ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2016 р.Справа № 923/227/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: С.В. Таран,

Суддів: Л.О. Будішевської, М.А. Мишкіної,

при секретарі судового засідання О.М. Шитря,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 04.01.2016;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 05.01.2016;

від третьої особи - участі не брали;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства Геройське дослідно-промислове підприємство

на рішення Господарського суду Херсонської області від 12.04.2016

у справі №923/227/16

за позовом: Державного підприємства Геройське дослідно-промислове підприємство

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Прайм-П

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Міністерства аграрної політики та продовольства України

про визнання недійсним договору позики

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016р. Державне підприємство Геройське дослідно-промислове підприємство (далі - ДП Геройське дослідно-промислове підприємство) звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Прайм-П (далі - ТОВ Прайм-П) про визнання недійсним договору №30 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 16.06.2016, укладеного між сторонами.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 10.03.2016 порушено провадження у даній справі та залучено до участі у справі №923/227/16 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Міністерство аграрної політики та продовольства України.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 12.04.2016 у справі №923/227/16 (суддя С.В. Нікітенко) у задоволенні позову відмовлено (а.с. 130-134).

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державне підприємство Геройське дослідно-промислове підприємство звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Херсонської області від 12.04.2016 у справі №923/227/16 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права (а.с.145-148).

У відзиві на апеляційну скаргу товариство з обмеженою відповідальністю Прайм-П висловило заперечення щодо її задоволення (а.с. 162-169).

Третя особа власну позицію щодо апеляційної скарги в письмовому вигляді не виклала; у судовому засіданні 14.06.2016 участі не брала, хоча була належним чином сповіщена про час та місце його проведення, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №23245854 від 30.05.2016 (а.с. 144).

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла наступних висновків.

16.06.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю Прайм-П та Державним підприємством Геройське дослідно-промислове підприємство укладено договір №30 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) (далі договір №30 від 16.06.2015), за умовами якого відповідач в порядку та на умовах, визначених цим договором, зобовязується надати позивачеві поворотну фінансову допомогу (позику), а останній зобовязується прийняти і повернути її у визначений цим договором строк.

Сторонами у пунктах 1.2, 2.2, 3.1, 3.2 договору №30 від 16.06.2015 узгоджено суму позики (300000 грн), її безпроцентну основу, строк надання позики (не пізніше 7 липня 2015 року), строк повернення позики (не пізніше 27 липня 2015 року).

Пунктом 5.5 договору №30 від 16.06.2015 визначено, що Державне підприємство Геройське дослідно-промислове підприємство несе наступну відповідальність за цим договором: за несвоєчасне повернення позики (не виконання умов договору) сплачує товариству з обмеженою відповідальністю Прайм-П: штраф у розмірі 50% від суми позики; інфляційні втрати (відповідно до встановленого індексу інфляції за весь час прострочення).

Цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і є дійсним до моменту його остаточного виконання (пункт 6.1 договору №30 від 16.06.2015).

На виконання умов вказаного договору товариство з обмеженою відповідальністю Прайм-П перерахувало на розрахунковий рахунок Державного підприємства Геройське дослідно-промислове підприємство платіжними дорученнями №347 від 17.06.2015, №354 від 18.06.2015, №395 від 06.07.2015 грошові кошти на загальну суму 300000 грн (а.с.37-54).

Предметом даного спору є вимога про визнання недійсним договору №30 від 16.06.2015 з підстав його укладення з порушенням вимог чинного законодавства.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог Господарський суд Херсонської області зазначив про те, що позивачем не доведено обставин, які відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України тягнуть за собою можливість забезпечення судового захисту шляхом визнання договору недійсним, не доведено фактів порушення оспорюваним договором прав та інтересів сторін договору або третіх осіб, а відтак відсутні підстави для визнання його недійсним.

Проте цей висновок не можна визнати законним та обґрунтованим з огляду на таке.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину сторонами вимог, які встановлені частинами першою - третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу; а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Отже, вирішуючи спір про визнання правочинів недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон повязує визнання правочину недійсним і настання відповідних правових наслідків.

У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 зазначено, що згідно із статтями 4, 10 та 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити Цивільного кодексу України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

На підставі статті 215 Цивільного кодексу України недійсними можуть визнаватися не лише правочини, які не відповідають цьому Кодексу, а й такі, що порушують вимоги інших законодавчих актів України, указів Президента України, постанов Кабінету Міністрів України, інших нормативно-правових актів, виданих державними органами, у тому числі відомчих, зареєстрованих у встановленому порядку (пункт 2.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11).

Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до пункту 1.1 статуту Державного підприємства Геройське дослідно-промислове підприємство, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 10.06.2014 №218 та зареєстрованого державним реєстратором Реєстраційної служби Голопристанського районного управління юстиції Херсонської області 17.06.2014 (далі-статут ДП Геройське дослідно-промислове підприємство) підприємство позивача засноване на основі державної власності, входить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України (далі-уповноважений орган управління) і є підзвітним йому (а.с.55-67).

Майно підприємства та доходи від використання цього майна є державною власністю і закріплюються за ним на праві господарського відання (пункт 5.1 статуту ДП Геройське дослідно-промислове підприємство).

