ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2016 р. Справа № 920/1902/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Білецька А.М., суддя Барбашова С.В. , суддя Істоміна О.А.

при секретарі Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю №688 від 27.04.2016

відповідача - ОСОБА_2, за довіреністю б/н від 03.02.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Кролевецького дочірнього агролісогосподарського підприємства "Кролевецький агролісгосп", м. Кролевець, Сумська область (вх. №1478 С/3) на рішення господарського суду Сумської області від 05.05.16 у справі № 920/1902/15

за позовом ПАТ "Українська залізниця" м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця"

до Кролевецького дочірнього агролісогосподарського підприємства "Кролевецький агролісгосп", м. Кролевець, Сумська область

про стягнення 44 280,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської області від 05.05.2016 у справі № 920/1902/15 (головуючий суддя Джепа Ю.А., суддя Костенко Л.А., суддя Шевченко П.І.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Кролевецького дочірнього агролісогосподарського підприємства Кролевецький агролісгосп на користь Державного підприємства Придніпровська залізниця 44280,00 грн. штрафу за неправильно зазначену масу вантажу, а також 1218 грн. судового збору.

Відповідач з рішенням господарського суду Сумської області від 05.05.2016 у справі № 920/1902/15 не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушенням норм чинного законодавства, неповне зясування обставин справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування викладених вимог відповідач зазначає про те, що позивачем порушені норми чинного законодавства України при перевірці маси вантажу, а саме: накладна № 32493744 від 16.07.2015 не містить відмітки залізниці про складання комерційного акту, а також кінцевої станції про отримання вантажу, в звязку з чим відповідач вважає, що комерційний акт АА № 010537/31 від 20.07.2015 не є належним доказом у справі та не є підставою для нарахування штрафних санкцій. Крім того, відповідач посилається на те, що на момент складання комерційного акта 150-тонні ваги, на яких здійснювалось переважування вагону № 60319845, були із простроченим терміном контролю придатності.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу з наведеними відповідачем доводами не погоджується, вважає рішення суду першої інстанції прийнятим у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права і правильним встановленням всіх обставин справи, в зв'язку з чим просить дане рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, як безпідставну.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, 16.07.2015 зі станції Кролевець Південно-Західної залізниці Кролевецьке дочірнє агролісогосподарське підприємство Кролевецький агролісгосп здійснило відправлення вагону № 60319845 згідно накладної № 32493744 на станцію Рокувата Придніпровської залізниці.

Звертаючись до господарського суду, позивач зазначив про те, що при проходженні вагону через станцію Пятихатки Придніпровської залізниці, на підставі ст. 24 Статуту залізниць України залізницею проведено контрольну перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що вона не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що складено комерційний акт АА № 010537/31/3 від 20.07.2015.

Перевіркою було виявлено, що в накладній № 32493744 у вагоні № 60319845 вказана маса вантажу складає 58000 кг, фактично же встановлено, що маса вантажу складає 43 500 кг, що на 14500 кг менше, ніж вказано у накладній.

Згідно залізничної накладної № 32493744 вартість перевезення вагону складає 8856,00 грн.

В звязку з вищевикладеним та на підставі ст. ст. 24, 118, 122 Статуту залізниць України позивач просив суд стягнути з відповідача штраф в сумі 44280,00 грн. за неправильно зазначену в накладній масу вантажу.

Беручи до уваги вказані обставини, вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи встановлений факт порушення відповідачем ОСОБА_3 оформлення перевізних документів, що зафіксовано комерційним актом, суд першої інстанції визнав вимоги позивача про стягнення з відповідача 44280,00 грн. штрафу правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

З даними висновками повністю погоджується колегія суддів з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та ОСОБА_3 перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи-одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Матеріалами справи підтверджено, що 16.07.2015 зі станції Кролевець Південно-Західної залізниці Кролевецьке дочірнє агролісогосподарське підприємство Кролевецький агролісгосп здійснило відправлення вагону № 60319845 згідно накладної № 32493744 на станцію Рокувата Придніпровської залізниці.

У накладній № 32493744 від 16.07.2015 в графі спосіб визначення маси, відповідач зазначив на електронних вагах, заводський № НОМЕР_1, як це передбачено п. 9 ОСОБА_3 приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644.

При проходженні вагону через станцію Пятихатки Придніпровської залізниці, на підставі ст. 24 Статуту залізниць України залізницею проведено контрольну перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що вона не відповідає масі, вказаній відправником у накладній, про що складено комерційний акт АА № 010537/31/3 від 20.07.2015.

Комерційним актом АА№ 010537/31/3 від 20.07.2015 засвідчено, що в перевізному документі зазначено: брутто не вказано, тара 23300 кг, нетто 58000 кг. При контрольному зважуванні вагону на справних 150 тонних вагонних вагах ст. Пятихатки, повірені 20.04.2015, виявилось брутто 66800 кг, тара з документу 23300 кг, нетто 43500, тобто маси нетто менше від маси нетто вказаної в перевізному документі на 14500 кг. Вантаж навантажений у 4 штабеля по довжині вагону. Увязки цілі не порушені. Вагон у технічному відношенні справний. Зважування вагону проводив приймальник поїздів Орленко в присутності комерційного агента Алєксєйчук. При повторному зважуванні недостача 14500 кг вантажу підтвердилась.

