ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07 червня 2016 р. Справа № 918/190/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В. розглянувши справу за позовом Перший заступник прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Рівненська обласна державна адміністрація

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 підприємство "Зарічненське лісове господарство"

до відповідача 1 Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Рівненській області

до відповідача 2 Громадська організація "Спілка рибалок та мисливців "Марал"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Зарічненське мисливське господарство "Марал"

про визнання недійсним договору

За участю представників сторін:

від позивача: представник не з"явився

від відповідача 1: представник ОСОБА_3

від відповідача 2 : не з"явився

від третіх осіб: не з"явилися

від органу прокуратури : прокурор відділу ОСОБА_4

Статті 20, 22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора Рівненської області в інтересах держави в особі Рівненська обласна державна адміністрація (надалі Позивач або Рівненська ОДА або РОДА) звернувся в господарський суд Рівненської області з позовом до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Рівненській області (надалі Відповідач 1 або Рівнерибоохорона) та Громадської організації "Спілка рибалок та мисливців "Марал" (надалі Відповідач 2 або ГО "Спілка рибалок та мисливців "Марал" або Громадська організація) в якому просить визнати недійсним договір про організацію любительського та спортивного рибальства на рибогосподарському водному обєкті (його ділянці) № 42 від 15.04.2013, укладений між Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Рівненській області та ГО «Спілка рибалок та мисливців «Марал».

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що вищевказаний договір Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Рівненській області укладений з порушенням вимог закону та з перевищенням компетенції останньою, зокрема вимог ст.ст. 47, 51 ВК України, оскільки законодавством не передбачено такого виду надання водних обєктів громадським організаціям як закріплення таких обєктів за останніми для забезпечення виконання Статутних положень щодо організації любительського та спортивного рибальства.

Представник прокуратури в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Представник Рівненської ОДА в попередніх судових засіданнях позовні вимоги прокурора підтримав, в дане судове засідання не з"явився, натомість подав клопотання про відкладення розгляду справи в зв"язку з зайнятістю в Рівненському окружному адміністративному суді та з перебуванням у відпустці іншого представника.

Зазначене клопотання не підлягає задоволенню, так як суд не визнавав обов"язковою явку представника Рівненської ОДА в судове засідання, а також з огляду на обмеженість строку розгляду справи, встановлену ст.69 ГПК України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 підприємство "Зарічненське лісове господарство" відзиву на позов суду не надала, представник її в судове засідання не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Рівненській області письмового відзиву на позов суду не надало, представник його в судовому засіданні проти позову заперечив пославшись на те, що договір про організацію любительського та спортивного рибальства на рибогосподарському водному обєкті (його ділянці) №42 від 15.04.2013 укладений між Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Рівненській області та ГО «Спілка рибалок та мисливців «Марал» у відповідності до чинного на той момент законодавства та з метою охорони природних ресурсів.

Представник Громадської організації "Спілка рибалок та мисливців "Марал" надав суду відзив на позов в якому проти вимог прокурора заперечив пославшись на таке.

Позивач не надав суду доказів набуття Рівненською обласною державною адміністрацією на момент укладання Договору №42 статусу орендодавця озер Друге (Середнє) та Хоромне Зарічненського району Рівненської області, а тому предявлення позову в інтересах Рівненської державної адміністрації є безпідставне.

Відповідно до пункту 1 Розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації від 05 листопада 2009 року за №241 була надана згода на організацію виключно мисливського та спортивного рибальства на водоймах загального користування озер «Друге» - 18 га та «Хоромне» - 42.4.га на території Кухітськовільської сільської ради Громадській організації мисливців та рибалок «Марал».

Пунктом 2 зазначеного вище розпорядження на Громадську організацію мисливців та рибалок «Марал» було покладено обовязок розробити та здійснювати заходи щодо охорони та відтворення рибних запасів, забезпечення дотримання вимог Правил любительського та спортивного рибальства.

Територія, на якій знаходяться озера «Друге» та «Хоромне» зазначеним вище розпорядженням не вилучалася з користування землекористувачів.

Розпорядження голови Зарічненської районної державної адміністрації від 05 листопада 2009 року за №241 є чинним.

