ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2016 р. Справа №917/284/16

за позовом Державної екологічної інспекції в Полтавській області, вул.Коцюбинського, 6, м. Полтава, Полтавська область, 36039

до Товариства з додатковою відповідальністю "Лічмаш-Прилад", вул. Радянська, 128/2, м. Лубни, Полтавська область, 37500

про стягнення 70 802,39грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 24/01-14/02-20 від 04.01.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2 директор

ОСОБА_3 довіреність № 01/157 від 01.06.2016р.

Рішення винесене після перерви, оголошеної в судовому засіданні 31.05.2016р. на підставі ст. 77 ГПК України, про що представники сторін в судовому засіданні були повідомлені під розписку.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення 70 802,39грн. збитків за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечує з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.59-61) та письмових пояснень по справі.

В обгрунтування своїх заперечень посилається на те, що проведена Державною екологічною інспекцією у Полтавській області перевірка є незаконною, оскільки проведена з порушенням норм чинного законодавства.

Зокрема відповідач зазначає, що у протоколі Держінспекції у Полтавській області №003381 від 26.06.2015р. відсутня інформація про заподіяну шкоду; що нормативна грошова оцінка земель промисловості у Лубенському районі, яка була прийнята позивачем для розрахунків збитків не є правомірною; Держінспекцією у Полтавській області не було встановлено факту забруднення землі шкідливими речовинами, що виключає можливість розрахунку збитків за формулою 6 визначеної п.п. 5.5. Методики.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у відповідності до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Постановою Лубенської міжрайонної прокуратури від 05.06.2015р. було доручено начальнику Державної екологічної інспекції в Полтавській області призначити проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, зокрема, законодавства про використання та охорону земель, про охорону атмосферного повітря, про поводження з відходами, а також вимог законодавства про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів у діяльності ТДВ "Лічмаш Прилад" (а.с.87-88).

Наказом Державної екологічної інспекції в Полтавській області №56/04-03 від 09.06.2015р. "Щодо проведення позапланового заходу (перевірки) ТДВ "Лічмаш-Прилад"" (а.с.89) було визначено склад позапланової перевірки.

З 10.06.2015р. по 23.06.2015р. Державною екологічною інспекцією в Полтавській області (позивач по справі) при здійсненні позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТДВ "Лічмаш-Прилад" (відповідач по справі) виявлено засмічення відповідачем земель відходами за адресою: м. Лубни, вул. Радянська, 128/2, про що був складений ОСОБА_4 обстеження засміченої земельної ділянки №56/01-01-14/01 від 10.06.2015р., яка на той час знаходилась в оренді ТДВ "Лічмаш-Прилад" згідно договору оренди від 20.11.2013р. укладеного терміном на п"ять років з Лубенською міською радою.

Обстеження земельної ділянки по вул. Радянська, 128/2 в м.Лубни було проведено державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Полтавської області ОСОБА_5 та головним інженером ТДВ "Лічмаш-Прилад" ОСОБА_3.

За результатами проведеної з 10.06.2015р. по 23.06.2015р. позапланової перевірки позивачем складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 56/01-01-14 (а.с.44-53) за присутності генерального директора ТДВ "Лічмаш-Прилад" ОСОБА_2

Даним актом зафіксовано, засмічення земельної ділянки відходами, а саме: зіпсовані пакувальні пластмасові матеріали, відпрацьовані чи забруднені (код 7730.3.1.02); вироби з деревини зіпсовані (код 4510.13.06); тара дерев'яна некондиційна (код 2000.3.1.07); сучки, гілки, верхів'я дерев (код 0201.2.1.03), згідно Державного класифікатора відходів ДК 005 - 96. Відходи розміщені на відкритому ґрунті трьома окремими плямами (площа першої становить S1 = 4,14 м2, об'єм - Vl= 4,968 м3; площа другої становить S2 = 5,28 м2, об'єм - V2 = 2,112 м3; площа третьої становить S3 = 16,5 м2, об'єм - V3 = 24,75 м3).

