РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2016Справа №910/8101/16

За позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосистема»

Про розірвання договору та повернення земельної ділянки

Суддя Ващенко Т.М.

За участю представників учасників судового процесу:

від прокуратури: Бондарчук І.П.

від позивача: Рог О.В.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора міста Києва звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради (далі - позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосистема» (далі - відповідач) про:

- розірвання Договору оренди земельної ділянки, яка розташована по вул. Пухівська,4 у Деснянському районі міста Києва площею 3,1377 га (кадастровий номер :62:212:0037), укладеного між позивачем та відповідачем та зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 07.11.07. за № 67-6-00442 у книзі записів державної реєстрації договорів;

- зобов'язання відповідача повернути позивачу земельну ділянку площею 3,1377 га (кадастровий номер :62:212:0037), яка розташована по вул. Пухівська,4 у Деснянському районі міста Києва, у стані не гіршому порівняно з тим, у якому вона була одержана в оренду, привівши її у придатний для використання стан.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги прокуратура вказує на те, що відповідач порушив істотні умови Договору оренди земельної ділянки по вул. Пухівська, 4 у Деснянському районі міста Києва, що є підставою для його розірвання та повернення орендованої відповідачем земельної ділянки позивачу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.16. порушено провадження у справі № 910/8101/16 та призначено її до розгляду на 24.05.16.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.16. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено на 09.06.16.

В судовому засіданні 09.06.16. Київською міською радою було подано письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 09.06.16. прокуратурою та позивачем було підтримано позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 09.06.16. повторно не з'явився, вимоги попередніх ухвал суду не виконав, письмового відзиву на позов не надав, заяв чи клопотань не подав і не надіслав, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відомості про місцезнаходження відповідача є правомірними, що підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для повторного відкладення розгляду справи.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 910/8101/16.

В судовому засіданні 09.06.16. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників прокуратури, позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.10.07. у справі № 32/519 визнано укладеним, Договір оренди земельної ділянки на вул. Пухівська,4 у Деснянському районі міста Києва для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративних та виробничо-складських споруд між Товариством з обмеженою відповідальністю «Екосистема» та Київською міською радою в редакції, яка підписана Товариством з обмеженою відповідальністю «Екосистема» (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору позивач (далі - Орендодавець), передає, а відповідач (далі - Орендар) приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку (далі - об'єкт оренди або Земельна ділянка), визначену Договором.

Згідно з п. 2.1 Договору Об'єктом оренди є Земельна ділянка з наступними характеристиками:

- місце розташування - вул. Пухівська,4 у Деснянському районі м. Києва;

- розмір - 3,15 га (загальний розмір згідно з проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки);

- цільове призначення -для будівництва, експлуатації та обслуговування адміністративних та виробничо-складських споруд;

- кадастровий номер - 8 000 000 000:62:212:0037.

Строк дії Договору сторонами погоджено п. 3.1, відповідно до якого Договір укладено на 15(п'ятнадцять) років.

Розділом 4 Договору визначено, що визначена Договором орендна плата за Земельну ділянку становить платіж, який Орендар самостійно розраховує та вносить Орендодавцеві за користування Земельною ділянкою у грошовій формі. Річна орендна плата за Земельну ділянку встановлюється у розмірі 1,5 відсотків від її нормативної грошової оцінки. Орендна плата вноситься Орендарем рівними частинами за базовий податковий (звітний) період, який дорівнює календарному місяцю, щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця на рахунок 0004, КЕКД 13050200 у ГУ ДКУ у м. Києві, МФО 820019. Отримувач: УДК у Деснянському р-ні м. Києва, ідентифікаційний код 26077891. Питання сплати податку на додану вартість та інших податкових платежів, що пов'язані з виконанням Договору, вирішуються Орендарем в установленому законодавством України порядку.

Зазначений Договір зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 07.11.07. за № 67-6-00442 у книзі записів державної реєстрації договорів.

