

У судовому засіданні 07 червня 2016 року представник ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" надав суду пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Представник Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" в судовому засіданні 07 червня 2016 року надав пояснення, в яких заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

27 березня 2007 року між Державним підприємством "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі - позивач, вкладник) та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі - відповідач, банк) укладено Договір № 02.2.2-24.77Д-2 про відкриття депозитної лінії (далі - Договір), за умовами якого вкладник передає, а банк приймає від вкладника на депозитний рахунок № 395 в філії "Відділення Промінвестбанку в м. Нікополь Дніпропетровської області" грошові кошти (депозит) в сумі 50 000 000,00 грн. з правом поповнення суми депозиту та зменшення суми депозиту (т.І, а.с. 19-20).

Відповідно до п. 1.2. Договору сума депозиту протягом дії договору не може становити менше 30 000 000,00 грн.

На виконання умов договору позивачем перераховано грошові кошти в сумі 50 000 000,00 грн. на депозитний рахунок № 395, а саме платіжними дорученнями від 02.04.2007 р. № 1 на суму 5 000 000 грн., від 30.03.2007 р. № 2 на суму 980 000 грн., від 28.03.2007 р. № 338 на суму 9 700 000 грн., від 30.03.2007 р. № 341 на суму 1 900 000 грн., від 02.04.2007 р. № 342 на суму 2 000 000 грн., від 05.04.2007 р. № 364 на суму 30 000 000 грн., від 28.03.2007 р. № 1754 на суму 300 000 грн., від 28.03.2007 р. № 1794 на суму 100 000 грн., від 02.04.2007 р. № 1811 на суму 20 000 грн. (т.І, а.с. 188-196).

Згідно з п. 1.3 Договору за користування депозитом, розміщеним вкладником на депозитному рахунку, банк виплачує проценти з розрахунку 13,5% річних. Базова кількість днів для нарахування процентів 365 (366) днів.

Згідно п. 2.4 Договору виплата процентів провадиться щомісячно в останній робочий день звітного місяця, шляхом перерахування їх в безготівковому порядку на поточний рахунок вкладника № 301 в філії АБ "Південний" в м. Києві, МФО 320917.

Пунктом 1.5 Договору передбачено, що датою повернення депозиту є 06 червня 2007 року.

Згідно з пунктом 1.3 Договору про внесення змін від 21.07.2008 р. до договору за користування депозитом, розміщеним вкладником на депозитному рахунку, банк виплачує проценти з розрахунку 15% річних. Базова кількість днів для нарахування процентів 365 (366) днів (т.І, а.с. 27).

Додатковою угодою від 04.02.2008 р. сторонами погоджено внести зміни до п. 1.5 Договору, відповідно до яких датою повернення коштів є 05.02.2009 р. (т.І, а.с. 25).

Пунктом 2.2 Договору встановлено порядок повернення депозитного вкладу, а саме: повернення депозиту з депозитного рахунку на поточний рахунок позивача №301 в філії АБ "Південний" в м. Києві, МФО 320917 здійснюється на підставі листа, що надається вкладником банку в день повернення депозиту в операційний час відповідача.

30 січня 2009 року позивач звернувся до відповідача з листом № 05.1-30-42 про повернення коштів в сумі 50000000 грн. на його рахунок 05.02.2009 р. Проте відповідачем, вказане зобов'язання у встановлений строк виконано не було. Також, всупереч умов Договору, з жовтня 2008 року відповідач фактично припинив виплату процентів по договору.

У зв'язку з чим позивач неодноразово звертався з позовами про стягнення суми депозиту, процентів по депозиту, пені, втрат від інфляції та процентів річних.

Так, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2009 р. у справі № 31/83-09 було встановлено факт порушення ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" умов Договору, задоволено частково позовні вимоги ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" та стягнуто з ЗАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на користь позивача 49000000 грн. боргу - частину неповернутого вкладу, 3408014,37 грн. пені за прострочку повернення вкладу, 426001 грн. 3% річних та 4116000 грн. втрат від інфляції за період з 10.10.2008 р. по 23.01.2009 р.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.008.2010 р. у справі № 18/208-09, зміненим постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.12.2010 р, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2011 р., з відповідача на користь позивача стягнуто частину неповернутого депозитного вкладу в сумі 1000000 грн., 585000 грн. пені за невиконання обов'язку щодо повернення депозитного вкладу 05 лютого 2009 року, 6606604,62 грн. інфляційних втрат від неповернення депозитного вкладу за період з лютого 2009 року по травень 2010 року, 12711328,73 грн. відсотків за користування депозитним вкладом за період з жовтня 2008 року по червень 2010 року, 175617,62 грн. пені за невиконання зобов'язань із щомісячного перерахування відсотків по депозитному вкладу за період з жовтня 2008 року по червень 2010 року, 962788,02 грн. інфляційних за неповернення відсотків за період з жовтня 2008 року по травень 2010 року; у задоволенні вимоги про стягнення процентів за безпідставне збереження відсотків по депозиту, що підлягали щомісячному перерахуванню на поточний рахунок позивача, в сумі 1686 882,12 грн. відмовлено (т.І, 28-41).