Під час перевірки, посадовій особі, а саме головному спеціалісту, відповідачем представлено Декларацію про утворення відходів у 2014р., у відповідності до якої відходи згідно Державного класифікатора відходів ДК005-S6 належать до 4 класу небезпеки.

ОСОБА_4 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 56/01-01-14 був підписаний генеральним директором ТДВ "Лічмаш Прилад" ОСОБА_2 з викладом своїх заперечень та з посиланням на те, що ОСОБА_4 буде оскаржено у встановленому порядку.

За вказане порушення у відповідності до постанови про накладення адміністративного стягнення від 26.06.2015р. №02-05-09-22, посадова особа відповідача була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 82 КУпАП "Порушення вимог щодо поводження з відходами під час їх збирання, перевезення, зберігання, оброблення, утилізації, знешкодження, видалення або захоронення" у вигляді штрафу в сумі 867,00 грн. (а.с.20).

В матеріалах справи наявна квитанція від 08.07.2015р. про сплату вказаного штрафу (а.с.21).

За даним фактом Державною екологічною інспекцією в Полтавській області згідно із "Методикою визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення природоохоронного законодавства", затвердженою наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України №171 від 27.10.1997р. здійснено розрахунок розміру збитків внаслідок засмічення земель, який склав 70 802,39грн.

Держекоінспекцією на адресу відповідача було направлено претензію № 41/02-08 від 17.09.2015 та розрахунок викладений в ній, щодо відшкодування заподіяних державі збитків.

З огляду на відсутність реагування з боку відповідача на вказану претензію, вважаючи права та інтереси держави порушеними, позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з даним позовом.

При винесенні рішення суд виходив з наступного:

Згідно ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та дотримуватися вимог законодавства про охорону довкілля.

У відповідності до статті 35 Закону України "Про охорону земель" власники і землекористувачі земельних ділянок при здійсненні господарської діяльності зобов'язані: дотримуватися вимог земельного та природоохоронного законодавства України; проводити на земельних ділянках господарську діяльність способами, які не завдають шкідливого впливу на стан земель; забезпечувати захист земель від забруднення і засмічення; уживати заходів щодо запобігання негативному і екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків цього впливу.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відходи" відходи - це будь-які речовини, матеріали та предмети, що утворюються у процесі людської діяльності і не мають подальшого використання за місцем утворення чи виявлення та яких їх власник повинен позбутися шляхом утилізації чи видалення.

У відповідності до п. з) ст. 17 Закону України "Про відходи" суб'єкти господарської діяльності у сфері поводження з відходами зобов'язані не допускати зберігання та видалення відходів у несанкціонованих місцях чи об'єктах.

Згідно зі ст. 33 Закону України "Про відходи" на кожне місце чи об'єкт зберігання або видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів). Такі місця зберігання або видалення відходів визначаються органами місцевого самоврядування з врахуванням вимог земельного законодавства .

Також нормою цієї статті забороняються змішування відходів, для утилізації яких існує відповідна технологія та несанкціоноване скидання і розміщення відходів, у тому числі побутових, у підземних горизонтах, на території міст та інших населених пунктів, на територіях природно - заповідного фонду, на землях природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, в межах водоохоронних зон та зон санітарної охорони водних об'єктів, в інших місцях, що може створювати небезпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людини.

Як свідчать матеріали справи, а саме зазначено в акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 56/01-01-14, який не був оскаржений відповідачем, під час перевірки головним спеціалістом було виявлено змішування відходів, а саме відходи картону, що утворились при діяльності ТДВ "Лічмаш-Прилад" змішані з комунальними відходами

Нормою ст. 46 Закону України "Про охорону земель" передбачено, що підприємства, установи та організації, а також громадяни, діяльність яких пов"язана з накопиченням відходів, зобов"язані забезпечувати своєчасне вивезення таких відходів на спеціальні об"єкти, що використовуються для їх збирання, зберігання, оброблення, утилізації, видалення, знешкодження і захоронення.

