КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2016 р. Справа№ 910/1450/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Зубець Л.П.

Зеленіна В.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача -Чуріков А.Д.,

від відповідача -Подкуйко О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" №1117 від 31.03.2016

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2016

у справі № 910/1450/16

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 43218грн.80коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 16.03.2016р. (суддя Чебикіна С.О.) частково задоволено позовні вимоги ПрАТ «СК «АХА Страхування» та стягнуто з ПрАТ «АСК «Інго Україна» 43 218 грн. 80 коп. страхового відшкодування та 1378 грн. 00 коп. судового збору. Суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його скасувати, в задоволенні позову відмовити. Апелянт зазначив про те, що позовні вимоги є завищеними. Так, відповідач зазначає, що стягненню з останнього підлягає страхове відшкодування в сумі 22534грн.65коп., оскільки ст. ст. 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено відшкодування особою, відповідальною за шкоду, заподіяну винуватцем ДТП, зокрема, вартості відновлювального ремонту транспортного засобу з врахуванням зносу, розрахованого у порядку встановленому законодавством.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача зазначив про ненадання відповідачем жодних доказів щодо необґрунтованості позовних вимог та безпідставності нарахування суми збитку.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Як вбачається з довідки ВДАІ Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві та постанови Оболонського районного суду міста Києва №756/11790/15-п від 28.09.2015 року, 06.08.2015 року по вул. Стеценка, 24, в м. Києві, ОСОБА_4, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "МІТЦУБІШІ АУТЛЕНДЕР", д.н. НОМЕР_3, який здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2.

Постановою Оболонського районного суду міста Києва №756/11790/15-п від 28.09.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього штраф.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль "СУБАРУ".

Пошкоджений автомобіль був застрахований у позивача на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів №31053а5кш від 02.06.2015.

Відповідно до рахунку-фактури №АП-0009146 від 14.08.2015 року, вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля "СУБАРУ" в результаті його пошкодження при ДТП склала 43218,80 грн.

Як вбачається з страхового акту від 18.08.2015 року позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплати страхове відшкодування на загальну суму 43218,80 грн.

Зазначені кошти в розмірі 43218,80 грн. позивачем було виплачено страхувальнику, що підтверджується платіжним дорученням №191205 від 19.08.2015 року на суму 29 881,80 грн., а суму у розмірі 13 337,00 грн. перераховано в якості несплачених страхових платежів, що підтверджується розрахунком страхового відшкодування.

Судом встановлено, що між відповідачем та страхувальником було укладено договір (поліс) ОСЦПВВНТЗ № АІ/3774987 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого відповідач взяв на себе зобов'язання відшкодувати шкоду заподіяну, зокрема, майну третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу "АУДІ А 6", і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди. Вказаним договором передбачено ліміт відповідальності за шкоду завдану майну у розмірі 50 000 та франшизу у розмірі 0,00 грн.

Враховуючи викладене позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 43218грн.80коп.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач посилається на те, що Відповідач, як страховик особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, зобов'язаний відшкодувати суму матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, розмір якої становить 43218 грн. 80 коп. відповідно до встановлених Полісом №АІ/3774987 лімітів відшкодування по майну.

Так, в силу приписів статті 993 Цивільного кодексу України, статті 27 Закону України "Про страхування", до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується право позивача на виплату страхового відшкодування.

Як зазначалось вище, вирішуючи даний спір суд першої інстанції задовольнив позов про стягнення в порядку регресу страхового відшкодування в розмірі 43 218 грн. 80 коп.

Проте, при прийнятті рішення господарським судом не взято до уваги наступне.

Так, спеціальним законом, що регулює питання виплати страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Статтею 29 цього Закону визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Так, після розгляду відповідачем вимоги позивача про відшкодування шкоди, було встановлено, що автомобіль "СУБАРУ", який був застрахований позивачем, до ДТП, що сталась 06.08.2015, мав пошкодження частин кузова у вигляді деформації, що не пов'язані з даною подією (Акт огляду ТЗ від 11.08.2015 у справі №1.003.15.11365, складений представником ПрАТ «СК «АХА Страхування»).

Зазначене є підставою для розрахунку коефіцієнта фізичного зносу при визначенні матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «СУБАРУ» відповідно до п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України №1335/5/1159 від 24.07.2009.

Так, згідно п.7.38. зазначеної Методики значення зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки.

Відповідно до п. 7.39. Методики Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Фізичний знос КТЗ (його складових) - втрата вартості КТЗ, яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складових), досліджувалося спеціалістом відповідача, відповідно до зазначеної Методики про що зазначено у Розрахунку №165260 від 16.02.2016 по визначенню вартості відновлювального ремонту автомобіля «СУБАРУ», з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу.

Як вбачається з вказаного Розрахунку №165260 від 16.02.2016 вартості відновлювального ремонту спеціалістом було визначено коефіцієнт фізичного зносу в розмірі 0,5727%, оскільки були наявні винятки, передбачені п. 7.39. Методики, а саме: складові частини кузова мають пошкодження у вигляді деформації (Акт огляду ТЗ від 11.08.2015 у справі №1.003.15.11365, складений представником ПрАТ «СК «АХА Страхування»).

Коефіцієнт фізичного зносу було застосовано до запчастин, які були замінені відповідно до рахунку-фактури №АП-0009146 від 14.08.2015, наданого позивачем.

Отже, обґрунтований розмір виплати страхового відшкодування відповідно до положень ст. 29 Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" складає: 7101,89грн. (фактична вартість ремонтно-відновлювальних робіт та матеріалів, згідно рахунку) + 15432, 76грн. (36116,91грн. х (1-0,5727)) (вартість фактично використаних у відновлювальному ремонті запчастин з врахуванням фізичного зносу) = 22534грн.65коп.

За викладених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2016 у справі №910/1450/16 підлягає зміні, а саме: стягненню з відповідача підлягає сума страхового відшкодування в розмірі 22534грн.65коп. з врахуванням фізичного зносу автомобіля «СУБАРУ».

Керуючись ст.ст. 49, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2016 у справі №910/1450/16 змінити.

2. Викласти пункт 1, 2 резолютивної частини рішення господарського суду міста Києва від 16.03.2016 у справі №910/1450/16 в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, код 16285602) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; код 20474912) 22534 (двадцять дві тисячі п'ятсот тридцять чотири)грн. 65коп. страхового відшкодування та 718 (сімсот вісімнадцять) грн. 50 коп. судового збору».

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; код 20474912) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33, код 16285602) 1515 (одну тисячу п'ятсот п'ятнадцять)грн.80коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити господарському суду міста Києва.

5. Справу № 910/1450/16 повернути господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя О.Ф. Синиця

Судді Л.П. Зубець

В.О. Зеленін