ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"15" червня 2016 р.Справа № 5017/289/2012
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: В.В.Лашина

Суддів : Т.А. Величко

ОСОБА_1

при секретарі І.М. Станковій

За участю представників сторін:

Від ТОВ "Будремсервіс" - ОСОБА_2

Від прокуратури Одеської області - ОСОБА_3

Від Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості - ОСОБА_4, ОСОБА_5.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості про забезпеченні позову у справі при розгляді апеляційних скарг ОСОБА_6 підприємства «Будрембізнес» та Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості

на рішення господарського суду Одеської області

від 05.11.2015 р.

по справі № 5017/289/2012

За позовом Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості;

до відповідача ОСОБА_6 підприємства «Будрембізнес»;

за участю Прокуратури м. Одеси

про спонукання виконання договірних зобовязань та стягнення 4869716,17 грн.

Встановила:

Рішенням господарського суду Одеської області від 05.11.2015 р. задоволено частково позовні вимоги Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості. Стягнуто з приватного підприємства «Будрембізнес» на користь позивача 34 951 373,86 грн. невикористаної суми авансу, 6 291 247,29 грн. пені та 2 446 596,17 грн. штрафу за невиконання договірних зобовязань в частині неповернення невикористаної суми авансу. В решті позову (щодо стягнення штрафних санкцій в сумі 56 238 599,83 грн.) відмовлено. Також вказаним рішенням стягнуто з Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості до державного бюджету України 102 860,10 грн. судового збору та стягнуто з приватного підприємства «Будрембізнес» до державного бюджету України 79839,90 грн. судового збору.

Будучи незгодними з вказаним рішенням, Львівський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на зазначене судове рішення, в якій просить його скасувати частково та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 16 лютого 2016 року у даній справі призначено комплексну економічну та будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено ТОВ «Одеський регіональний центр незалежних експертиз».

У червні 2016 року Львівський центр професійно-технічної освіти державної служби зайнятості звернувся із заявами про забезпечення позовних вимог шляхом заборони вчиняти певні дії відповідачу щодо припинення юридичної особи ПП «Будрембізнес» в результаті її ліквідації, а також шляхом заборони здійснювати державному реєстратору, нотаріусу проведення реєстраційних дій щодо припинення ПП «Будрембізнес».

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що станом на 23 травня 2016 року відповідач перебуває у стані припинення, однак позивачу, як кредитору, жодного повідомлення від голови комісії з припинення не надходила, а також відсутні відомості про оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи. Заявник вважає, що вказані дії дають підстави припустити, що ПП «Будрембізнес» цілеспрямовано затягує розгляд справи для можливого розпродажу свого майна чи виведення грошових коштів з банківських рахунків, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду по даній справі.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, засоби забезпечення позову мають тимчасовий характер, гарантують можливість реалізації позовних вимог або сприяють збереженню існуючого положення між сторонами до винесення судового рішення.

У статті 67 зазначеного Кодексу передбачені заходи забезпечення позову, зокрема, шляхом заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, ПП «Будрембізнес» з 29 грудня 2015 року перебуває в стані припинення. При цьому, учасниками цього підприємства, які прийняли рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог, визначений строк до 01 березня 2016 року.

Виходячи з розяснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Аналогічна правова позиція втілена у п. 45 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів».

Одночасно з цим, заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Зазначені висновки знайшли своє відображення у постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» № 13 від 24.10.2008 р.

Згідно із приписами ст.ст. 33, 66 ГПК України, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16).

При цьому, виходячи із пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16, про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, тоді як саме лише посилання в заяві на потенційну можливість здійснення відповідачем дій без наведення відповідного обґрунтування не може вважатися достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

До того ж, виходячи з розяснень, наведених у п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Відповідно до статті 59 Господарського кодексу України припинення субєкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

Статтями 110, 111 Цивільного кодексу України визначена процедура ліквідації юридичної особи, яка передбачає певну сукупність дій.

Зокрема, ліквідаційна комісія (ліквідатор) заявляє вимоги та позови про стягнення заборгованості з боржників юридичної особи; вживає заходів щодо інвентаризації майна юридичної особи, що припиняється; забезпечує проведення незалежної оцінки майна юридичної особи, що припиняється; вживає заходів щодо закриття відокремлених підрозділів юридичної особи (філій, представництв) та відповідно до законодавства про працю здійснює звільнення працівників юридичної особи, що припиняється; надає органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку тощо.

Незважаючи на це, у заяві Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості не визначені конкретні дії, які відповідач не повинен здійснювати, щоб забезпечити захист інтересів позивача. Більш того, задоволення вимог, викладених у заяві позивача про вжиття заходів забезпечення позову та заборони ПП «Будрембізнес» здійснювати дії щодо припинення підприємства може призвести до втручання у господарську діяльність підприємства та неспроможністю останнього вчинити дії, що визначені законодавством.

Одночасно з цим, вимоги заявника щодо заборони здійснювати державну реєстрацію припинення юридичної особи відповідача, є обґрунтованими.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» державна реєстрація юридичних осіб - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Згідно із ч. 1 ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» однією з підстав для відмови у державній реєстрації є те, що у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії.

Отже, такий вид заборони передбачений Законом.

До того ж, у разі припинення діяльності ПП «Будрембізнес» та виключення відповідача з Єдиного державного реєстру виникнуть обставини, які зумовлять необхідність припинити провадження у даній справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, судова колегія вважає, що достатніх правових підстав для задоволення заяви Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві вчиняти певні дії щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації, - не має. Між тим, наявні підстави для задоволення заяви Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості щодо заборони проведення реєстраційних дій щодо припинення юридичної особи відповідача.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 99, ,101, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Відмовити у задоволені заяви Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості від 06.06.2016 р. за № 355/09-05 про вжиття заходів забезпечення позову по справі № 5017/289/2012 шляхом заборони приватному підприємству «Будрембізнес» вчиняти певні дії щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Задовольнити заяву Львівського центру професійно-технічної освіти державної служби зайнятості від 06.06.2016 р. за № 354/09-05 про вжиття заходів забезпечення позову по справі № 5017/289/2012 шляхом заборони проведення реєстраційних дій щодо припинення юридичної особи - приватного підприємства «Будрембізнес» () в результаті ліквідації.

Копію ухвали направити Управлінню державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради.

Головуючий суддя В.В. Лашин

Суддя Т.А. Величко

Суддя М.А. Мирошниченко