Окрім того, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27 березня 2012 року у справі № 32/5005/1300/2012, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.07.2012 року та постановою Вищого господарського суду України від 04.10.12 р., позовні вимоги ДП "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" задоволені; стягнуто з відповідача на користь позивача 95228,26 грн. інфляційних втрат за прострочення виконання зобов'язання щодо повернення частини депозитного вкладу в період з липня 2010 року по грудень 2011 рік, 225457,52 грн. процентів за користування депозитним вкладом в період з липня 2010 року по грудень 2011 року, 1216648,51 грн. інфляційних втрат з липня 2010 року по грудень 2011 року за прострочення виконання зобов'язання із щомісячного перерахування відсотків, нарахованих з жовтня 2008 року по грудень 2011 року, 577448,70 грн. 3% річних за невиконання з липня 2010 року по грудень 2011 року зобов'язання із щомісячного перерахування відсотків по договору, нарахованих з жовтня 2008 року по грудень 2011 року, 14033,61 грн. пені за порушення зобов'язання із щомісячного перерахування відсотків по договору в період з липня 2010 року по грудень 2011 року, а також стягнуто 42576,33 грн. витрат на сплату судового збору (т.І, а.с. 42-60).

Також рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.2013 р. у справі № 910/6849/13, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.10.2013 та постановою Вищого господарського суду України від 23.12.2013 р., частково задоволено позовні вимоги Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль", стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на користь позивача 149 699,88 грн. процентів за користування грошовими коштами за період з січня 2012 р. по грудень 2012 р., 38,01 грн. інфляційних втрат за період з січня 2012 р. по грудень 2012 р. за прострочення виконання зобов'язання із щомісячного нарахування відсотків, нарахованих з жовтня 2008 р по грудень 2012 р., 423 455,86 грн. 3% річних за невиконання за період з січня 2012 р. по січень 2013 р. зобов'язання із щомісячного перерахування відсотків по договору, нарахованих з жовтня 2008 р. по грудень 2012 р., 8 767,73 грн. пені за порушення зобов'язання із щомісячного перерахування відсотків по договору в період з січня 2012 р. по січень 2013 р., а також 11 639,21 грн. судового збору, в іншій частині позову відмовлено (т.І, а.с. 61-78).

Господарськими судами при винесенні рішень у вказаних справах встановлено порушення відповідачем умов Договору, зокрема, в частині строку повернення депозитного вкладу. Вказаний факт, відповідно до ч.3 ст. 35 ГПК України є преюдиційним і доказування не потребує.

В ході примусового виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 18/208-09 від 31.08.2010 р. та постанови Дніпропетровського апеляційного суду від 14.12.2010 р. в межах виконавчого провадження № 23699649, відритого постановою від 17.01.2011 р. Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, на рахунок позивача № 7500 в АТ "Укрсиббанк" 05.04.2013 р. від ДВС України було зараховано 22060316,91 грн. коштів як "погашення боргу згідно наказу господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.10 р. у справі № 18/208-09 про стягнення з ПАТ "Промінвестбанк" (т.І, а.с. 79-90).

У зв'язку з викладеним, оскільки за твердженням позивача остаточне повернення відповідачем позивачу депозитного вкладу здійснено лише 05.04.2013 р., позивач просив суд стягнути з відповідача проценти за користування депозитним вкладом у розмірі 38 582,46 грн. виходячи з 15% ставки, визначеної сторонами в Договорі, за період з січня 2013 р. по квітень 2013 р., які не були предметом спору у попередніх судових справах.

Згідно із частиною першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із частиною 1 статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно з частиною 3 статті 1060 ЦК України за договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу.

Відповідно до частини 1 статті 1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (частина 6 статті 1061 ЦК України).

Як зазначено вище, датою повернення депозиту визначеною сторонами додатковою угодою від 04.02.2008 р. до договору, є 05.02.2009 р., проте остаточне повернення депозитних коштів в розмірі 1 000 000,00 грн. здійснено відповідачем на рахунок ДВС 07.03.2013 р., а ДВС перераховано позивачу 05.04.2013 р., а отже відповідачем було допущено порушення своїх зобов'язань в частині своєчасного повернення повної суми депозитних коштів, отже сплаті останнім підлягають проценти за весь час користування грошовими коштами в сумі 1 000 000,00 грн., тобто з 01.01.2013 р. до 07.03.2013 р.