На виконання пункту 2 зазначеного вище розпорядження між Відповідачем-1 та Відповідачем-2 був укладений договір №42 про організацію любительського та спортивного рибальства на рибогосподарському водному обєкті (його ділянці) від 15.04.2013 року.

Згідно ст. 1 Водного кодексу України в поняття використання води відноситься процес використання води без її вилучення, в тому числі, для рибництва.

Поняття спеціальне водокористування наведене у ст. 48 Водного кодексу України, згідно до вимог якої спеціальне водокористування - це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб. Спеціальне водовикористання передбачає не тільки забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд та інших об'єктів, але і використання води для рибогосподарських потреб, що включає в себе риборозведення.

Договором №42 не передбачено право Відповідача 2 використовувати озера Друге (Середнє) та Хоромне Зарічненського району Рівненської області для риборозведення, що підпадає під поняття рибництва.

Відповідач 2 не займається риборозведенням на озері Друге (Середнє) та Хоромне Зарічненського району Рівненської області, а тому безпідставне є посилання позивача на невідповідність Договору №42 приписам статті 51 Водного кодексу України.

Таким чином представник Відповідача 2 вважає, що укладення Договору №42 було здійснено в порядку визначеному законодавством.

Представник Відповідача 2 в судове засідання не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить його підпис про отримання ухвали суду від 24.05.2016 року.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю "Зарічненське мисливське господарство "Марал" надала суду відзив на позов в проти вимог прокурора заперечила з тих же мотивів, що й Відповідач 2. Представник третьої особи в судове засідання не з"явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином про що свідчить його підпис про отримання ухвали суду від 24.05.2016 року.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представників сторін, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

Розпорядженням Зарічненської районної державної адміністрації №241 від 05.11.2009 надано згоду на організацію виключно любительського та спортивного рибальства на водоймах загального користування озерах «Друге» площею 18 га та «Хромне» площею 42,4 га на території Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району Громадській організації мисливців та рибалок «Марал».

У подальшому 15.04.2013 між Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Рівненській області та ГО «Спілка рибалок та мисливців «Марал» укладено договір про організацію любительського та спортивного рибальства на рибогосподарському водному обєкті (його ділянці), який зареєстрований в журналі реєстрації договорів Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Рівненській області від 15.04.2013 за №42.

Згідно умов вказаного договору, орган рибоохорони визначив, що рибогосподарські водні обєкти (його ділянки) водойми Острівського поозеря, озеро «Друге» (Середнє) та «Хромне», що розташовані на території Кухітсько-Вільської сільської ради Зарічненського району, придатні для здійснення любительського та спортивного рибальства.

Пунктом 1.2 вказаного договору, орган рибоохорони закріпив зазначений вище рибогосподарський водний обєкт (його ділянку) за ГО «Спілка рибалок та мисливців «Марал» для забезпечення виконання Статутних положень щодо організації любительського та спортивного рибальства на підставі розпорядження Зарічненської районної державної адміністрації №241 від 05.11.2009..

Цей договір укладено строком на 45 років на термін до 14.04.2058 (п.4.1 договору).

Статтею 203 ЦК України (в редакції, що діяла на момент укладення оспорюваного договору) унормовано, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Однак, вищевказаний договір Управлінням охорони, використання і відтворення водник біоресурсів та регулювання рибальства в Рівненській області укладений з порушенням вимог закону та з перевищенням компетенції останньою.

Частиною 2 ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено, що законодавством України громадянам гарантується право загального використання природних ресурсів для задоволення життєво необхідних потреб (естетичних, оздоровчих, рекреаційних, матеріальних тощо) безоплатно, без закріплення цих ресурсів за окремими особами і надання відповідних дозволів, за винятком обмежень, передбачених законодавством України.

Стаття 1 Водного Кодексу України (надалі ВК України) визначає водокористування як використання вод (водних обєктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних обєктів).

Відповідно до ст. 46 ВК України, водокористування поділяється на загальне і спеціальне.

Загальне водокористування здійснюється громадянами для задоволення їх потреб (купання, плавання на човнах, любительське і спортивне рибальство, водопій тварин, забір води з водних об'єктів без застосування споруд або технічних пристроїв та з криниць) безкоштовно, без закріплення водних об'єктів за окремими особами та без надання відповідних дозволів (ст. 47 ВК України).