Відповідно до листа Департаменту земельних ресурсів Київської міської ради (КМДА) від 14.04.16. № , нормативна грошова оцінка земельної ділянки на вул. Пухівська, 4 у Деснянському районі м. Києва (кадастровий номер :62:212:0037), площею 3,1377 га, становить 59 368 018,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог прокуратура посилається на те, що відповідачем не виконано свої зобов'язання за Договором та не сплачено орендну плату, внаслідок чого у відповідача станом на 12.04.16. виникла заборгованість по сплаті орендної плати в розмірі 235 463,63 грн., що дає підстави дійти висновку, що відповідач порушив істотні умови Договору, що є підставою для його розірвання та повернення орендованої відповідачем земельної ділянки позивачу.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з п. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Орендна плата за землю, згідно з ст. 21 Закону України "Про оренду землі", - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір та форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за згодою сторін у договорі оренди. Річна орендна плата за земельні ділянки, які перебувають у державній або комунальній власності, надходить до відповідних бюджетів, розподіляється і використовується відповідно до закону.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про плату за землю", використання землі в Україні є платним.

Проте відповідач свого обов'язку по сплаті орендної плати у встановлені терміни в повному обсязі не виконав.

При цьому істотною умовою договору оренди землі, відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі", є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про оренду землі", орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

В силу ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про оренду землі", орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, а ст. 96 Земельного кодексу України встановлено, що землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно з п. 1 ст. 783 Цивільного кодексу України, наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору.

Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України, систематичні несплата земельного податку або орендної плати є підставою припинення права користування земельною ділянкою.

Статтею 32 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Положеннями п. 8.1 Договору встановлено, що Орендодавець має право вимагати від Орендаря, зокрема, дострокового розірвання Договору.

Відповідно до п. 11.5 Договору, він може бути достроково розірваний у разі невиконання або неналежного виконання Орендарем обов'язків визначених у пунктах 5.1 та 8.4 цього Договору.

Пунктом 8.4 Договору визначено обов'язок Орендаря, зокрема, завершити забудову Земельної ділянки в строки, встановлені проектною документацією на будівництво, затвердженою в установленому порядку, але не пізніше, ніж через три роки з моменту державної реєстрації Договору; своєчасно вносити орендну плату;

За результатами проведеного Департаментом земельних ресурсів Київської міської ради (КМДА) обстеження спірної земельної ділянки складено акт № 16-0713-03 від 11.04.16. в якому вказано, що Земельна ділянка за цільовим призначенням не використовується, а фактично використовується для розміщення майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів (автобусів).

Таким чином, судом встановлено порушення відповідачем приписів п. 8.4 Договору та не виконано свої передбачені Договором обов'язки.

За таких обставин, позовні вимоги про розірвання Договору обґрунтовані, законні, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами та не спростовані належним чином відповідачем, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України та ч. 5 ст. 188 Господарського кодексу України, якщо договір розірвано у судовому порядку, договір вважається розірваним з дня набрання даним рішенням законної сили.

Частиною 2 статті 653 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняється.

Обов'язок орендаря у разі припинення або розірвання договору оренди землі повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором, встановлений ст. 34 Закону України "Про оренду землі".

Крім того, відповідно до п. 7.1 Договору, після припинення дії Договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про задоволення вимог про зобов'язання відповідача повернути позивачу земельну ділянку площею 3,1377 га (кадастровий номер :62:212:0037), яка розташована по вул. Пухівська,4 у Деснянському районі міста Києва, у стані не гіршому порівняно з тим, у якому вона була одержана в оренду, привівши її у придатний для використання стан.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені прокуратурою, позивачем не спростував, господарський суд дійшов висновку, що позов нормативно та документально доведений, та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати Договір оренди земельної ділянки, яка розташована по вул. Пухівська,4 у Деснянському районі міста Києва площею 3,1377 га (кадастровий номер :62:212:0037), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Екосистема» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Красовського, 26-а; ідентифікаційний код 31463911) та Київською міською радою (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код 22883141), та зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 07.11.07. за № 67-6-00442 у книзі записів державної реєстрації договорів.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Екосистема» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Красовського, 26-а; ідентифікаційний код 31463911) повернути Київській міській раді (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ідентифікаційний код 22883141) земельну ділянку площею 3,1377 га (кадастровий номер :62:212:0037), яка розташована по вул. Пухівська,4 у Деснянському районі міста Києва, у стані не гіршому порівняно з тим, у якому вона була одержана в оренду, привівши її у придатний для використання стан.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Екосистема» (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Красовського, 26-а; ідентифікаційний код 31463911) на користь Прокуратури міста Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, б. 45/9; ідентифікаційний код 02910019, банк ДКСУ, м. Київ, код банку 820172, р/р 1062) 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп. судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.06.16.

Суддя Т.М. Ващенко