Разом з тим, за умовами п. 2.3 Договору проценти на суму депозиту з урахуванням додаткових внесків нараховуються з дня, наступного за днем зарахування коштів на депозитний рахунок, до дня, який передує поверненню коштів. Нарахування здійснюється щомісячно в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по передостанній робочий день поточного місяця, при цьому, в кінці календарного року проценти нараховуються включно по 31 грудня.

При цьому згідно із ч. 2 ст. 1070 ЦК України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Стосовно посилання відповідача у апеляційній скарзі як на підставу зменшення розміру ставки нарахування процентів на неповернуті депозитні кошти в сумі 1 000 000,00 грн. на закінчення строку дії Договору, при якому в разі невиконання зобов'язань не припиняються зобов'язальні правовідносини, а трансформуються в охоронні, що, в свою чергу, містять обов'язок відшкодувати заподіяні збитки, встановлені договором чи законом та внаслідок чого стягненню підлягають проценти за процентною ставкою, встановленою в розмірі, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору слід зазначити наступне.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Так, згідно п. 5.4 Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно Договору від 04.02.2008 р. про внесення змін до Договору остаточним строком повернення депозитних кошів є 05.02.2009 р.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, аналіз правових норм та умов договору дає підстави для висновку про те, що відповідно до статті 598 ЦК України зобов'язання банку в розмірі та на умовах, визначених договором банківського вкладу (депозиту), припинилися у строк, установлений цим договором.

При цьому оскільки строк дії договору не є тотожним строку поверненню депозитних коштів, то спірний Договір продовжував діяти до дати повного виконання відповідачем свого зобов'язання за Договором щодо повернення суми депозиту, і яка визначена судом датою виконання відповідачем своїх зобов'язань з повернення залишку депозитних коштів в сумі 1 000 000,00 грн.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції вірно застосовані у спірних правовідносинах положення ч.1 ст. 1058 та ст. 1061 ЦК України, внаслідок чого останній дійшов вірного висновку про те, що у разі неналежного виконання умов Договору з банку на користь вкладника підлягають стягненню проценти за користування грошовим вкладом за процентною ставкою, передбаченою цим договором (15% річних), врахувавши, що договором не визначено розмір ставки процентів за користування депозитом у разі неналежного виконання грошового зобов'язання за ним.

Проте, судом першої інстанції невірно визначено строк за який мають нараховуватись проценти за користування депозитом.

Відповідно до банківської виписки по рахунку ДП МА "Бориспіль", за документом датою призначення якого є 07.03.2013 р. із зазначенням платежу "перерах. Коштів, як погаш. Боргу згідно наказу №18/208-09 виданого 22.12.2010 господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ПАТ "Промінвестбанк" перерахування грошових коштів у сумі 22 050 316,91 грн. (в т.ч. залишку депозиту сумі 1 000 000,00 грн.) від ДВС України на рахунок ДП МА "Бориспіль" відбулось 05.04.2013 р. (т.І., а.с. 185).

Проте, відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень щодо виконавчого провадження № 23699649 по виконанню наказу Господарського суду Дніпропетровської області, грошові кошти у сумі 22 050 316,91 грн. (в т.ч. залишку депозиту у сумі 1 000 000,00 грн.) перераховані на рахунок стягувача відповідно до платіжного доручення № 363 від 07.03.2013 р. (т.І, а.с. 89).

За змістом частин 1, 3 статті 45 Закону України "Про виконавче провадження" грошові суми, стягнуті з боржника, зараховуються державним виконавцем на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби. Стягувачу - юридичній особі стягнуті грошові суми перераховуються державним виконавцем у встановленому порядку на визначені стягувачем належні йому рахунки.

Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

За правилами, встановленими п. 4 ч. 1 ст. 532 ЦК України, місце виконання грошового зобов'язання є місцезнаходження кредитора.

В силу вимог ч. 2 ст. 532 ЦК України зобов'язання може бути виконане в іншому місці, якщо це встановлено актами цивільного законодавства або випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Отже, з огляду на положення зазначених норм законодавства та враховуючи, що виконання грошового зобов'язання відповідача відбувалось в межах виконавчого провадження, місцем виконання якого є депозитний рахунок органу ДВС, то таке зобов'язання слід вважати припиненим з моменту зарахування коштів на депозитний рахунок органу ДВС, тобто з 07.03.2013 р.

При цьому колегія суддів зазначає, що час сплати ДВС коштів на рахунок позивача не залежить від вольових дій саме відповідача.

