ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2016 р.Справа № 916/648/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів С.В.Таран, В.Б. Туренко,

при секретарі судового засідання А.В.Земляк,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на рішення господарського суду Одеської області від 10.05.2016 р.

у справі №916/648/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Комунального підприємства "Білгород - Дністровськтеплоенерго"

про стягнення 446 371 грн.98 коп.,

встановив:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Комунального підприємства "Білгород- Дністровськтеплоенерго" з позовом про стягнення пені в сумі 172 618,35 грн., інфляційних втрат в сумі 246 753,49 грн. та 3% річних в сумі 27 000,13 грн. з посиланням на несвоєчасне виконання своїх зобов'язань щодо оплати за поставлений природний газ в період січня - березня, жовтня-грудня 2014р. за укладеним між сторонами у справі договором купівлі-продажу №1674/14-БО-23 від 25.11.2013р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 10.05.2016р. в позові відмовлено з посиланням на те, що між сторонами у справі було досягнуто згоди щодо способу проведення остаточних розрахунків за спожитий природний газ за рахунок коштів державного бюджету шляхом укладання договору про організацію взаєморозрахунків від 15.10.2014 року №818/30, яким змінені строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, що виникли на підставі договору купівлі-продажу природного газу від 25.11.2013р. №1674/14-БО-23. Оскільки відповідач суму основного боргу сплатив, то на момент звернення позивача з позовом та на момент розгляду справи у позивача відсутні підстави для застосування санкцій, передбачених підпунктом 7.2 договору купівлі-продажу природного газу, та наслідків за порушення грошового зобов'язання, встановлених ч.2 ст.625 ЦК України.

Позивач, не погоджуючись з рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів, викладених в апеляційній скарзі, скаржник послався на порушення судом норм матеріального і процесуального права та зазначив, що договором про організацію взаєморозрахунків від 15.10.2014 року № 818/30 встановлено, що даний договір є дійсним лише у разі проведення відповідного фінансування. За вказаним договором оплати з погашення різниці в тарифах мали місце лише у листопаді 2014р., тобто договір про організацію взаєморозрахунків набрав чинності з моменту їх фінансування. Відповідно до розрахунку заборгованості щодо нарахування штрафних санкцій, інфляційних та 3% річних за поставлений природний газ за період постачання протягом січня-березня, жовтня-грудня 2014року відбулося у строки з 15.02.14 по 05.02.15, тобто частково у строки, коли фінансування за даними договорами не проводилося взагалі. Крім того, договір про організацію взаєморозрахунків, жодним чином не вносив змін до договору купівлі-продажу природного газу, не встановлював та не змінював для сторін жодних прав та обов'язків, які були встановлені вказаними договорами, в тому числі й щодо нарахування штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних за неналежне виконання умов даного договору.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

25.11.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець) та Комунальним підприємством "Білгород - Дністровськтеплоенерго" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №1674/14-БО-23, відповідно до умов якого Продавець зобовязується передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД НОМЕР_1, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору (а.с. 34-39).

Згідно з п. 2.1 договору Продавець передає Покупцеві з 01.01.2014 року газ в обсязі 3 326 тис.куб.м, у тому числі по місяцях кварталів.

Відповідно до п. 3.3 договору приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Пунктом 5.2 договору передбачено, що ціна за 1000 куб. м. газу, становить 3 459,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ-2%; податок на додатну вартість за ставкою -17%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами -295,60 грн., крім того ПДВ -17%-50,25 грн., всього з ПДВ -345,85 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 3 823,78грн., крім того ПДВ 17% - 650,04грн., всього з ПДВ 4473,82 грн.

Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу (п.6.1 договору).

Позивач на виконання умов договору передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 8204131,62 грн. за період протягом січня-березня, жовтня-грудня 2014р., про що свідчать акти приймання-передачі природного газу від 31.01.2014р.,28.02.2014,31.03.2014 б/н за січень-березень 2014 та від 31.10.2014,30.11.2014,31.12.2014 б/н за жовтень-грудень 2014 (а.с.46-51).

Відповідач здійснив оплату за отриманий природний газ у вищевказаний період.

Отже, відповідач за поставлений природний газ розрахувався повністю.

Проте, остаточний розрахунок був здійснений відповідачем несвоєчасно з порушенням умов п. 6.1 договору купівлі-продажу природного газу.

15.10.2014 р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області (сторона-1), Департаментом фінансів Одеської обласної державної адміністрації (сторона-2), Департаментом розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної державної адміністрації (сторона-3), Комунальним підприємством „Білгород-Дністровськтеплоенерго (сторона-4) та НАК „Нафтобаз України (сторона остання) укладено Договір № 818/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України Про державний бюджет України на 2014 рік) , предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п.24 ст.4 та п.2 ст.16 закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014р. №30 (а.с.64-67).

Пунктами 2-8 Договору № 818/30 від 15.10.2014 р. сторони погодили перелік підприємств, установ та організацій, що беруть участь у проведені взаєморозрахунків, та послідовність виконання сторонами договору. Казначейство перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з пунктом 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік", стороні-1 в сумі 1 521 422грн. 18 коп. на підставі рішення Мінфіну. Сторона-1 перераховує на рахунок Сторони-2 кошти в сумі 1 521 422 грн. 18 коп. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялась, транспортувалась та постачалась населенню. Сторона-2 перераховує на рахунок Сторони-3 кошти в сумі 1 521 422 грн. 18 коп. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялась, транспортувалась та постачалась населенню. Сторона-3 перераховує на рахунок Сторони-4 кошти в сумі 1 521 422грн. 18 коп. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялась, транспортувалась та постачалась населенню. Сторона-4 перераховує на рахунок Сторони останньої (позивач) кошти у сумі 1 521 422грн. 18 коп., у тому числі податок на додану вартість 253 570 грн. 36коп., згідно з договором від 25.11.2013р. №1674/14-БО-23 за 2014 рік.

Пунктом 8 договору № 818/30 від 15.10.2014 р. передбачено, що Сторона остання перераховує кошти для погашення та обслуговування запозичень, залучених під державні гарантії, сплату податкових зобовязань і проведення розрахунків з постачальниками імпортованого природного газу.

Відповідно до п. 15 Договору №818/30 від 15.10.2014 р. сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають жодної претензії стосовно предмета договору.

Таким чином, апеляційна інстанція погоджується з висновком суду першої інстанції, що сторони, уклавши договір про організацію взаєморозрахунків змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі-продажу природного газу від 25.11.2013р. Крім того, сторони узгодили наслідки пов'язані з організацією взаєморозрахунків погашення заборгованості за спожитий природний газ, саме за рахунок існуючої заборгованості держави з різниці в тарифах на теплову енергію.

Частиною 1 ст. 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського кодексу України встановлено, що однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Положеннями ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В силу ч.3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Крім того, умовами Договору № 818/30 від 15.10.2014 р. сторони передбачили не лише надання державою коштів на погашення заборгованості, а також змінили строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі Договору №1674/14-БО-23 купівлі-продажу природного газу від 25.11.2013р.

Відповідно до п.п. 2 п. 10 Договору № 818/30 від 15.10.2014р. сторони зобов'язуються не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору купівлі-продажу природного газу. В п. 15 Договору про організацію взаєморозрахунків сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Враховуючи вищевикладене, відповідач остаточний розрахунок здійснив за поставлений природний газ у порядку та строки, передбачені договором №1674/14-БО-23 від 25.11.2013р. купівлі-продажу природного газу, а тому підстави для застосування санкцій, передбачених підпунктом 7.2 договору купівлі-продажу природного газу від 25.11.2013р., та наслідків за порушення грошового зобовязання, встановлених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, відсутні.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 23.09.2015 р. у справі № 917/2519/14.

За таких обставин доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, у звязку з чим рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити з огляду на її безпідставність

Керуючись ст.ст. 99,103,105 Господарського процесуального кодексу

України, суд

постановив:

Рішення господарського суду Одеської області від 10.05.2016 р.

у справі №916/648/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу-без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 17.06.2016

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя С.В.Таран

Суддя В.Б. Туренко