Відповідно до ч.2 ст. 55 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" розміщення відходів дозволяється лише за наявності спеціального дозволу на визначених місцевими радами територіях у межах установлених лімітів з додержанням санітарних і екологічних норм способом, що забезпечує можливість їх подальшого використання як вторинної сировини і безпеку для навколишнього природного середовища та здоров'я людей.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення наведених вище норм чинного законодавства, допустив засмічення земельної ділянки за адресою м. Лубни, вул. Радянська, 128/2, яка на той час знаходилася в оренді, відходами, а саме: матеріали пакувальні пластмасові зіпсовані, відпрацьовані чи забруднені (код 7730.3.1.02); вироби з деревини зіпсовані (код 4510.13.06); тара дерев'яна некондиційна (код 2000.3.1.07); сучки, гілки, верхів'я дерев (код 0201.2.1.03), згідно Державного класифікатор відходів ДК 005 - 96. Відходи розміщені на відкритому ґрунті трьома окремими плямами (площа першої становить S1 = 4,14 м2, об'єм - Vl= 4,968 м3; площа другої становить S2 = 5,28 м2, об'єм - V2 = 2,112 м3; площа третьої становить S3 = 16,5 м2, об'єм - V3 = 24,75 м3), що підтверджується актом перевірки №56/01-01-14 та не спростовано відповідачем під час розгляду справи.

Тоді як, порушення земельного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення земельного законодавства несуть особи, винні, зокрема, у псуванні сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забрудненні хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засміченні промисловими, побутовими та іншими відходами (п. в ст. 211 ЗК України).

Стаття 41 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно ст. 42, 43 Закону України "Про відходи", особи, винні в порушенні законодавства про відходи, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільну чи кримінальну відповідальності. Підприємства, установи, організації та громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про відходи, в порядку і розмірах, встановлених законодавством України.

У ст. 56 Закону України "Про охорону земель" встановлено, що юридичні і фізичні особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства України про охорону земель, підлягає відшкодуванню в повному обсязі.

У відповідності до статей 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Як визначено ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Предметом позову у даній справі є стягнення з відповідача шкоди завданої внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства України у розмірі 70 802,39грн. що встановлено актами Державної екологічної інспекції у Полтавської області: обстеження засміченої ділянки №56/01-01-14/01 від 10.06.2015р. та перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 56/01-01-14.

Посилання відповідача на неправомірність проведення перевірки є безпідставними, оскільки доказів оскарження дій Державної екологічної інспекції у Полтавській області при проведенні перевірки та доказів оскарження ОСОБА_4 перевірки в судовому порядку не надано.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодування позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю.

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв"язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх зазначених умов є обов"язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, той факт, що засмічення земельної ділянки відходами підтверджується матеріалами справи і відповідачем у встановленому порядку не спростований, суд дійшов висновку, що відповідач, як винна особа, повинен відшкодувати завдані державі збитки внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства в повному обсязі.

Порядок розрахунку шкоди, яка підлягає відшкодуванню, передбачений у Методиці визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення вимог природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 149 від 04.04.2007 (зі змінами та доповненнями, внесеними наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України від 04.04.2007р. №149) (надалі - Методика).

З аналізу пункту 1.3 Методики вбачається, що вона встановлює порядок розрахунку розмірів відшкодування шкоди суб'єктами господарювання та фізичними особами в процесі їх діяльності через забруднення (засмічення) земель будь-якого цільового призначення, що сталося внаслідок несанкціонованих (непередбачених проектами, дозволами) скидів (викидів) речовин, сполук і матеріалів, внаслідок порушення норм екологічної безпеки у разі зберігання, транспортування та проведення вантажно-розвантажувальних робіт, використання пестицидів і агрохімікатів, токсичних речовин, виробничих і побутових відходів; самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів.

Землі вважаються засміченими, якщо на відкритому ґрунті наявні сторонні предмети і матеріали, сміття без відповідних дозволів, що призвело або може призвести до забруднення навколишнього природного середовища (п.3.2 Методики).

Пунктом 3.3 Методики визначено, що факти забруднення (засмічення) земель встановлюються уповноваженими особами, які здійснюють державний контроль за додержанням вимог природоохоронного законодавства шляхом оформлення актів перевірок, протоколів про адміністративне правопорушення та інших матеріалів, що підтверджують факт забруднення та засмічення земель.

При цьому, вказана методика встановлює самостійні та окремі підстави для відшкодування шкоди, заподіяної державі внаслідок порушень природоохоронного законодавства, зокрема, самовільного розміщення промислових, побутових та інших відходів.

Відповідно до п. 5.5 Методики, розмір шкоди внаслідок засмічення земель визначається за формулою 6:

Рш = А х Б х Гоз х Пдз х Кзз х Кнв х Кег, де

Рш - розмір шкоди від засмічення земель, грн.;

А - питомі витрати на ліквідацію наслідків засмічення земельної ділянки, значення якого дорівнює 0,5;

Б - коефіцієнт перерахунку, що при засміченні земельної ділянки побутовими, промисловими та іншими відходами дорівнює 10, а небезпечними (токсичними) відходами - 100;

Гоз - нормативна грошова оцінка земельної ділянки, (проіндексована) грн./м2;

Пдз - площа засміченої земельної ділянки, м2;

Кзз - коефіцієнт засмічення земельної ділянки, що характеризує ступінь засмічення її відходами, який визначається за додатком 6;

Кнв - коефіцієнт небезпеки відходів, який визначається за додатком 5;

Кег - коефіцієнт еколого-господарського значення земель визначається за додатком 2.

В позовній заяві наявний розрахунок шкоди від засмічення по трьох земельних ділянках, який здійснений позивачем у відповідності до Методики визначення розмірів шкоди, зумовленої забрудненням і засміченням земельних ресурсів через порушення вимог природоохоронного законодавства, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України № 149 від 04.04.2007 (зі змінами та доповненнями, внесеними наказом Міністерства охорони навколишнього середовища України від 04.04.2007р. №149).

Щодо застосування нормативно-грошової оцінки під час нарахування позивачем шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.2. Методики, основою розрахунків розміру шкоди від засмічення земель є нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка засмічена.

Так, пунктом 5.6. Методики встановлено що довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, що зазнала засмічення, надають територіальні органи спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

В матеріалах справи наявний лист Управління Держземагенства у Лубенському районі Полтавської області від 22.07.2015р. вих. №19-1602-0,5-2824/2-15 (а.с.19), відповідно до якого земельна ділянка, відносно якої проведено перевірку станом на 01.07.2015р. перебувала в оренді ТДВ "Лічмаш-Прилад", відноситься до земель промисловості з цільовим призначенням - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості, нормативна грошова оцінка, якої складає 12942979,28грн. (вартість за 1 кв. м. - 261,94грн.).

Таким чином, Держекоінспекція в Полтавській області під час розрахунку розміру шкоди діяла в межах та у спосіб визначених діючим законодавством, а саме застосовувала оцінку земель на дату виявлення правопорушення.

Згідно з пунктом 1.6 Роз'яснень Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища", вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Сторони вільні у наданні до суду своїх доказів та у доведенні перед судом їх переконливості.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку що позовні вимоги про стягнення збитків заподіяних державі внаслідок засмічення земельної ділянки в розмірі 70 802,39грн. є обґрунтованими, підтверджуються доданими до матеріалів справи доказами, не спростовані відповідачем та є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Лічмаш-Прилад" (вул. Радянська, 128/2, м. Лубни, Полтавська обл., 37500, ідентифікаційний код 14307311) 70 802,39 грн. збитків, завданих державі і перерахувати їх на: р/р 0011, УДКСУ у м. Лубни , , МФО 831019 для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 24062100 "Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", символ звітності 331 в установі банку - Головне управління Державної казначейської служби України у Полтавській області.

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Лічмаш-Прилад" (вул. Радянська, 128/2, м. Лубни, Полтавська обл., 37500, ідентифікаційний код 1430731 1) на користь Державної екологічної інспекції в Полтавській області (вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, Полтавська область, 36039; ідентифікаційний код 38019348) - 1378 грн. судового збору.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано: 08.06.2016р.

Суддя Погрібна С.В.