Враховуючи зазначене та з огляду на неправомірність покладення на відповідача відповідальності за дії ДВС з утримання грошових коштів, належних стягувачу (позивачу), колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що розрахунок сум процентів за користування депозитом повинен здійснюватись по день списання коштів з рахунку відповідача органом ДВС, а саме до 07.03.2013 р.

Здійснивши перерахунок суми відсотків нарахованих на суму невчасно повернутої частини вкладу (депозиту) у сумі 1000000 грн. за період з 01.01.2013 р. дати зарахування на депозитний рахунок ДВС 07.03.2013 р., колегія суддів дійшла висновку, що до стягнення з відповідача підлягають відсотки за депозитом у сумі 26664,65 грн., а отже позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні.

При цьому, посилання апелянта на те, що ним було сплачено позивачу суму у розмірі 40 000,00 грн. колегія суддів визнає безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до меморіального ордеру № 293944 від 27.03.2014 р. та виписки по рахунку відповідача (т.І, а.с.135-136), останнім перераховано позивачу 40 000,00 грн. за призначенням платежу "повернення коштів залучених від ДП МА "Бориспіль", відповідно до угоди 5-46/2007 від 27.03.2014 р.".

Проте, у справі, що розглядається позовні вимоги ґрунтуються на несвоєчасному виконанні відповідачем наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2012 у справі № 18/208-09, зокрема, щодо стягнення неповернутої частини депозитного вкладу.

Отже, враховуючи положення ст. 45 Закону України "Про виконавче провадження", розрахунки мали проводитись у межах виконавчого провадження, із зазначенням відповідного призначення платежу щодо виконання відповідного наказу господарського суду у меморіальному ордері за яким робилося таке перерахування, а тому доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з простроченням відповідачем виконання зобов'язання щодо повернення розміщених на депозиті грошових коштів у термін, визначений умовами Договору, позивачем нараховано на підставі ст. 625 ЦК України та пред'явлено до стягнення з відповідача 3086,88 грн. процентів річних за період з 01.02.2013 р. по 03.11.2015 р. та 29761,05 грн. інфляційних втрат за період з 01.02.2013 р. по 03.11.2015 р.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період1Інфляційне збільшення суми боргу2
01.02.2013 - 03.11.201512304.111.7479196.19
01.03.2013 - 03.11.201511483,831.7498603.19
01.04.2013 - 03.11.20152876,711.7492155.11
В сукупності: 19954,49
Розмір інфляційних втрат, перерахований колегією суддів у відповідності до умов Договору та приписів чинного законодавства в межах визначеного періоду, а саме 01.02.2013 р. - 03.11.2015 р. становить 19954,49 грн., а тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача втрат від інфляції підлягають частковому задоволенню в сумі 19954,49 грн., а рішення суду першої інстанції в цій частині необхідно змінити.

В свою чергу розмір 3% річних, нарахованих позивачем та пред'явлених до стягнення з відповідача в сумі 3086,88 грн., також підлягає частковому задоволенню у сумі 2164,14 грн.

Сукупність вищезазначеного дає підстави дійти до висновку про неповне з'ясування місцевим господарським судом фактичних обставин справи, а отже, і порушення вимог ст. 43 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 26 січня 2016 року у справі №910/29406/15 підлягає частковому задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 26 січня 2016 року у справі №910/29406/15 підлягає зміні.

Згідно ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу задоволено частково (на 31,7052 % ) апелянту належить відшкодувати за рахунок Позивача судовий збір у сумі 480,59 грн. (1515,80 грн.*31,7052%).

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п.4 ч.1 ст. 103, п. п. 1, 3 ст. 104 та ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" на рішення Господарського суду міста Києва від 26 січня 2016 року у справі №910/29406/15 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26 січня 2016 року у справі №910/29406/15 змінити та резолютивну частину викласти у наступній редакції:

"І.Позов задовольнити частково.

ІІ.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, код 00039002) на користь Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (08307, Київська область, м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт "Бориспіль", код 20572069) 26664 (двадцять шість тисяч шістсот шістдесят чотири) грн. 65 коп. основної заборгованості, 2164 (дві тисячі сто шістдесят чотири) грн. 14 коп. процентів річних, 19954 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 49 коп. втрат від інфляції та 819 (вісімсот дев'ятнадцять) грн. 54 коп. витрат зі сплати судового збору.

ІІІ.В решті позовних вимог відмовити."

3. Стягнути з Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (08307, Київська область, м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт "Бориспіль", код 20572069) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, код 00039002) судового збору за розгляд справи в апеляційній інстанції у сумі 480 (чотириста вісімдесят) грн. 59 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

5. Справу №910/29406/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

С.Г. Рудченко