Закон України «Про тваринний світ» (ст.ст. 16, 17) та Закон України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» (ст.ст. 26, 27) виділяють два види використання обєктів тваринного світу (водних біоресурсів) - загальний та спеціальний.

Так, відповідно до ст. 16 Закону України «Про тваринний світ», загальне використання об'єктів тваринного світу здійснюється без вилучення об'єктів тваринного світу з природного середовища (за винятком любительського і спортивного рибальства у водних об'єктах загального користування в межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову).

Статтею 25 вказаного Закону передбачено, що на території України відповідно до законодавства може здійснюватися промислове, любительське та спортивне рибальство. Правила рибальства, об'єкти рибальства, порядок надання у користування рибогосподарських водних об'єктів, а також вимоги щодо ведення рибного господарства визначаються у порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 5 Постанови Кабінету Міністрів України №1126 від 18.07.1998 «Про затвердження Порядку здійснення любительського і спортивного рибальства» передбачено, що рибогосподарські водойми (їх ділянки) та умови використання водних живих ресурсів для любительського і спортивного рибальства визначаються органами рибоохорони Держрибагентства на підставі біологічних та наукових обгрунтувань.

Рибогосподарські водойми (їх ділянки) можуть надаватися в установленому законодавством порядку громадським організаціям для здійснення любительського і спортивного рибальства (п. 6 вказаної постанови).

У той же час, Водний кодекс України передбачає тільки одну форму надання водойм у користування - на умовах оренди.

Відповідно до ст. 51 ВК України (в редакції, яка діяла на момент укладення спірного договору), у користування на умовах оренди водні об'єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.

Правом надання водних об'єктів в оренду, згідно з Водним кодексом України, наділені органи виконавчої влади та місцевого самоврядування.

Отже, резюмуючи вищевикладене, укладений спірний договір суперечить вимогам ст.ст. 47, 51 ВК України, оскільки законодавством не передбачено такого виду надання водних обєктів громадським організаціям як закріплення таких обєктів за останніми для забезпечення виконання Статутних положень щодо організації любительського та спортивного рибальства.

Крім того, відповідно до Положення про Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Рівненській області, яке затверджено наказом Державного агентства рибного господарства України від 19.04.2012 №215, основним завданням Рівнерибохорони є реалізація повноважень Державного агентства рибного господарства України у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в районі діяльності.

Однак, ні в зазначеному Положенні, ні на законодавчому рівні не передбачено за Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Рівненській області таких повноважень як закріплення водних обєктів за громадськими організаціями.

Окрім того, судом встановлено, що водойми загального користування озера «Друге» площею 18 га та «Хромне» площею 42,4 га розташовані на території гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Острівський», що підтверджується матеріалами лісовпорядкування ДП «Зарічненський лісгосп» та Положенням про гідрологічний заказник загальнодержавного значення «Острівський», затвердженим наказом Міністерства екології та природних ресурсів від 15.11.2011 за№447 (далі - Положення про гідрологічний заказник загальнодержавного значення «Острівський»).

Статтею 25 Закону України «Про природно-заповідний фонд», оголошення заказників провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об'єктів у їх власників або користувачів.

Ст. 5 Закону України «Про природно-заповідний фонд» встановлено, що завдання, науковий профіль, характер функціонування і режим територій та об'єктів природно-заповідного фонду визначаються у положеннях про них, які розробляються відповідно до цього Закону, і затверджуються: центральним органом виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища - щодо територій та об'єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення; органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища на місцях, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища - щодо територій та об'єктів природно-заповідного фонду місцевого значення.

Так, п. 3.1 Положення про гідрологічний заказник загальнодержавного значення «Острівський» визначено режим території Заказника, де заборонено діяльність, що суперечить цільовому призначенню, меті та завданням Заказника, передбаченим цим Положенням, і загрожує збереженню природного комплексу, у тому числі: будь-яке рибальство, за винятком любительського з берега в спеціально відведених місцях; надання у господарське використання окремих земельних і водних ділянок та інші.