Отже, підприємство позивача є державним унітарним підприємством, що утворено компетентним органом державної влади на базі відокремленої частини державної власності і входить до сфери його управління.

Орган державної влади, до сфери управління якого входить підприємство, є представником власника і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами (частина друга статті 73 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини четвертої статті 67 Господарського кодексу України державні підприємства, у тому числі господарські товариства (крім банків), у статутному капіталі яких державі належить 50 та більше відсотків акцій (часток, паїв), здійснюють залучення внутрішніх довгострокових (більше одного року) та зовнішніх кредитів (позик), надають гарантії або є поручителями за такими зобов'язаннями за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну фінансову політику, здійснюють залучення внутрішніх короткострокових (до одного року) кредитів (позик), надають гарантії або є поручителями за такими зобов'язаннями - за погодженням з органом виконавчої влади, який здійснює функції управління державною власністю. Порядок таких погоджень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2011 №809 затверджено Порядок погодження залучення державними підприємствами, у тому числі господарськими товариствами (крім банків), у статутному капіталі яких 50 та більше відсотків акцій (часток, паїв) належать державі, кредитів (позик), надання гарантій або поруки за такими зобов'язаннями (далі- Порядок).

Цей Порядок визначає процедуру погодження залучення державними підприємствами, у тому числі господарськими товариствами (крім банків), у статутному капіталі яких 50 та більше відсотків акцій (часток, паїв) належать державі, кредитів (позик) шляхом укладення кредитного договору, договору позики або випуску облігацій підприємства, у результаті якого виникають зобов'язання щодо повернення коштів, та надання гарантій або поруки за такими зобов'язаннями.

Відповідно до зазначеного Порядку залучення підприємством кредиту (позики), надання гарантій або поруки за таким зобов'язанням погоджується: Мінфіном - щодо внутрішніх довгострокових (більше одного року) та зовнішніх кредитів (позик); органом виконавчої влади, який здійснює функції управління державною власністю, - щодо внутрішніх короткострокових (до одного року) кредитів (позик). Для погодження залучення підприємством кредиту (позики), надання гарантії або поруки за таким зобов'язанням підприємство подає Мінфіну або уповноваженому органу заяву, до якої додаються документи, визначені вказаним Порядком. Мінфін або уповноважений орган протягом 30 робочих днів після надходження заяви приймає рішення щодо погодження залучення кредиту (позики), забезпечення підприємством виконання зобов'язань за кредитом (позикою) порукою або гарантією чи відмови у погодженні, про що письмово повідомляє підприємству. У погодженні залучення підприємством кредиту (позики), забезпечення виконання зобов'язань за ним (позикою) порукою або гарантією може бути відмовлено у передбачених цим Порядком випадках. У разі відмови в погодженні залучення підприємством кредиту (позики) і забезпечення виконання зобов'язань за ним порукою або гарантією підприємство має право повторно звернутися до Мінфіну або уповноваженого органу.

Отже, спірний договір №30 від 16.06.2015 укладений з порушенням вимог чинного законодавства (статті 67 Господарського кодексу України, приписів Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2011 №809), оскільки залучення короткострокової позики здійснено без погодження з органом виконавчої влади, який виконує функції управління державною власністю.

За таких обставин, позовні вимоги про визнання недійсним зазначеного договору заявлені обґрунтовано і підлягають задоволенню.

Водночас необгрунтованими є доводи позивача щодо незаконності підписання сторонами договору, який містить надмірні умови сплати штрафних санкцій, як на самостійну підставу для визнання договору №30 від 16.06.2015 недійсним, так як відповідно до вимог статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Саме таку правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від у справі №14/80-09-2056 від 22.11.2010.

Безпідставним є посилання місцевого господарського суду на подальше схвалення оспорюваного договору, оскільки позивачем позовні вимоги не обгрунтовувались обставинами перевищення директором ДП Геройське дослідно-промислове підприємство його повноважень.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу щодо преюдиціальності фактів, встановлених у постанові Одеського апеляційного суду від 13.04.2016 у справі №923/1584/15 за позовом ТОВ Прайм-П до ДП Геройське дослідно-промислове підприємство про стягнення 450863,01 грн, до уваги колегії суддів не приймаються, так як преюдиціальне значення процесуальним законом (стаття 35 Господарського процесуального кодексу України) надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом, що має місце в даному випадку.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6).

Оскаржене рішення Господарського суду Херсонської області від 12.04.2016 не відповідає цим вимогам з підстав неправильного застосування норм матеріального права та в зв'язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.

Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви відповідно до правил статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державного підприємства Геройське дослідно-промислове підприємство задовольнити.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 12.04.2016 у справі №923/227/16 скасувати.

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним договір №30 про надання поворотної фінансової допомоги (позики) від 16.06.2015, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю Прайм-П та Державним підприємством Геройське дослідно-промислове підприємство.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Прайм-П на користь Державного підприємства Геройське дослідно-промислове підприємство 1378 грн витрат по сплаті судового збору.

Доручити Господарського суду Херсонської області видати відповідний наказ з зазначенням всіх необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 16.06.2016.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна