ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року Справа № 907/1282/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
Карабаня В.Я. головуючого,
Ємельянова А.С.,
Ковтонюк Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної
скаргиКвартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачеве Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України
наухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 07.04.2016
у справі№907/1282/15 господарського суду Закарпатської області
за позовомПриватного підприємства "Інформсервіс Ужгород"
до1.Квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачеве Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, 2.Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні
відповідача 1:Міністерство оборони України,
про зобов`язання звільнити об`єкти, зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні, володінні та розпорядження об`єктами,
за участі представників сторін:
від позивача Габрієлян А.Г.,
від відповідача-1 Дементєва С.М.,
від інших осіб не з`явилися,

У С Т А Н О В И В:

11.03.2016 рішенням господарського суду Закарпатської області (суддя Пригара Л.І.) позов задоволено повністю, зобов`язано КЕВ м. Мукачево Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України та військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України звільнити належні ПП "Інформсервіс Ужгород" об`єкти житлово-цивільного призначення, розташовані на території військового містечка №43, а саме: адміністративну будівлю літ. А (двоповерхова будівля контрольно-пропускного пункту №43/35) і виробничий корпус літ. В (сховище №43/20). Зобов`язано КЕВ м. Мукачеве Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України та військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України не чинити перешкоди ПП "Інформсервіс Ужгород" у користуванні, володінні та розпорядженні зазначенми об`єктами. Стягнуто судові витрати.
07.04.2016 ухвалою Львівського апеляційного господарського суду (судді Якімець Г.Г., ОСОБА_1 , Кравчук Н.М.) повернуто без розгляду апеляційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачеве Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України на рішення господарського суду Закарпатської області від 11.03.2016 у справі №907/1282/15. Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що заявником усупереч положенням пунктів 3, 4 статті 97 ГПК України не було додано доказів сплати судового збору, а скаргу ним подано після закінчення установленого законом строку, без клопотання про його поновлення.
У касаційній скарзі Квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачеве Міністерства оборони України просили скасувати зазначені ухвалу та рішення з підстав порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права, а справу направити для нового розгляду до суду першої інстанції.
Проаналізувавши касаційну скаргу на предмет її обгрунтованості у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення вимог скарги виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.11113 ГПК України касаційні скарги на ухвали місцевого або апеляційного господарських судів розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення місцевого господарського суду, постанови апеляційного господарського суду.
Відповідно до положень ч.3 ст.94 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.
У порушення цих вимог, заявником не було додано доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду від 11.03.2016, про що працівниками господарського суду Закарпатської області було складено акт від 01.04.2016 №02.5.1-11/11/16.
Таким чином, застосувавши положення п.3 ч.1 ст.97 ГПК України, відповідно до яких апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, апеляційна інстанція обгрунтовано визнала зазначену обставину підставою для повернення апеляційної скарги без розгляду.
Приписами статті 93 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.
Як видно із матеріалів справи, рішення господарського суду Закарпатської області ухвалено 11.03.2016, а повний його текст складено 16.03.2016. При цьому, суд апеляційної інстанції установив, що апеляційна скарга надіслана до суду першої інстанції лише 30.03.2016, що підтверджується витягом із офіційного сайту УДППЗ "Укрпошта" стосовно відстеження пересилання поштового відправлення з поштовим штрих-кодом №219, який відповідає штрих-коду, зазначеному на поштовому конверті.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.
Урахувавши, що заявником пропущено 10-денний термін, встановлений процесуальним законом для подання апеляційної скарги, а також те, що відповідного клопотання з обгрунтуванням поважності причин пропуску цього строку, апелянтом надано не було, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про повернення апеляційної скарги без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.97 ГПК України.
Беручи до уваги викладене, процесуально вірними є мотиви, покладені в підґрунтя оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, з огляду на імперативні приписи статті 97 ГПК України.
Будь-яких обґрунтувань, із посиланням на норми права, які б спростовували висновки суду апеляційної інстанції, заявником не наведено, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали апеляційного господарського суду, при постановленні якої здійснено всебічний, повний та об`єктивний розгляд у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, надано належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам й твердженням сторін, правильно застосовано норми процесуального права.
Доводи заявника, викладені у касаційній скарзі не заслуговують на увагу, зводяться до переоцінки доказів, що в силу положень ст.1117 ГПК України не відноситься до компетенції касаційної інстанції.
Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу квартирно-експлуатаційного відділу міста Мукачеве Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України залишити без задоволення, а ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 07.04.2016 у справі №907/1282/15 господарського суду Закарпатської області без змін.

Головуючий суддяВ.Я. Карабань
СуддяА.С. Ємельянов
СуддяЛ.В. Ковтонюк