ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"07" червня 2016 р.Справа № 921/277/16-г/3
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Боровець Я.Я.

розглянув матеріали справи

за позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірми "РВК", м. Рівне в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_2, м. Вінниця

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Лікеро-горілчаний завод "Калганоф", м. Збараж, Тернопільська область

про: зобов'язання повернути майно

За участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_3 - представник (довіреність б/н від 06.06.2016р.),

від відповідача: ОСОБА_4 представник (довіреність б/н від 14.01.2016р.)

Представникам сторін в судовому засіданні розяснено їх права та обовязки, передбачені статями 20, 22 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами в порядку статті 81-1 ГПК України не здійснювалася через відсутність відповідного клопотання.

Суть спору:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма "РВК" в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_2 звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Лікеро-горілчаний завод "Калганоф" про повернення майна.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 16.05.2016 р. клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору задоволено частково, відстрочено сплату судового збору в розмірі 1378,00 грн. до 07.06.2016 р. та порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 07.06.2016 р.

Представник позивача в судове засідання 07.06.2016 р. з'явився, однак витребуваних ухвалою суду від 16.05.2016 р. документів не надав, проте надав суду письмові пояснення № 02-04/402 від 06.06.2016 р., в яких просить прийняти в якості належних та допустимих доказів, на підтвердження заявлених позивачем вимог щодо повернення майна копії документів поданих до позовної заяви (вх. № 11413 від 07.06.2016 р.). Також, через канцелярію суду позивачем подано клопотання № 02-04/403 від 06.06.2016 р.) про відстрочення сплати судового збору (вх. № 11412 від 07.06.2016 р.).

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву № 02-08 від 07.06.2016 р. (вх. № 11409), просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі

Згідно п.п. 3.1 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.13р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Позивач в поданному клопотанні, як на підставу відстрочення сплати судового збору, посилається на той факт, що 30 вересня 2015 року постановою господарського суду Рівненської області у справі № 918/1593/13 визнано банкрутом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "РВК" та відкрито ліквідаційну процедуру.

Також, зазначає, що станом на 06.06.2016 р. фінансовий стан ТзОВ фірма "РВК" не покращився, грошові кошти на ліквідаційному рахунку останнього відсутні, а в підтвердження долучено виписку ПАТ "ОСОБА_5 Аваль" у м. Києві від 06.06.2016 р., відповідно до якої на рахунку ТзОВ фірма "РВК" грошові кошти відсутні, у зв'язку з чим останній немає можливості сплатити судовий збір за подання позову та виконати вимоги ухвали суду.

Згідно частини 1 статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як зазначалось вище, судом клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору вже було задоволено частково, відстрочено сплату судового збору в розмірі 1 378,00 грн. до 07.06.2016 р., про що свідчить ухвала суду від 16.05.2016 р.

З огляду на викладене, повторне клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору не підлягає до задоволення.

Оглянувши матеріали справи, дослідивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку про необхідність залишення позову без розгляду, в порядку п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, виходячи з наступного:

Пунктом 4 частини 1 статті 57 ГПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

В силу приписів статті 36 ГПК України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

Копії документів мають бути засвідчені згідно п. 5.27 Національного стандарту України "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи. (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції").

Проте, як вбачається із позовних матеріалів позивачем додано ксерокопії документів, які не засвідчені належним чином. А тому, додані до позовної заяви ксерокопії документів не можуть бути належними та допустимими доказами при розгляді даного спору.

Згідно частини 2 статті 4-3 ГПК України та статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів. (правова позиція викладена у п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції").

З метою забезпечення правильного і об'єктивного вирішення господарського спору, ухвалою суду від 16.05.2016 р. зобовязано позивача надати: - оригінали документів долучених до позовної заяви для огляду судом; належним чином засвідчені копії документів долучених до позовної заяви; докази сплати судового збору в розмірі 1 378,00 грн.

Однак позивачем вимог суду не виконано, витребуваних господарським судом документів, необхідних для вирішення даного спору не надано.

Згідно вимог статей 32, 33 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до положень статті 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Пунктом 5 частини 1 статті 81 ГПК України встановлено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом матеріали, необхідні для вирішення спору по суті, або представник позивача не зявився на виклик у засідання господарського суду і його незявлення перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 4.8, п.4.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому. При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов: додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання; витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті; позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність. У разі неповідомлення позивачем поважності причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами.

Таким чином, приймаючи до уваги зазначені вище обставини, зважаючи на те, що необхідні для вирішення спору документи витребовувались судом, непредставлення останніх перешкоджає вирішенню спору по суті, і в даному судовому засіданні із незалежних від суду обставин неможливо вирішити спір по суті, суд вважає, що позов слід залишити без розгляду, в порядку п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Відповідно до частини 4 статті 81 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Враховуючи наведене, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання № 02-04/403 від 06.06.2016 р. (вх. № 11412 від 07.06.2016 р.) щодо відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Позов залишити без розгляду.

На ухвалу господарського суду сторонами може бути подано апеляційну скаргу через господарський суд Тернопільської області.

Після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право звернутися до господарського суду в загальному порядку.

Суддя Боровець Я.Я.