Отже, на водоймах загального користування озера «Друге» площею 18 га та «Хромне» площею 42,4 га, які розташовані на території гідрологічного заказника загальнодержавного значення «Острівський», встановлюється режим території відповідного Заказника, який не дозволяє будь-яким чином передавати вказані водні обєкти у власність, користування.

З огляду на вищенаведене вимоги першого заступника прокурора Рівненської області є првавомірними та обгрунтованим, і, відповідно, підлягають задоволенню.

Заперечення представників відповідачів та третіх осіб є безпідставними та необгрунтованими і спростовуються всім вищенаведеним.

Щодо заперечень представника Відповідача 2 стосовно неправильного визначення прокурором Рівненської ОДА як органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах суд зазначає наступне.

Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави у суді у випадках, визначених законом.

У відповідності до ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший субєкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч.З ст.2 ГПК України).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів; інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин; в основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання тощо.

Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах» означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Згідно ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади.

Відповідно до ст.6 ВК України води (водні об'єкти) є виключно власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Український народ здійснює право власності на води (водні об'єкти) через ОСОБА_5 України, ОСОБА_5 Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження водами (водними об'єктами) можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади та ОСОБА_5 міністрів Автономної Республіки Крим.

Статтею 51 ВК України встановлено, що водні об'єкти надаються у користування на умовах оренди органами, що здійснюють розпорядження земельними ділянками під водою (водним простором) згідно з повноваженнями, визначеними Земельним кодексом України, відповідно до договору оренди, погодженого з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері водного господарства.

Згідно інформації, наданої відділом Держгеокадастру у Зарічненському районі Рівненської області, земельні ділянки зайняті під озерами «Друге» площею 43,98 га та «Зфомне» площею 19 га перебувають на праві постійного користування в ДП «Зарічненський лісгосп», входять до масиву земельної ділянки за кадастровим номером :21:000:0006 загальною площею 742,4246 га та відносяться до земель лісогосподарського призначення.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права земельна ділянка для ведення лісового господарства і повязаних з ним послуг площею 742,4246 га, кадастровий номер :21:000:0006, зареєстрована за ДП «Зарічненський лісгосп» на праві постійного користування на підставі розпорядження Рівненської облдержадміністрації №259 від 23.06.2014 «Про надання в постійне користування земельних ділянок для ведення лісового господарства і повязаних з ним послуг».

Відповідно до ч. 5 ст. 122 Земельного Кодексу України передбачено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Судом встановлено, що земельні ділянки під водою (водним простором) на водоймах загального користування озер «Друге» - 18 га та «Хоромне» - 42.4.га Зарічненського району розташовані за межами населених пунктів є землями лісогосподарського призначення державної власності, а відтак на даний час органом що здійснює розпорядження земельними ділянками під під водою (водним простором) є Рівненська ОДА і, відповідно, саме остання вправі надавати у користування на умовах оренди зазначені водні об"єкти.

Отже, з огляду на вищенаведене, Рівненська обласна державна адміністрація є тим органом, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Представник Відповідача 2 у відзиві на позов та додаткових запереченнях при визначенні органу, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, посилається на те, що таким органом має бути той хто користується земельною ділянкою під зазначеними вище водними об"єктами.

Однак суд зазначає, що спір виник не з земельних відносин, а з відносин користування водними об"єктами, і при визначенні органу, який уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах слід виходити з того якому органу надано право розпоряджатися саме водними об"єктами.

На підставі ст.49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідачів.

Керуючись статями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Визнати недійсним договір про організацію любительського та спортивного рибальства на рибогосподарському водному обєкті (його ділянці) №42 від 15.04.2013, укладений між Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Рівненській області та ГО «Спілка рибалок та мисливців «Марал».

3. Стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Рівненській області (м.Рівне, вул.Чорновола, 86, ) на користь Прокуратури Рівненської області (м.Рівне, вул. 16 Липня, 52) 689,00 грн. судового збору.

4. Стягнути з Громадської організації "Спілка рибалок та мисливців "Марал" (вул.Фестивальна, 11, смт.Зарічне, Рівненська обл., ) на користь Прокуратури Рівненської області (м.Рівне, вул. 16 Липня, 52) 689,00 грн. судового збору.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 10 червня 2016 року.

Суддя Марач В.В.