Згідно із ст. 6 Статуту залізниць України та п. 1.2 ОСОБА_3 оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та ОСОБА_3 і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Відповідно до 37 Статуту залізниць України, п.2.3. ОСОБА_3 оформлення перевізних документів та п.5 Наказу Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року N 644 "Про затвердження окремих розділів ОСОБА_3 перевезення вантажів", представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов'язаний зазначити у накладній.

Пунктом 2 ОСОБА_3 приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 встановлено, що загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом, тип ваг указується в накладній. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов'язаний зазначити в накладній. Ваговимірювальні технічні засоби відправників (одержувачів) мають бути повірені органами Держспоживстандарту та взяті на облік залізницею відповідно до Інструкції про порядок застосування ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті.

П.п. 2.1.,2.3. Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 31.07.2012 №442 зазначено, що засоби ваговимірювальної техніки, які перебувають у власності як залізниць, так і організацій, які не належать до сфери управління Укрзалізниці, підлягають обліку залізницями.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі про відсутність належних доказів щодо справності тензометричних ваг, на яких проводилось зважування вагону необґрунтоване, оскільки вказані тензометричні ваги пройшли повірку у визначені Інструкцією про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті України строки, що спростовує доводи відповідача та підтверджується витягом із технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки (зввт) № 12 вагонних ваг заводський №1155, станція Пятихатки Придніпровської залізниці, у якому повірником зроблений запис, що 20.04.2015 повірені ваги еталонними гирями ВПВ № 19992049 та визнані придатними до застосування.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги посилання відповідача про невідповідність способу проведеного позивачем зважування вантажу, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 9 ОСОБА_3 приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000, лісоматеріали й дрова повинні пред'являтися до перевезення із зазначенням у накладній таких даних: у разі перевезення в спеціальних контейнерах або в пакетах - кількості контейнерів або пакетів; у разі перевезення з використанням верхньої звуженої частини обрису навантаження ("шапки") - кількості основних штабелів, їх висоти і кількості штабелів, укладених у "шапці"; у разі перевезення лісоматеріалів і дров у критих вагонах - кількості штабелів; в інших випадках - кількості штабелів і їх висоти. Маса лісоматеріалів і дров визначається відправником умовно.

Пунктом 22 ОСОБА_3 видачі вантажів, затверджених цим же наказом, вказано, що перевірка маси вантажу на станції призначення проводиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення. В пункті 27 ОСОБА_3 зазначено, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить, зокрема, 2 % маси, зазначеної в перевізних документах, для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; 0,5 % маси всіх інших вантажів.

Суд першої інстанції обґрунтовано встановив, що у даному випадку різниця між вагою вантажу у накладній та у комерційному акті перевищує граничне розходження у визначенні маси нетто.

Як вбачається із матеріалів справи, на станції Кролевець відповідач визначив масу вантажу способом зважування на електронних вагах заводський № НОМЕР_1, про що вказав у накладній, як вимагається статтею 37 Статуту залізниць України. На станції Пятихатки та Рокувата зважування вагону здійснювалося на 150 - тонних статичних тензометричних вагах, отже, тим самим способом, що і відповідач.

Згідно із ч. 1 ст.129 Статуту залізниць України та ч. 1 ст.26 Закону "Про залізничний транспорт" обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до п. 6 ОСОБА_3 складання актів, в акті зазначаються: номери відправки, вагона, рід вагона, кількість пломб (ЗПП) і відбитки на них, кількість місць і маса вантажу за документами та виявлені перевіркою. У разі визначення маси на вагонних вагах зазначаються маса брутто, тари (з бруса або перевірена) вагона та нетто вантажу.

Пунктом 8 ОСОБА_3 складання актів визначено, що комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу. Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документах у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів.

Судом встановлено, що станцією Пятихатки Придніпровської залізниці правомірно складено саме комерційний акт, про що зазначено у залізничній накладній, оскільки виявлено факт невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у накладній № 32493744, за приписами п. 2 ОСОБА_3 складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 року.

Комерційний акт АА № 010537/31/3 від 20.07.2015 містить повну інформацію про відправника та одержувача вантажу, на ньому проставлено штемпель станції, а також у зазначеному документі детально описано відомості про вагон, його вантажопідйомність, технічний стан, спосіб завантаження вантажу, особу відповідальну за його навантаження, спосіб визначення маси вантажу (розділ А); обставини, за яких виявлено порушення (розділи Б, В, Г, Д).

Пунктами 12, 14 ОСОБА_3 складання актів якщо при перевірці вантажу, що прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція призначення в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено"; така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у п.10 цих ОСОБА_3.

Комерційний акт АА № 010537/31/3 від 20.07.2015 також містить заповнений пункт Є, який заповнений чорнильною ручкою та засвідчений штемпелем кінцевої станції Рокувата та підписами осіб.

Пунктом 10 ОСОБА_3 складення актів передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчику, сортувальної платформи, старший прийомоздавальник) і прийомоздавальник станції, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Отже, судом апеляційної інстанції встанолвено, що комерційний акт АА № 010537/31/3 від 20.07.2015 за формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства України, складений та підписаний повноважними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Пунктом 28 ОСОБА_3 приймання вантажів до перевезення визначено, що вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагонів, вантажу, їх маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагонах без перевірки маси та кількості вантажу.

На відповідача покладено обов'язок правильно визначити у накладній масу вантажу, при чому за приписами ч. 1 ст. 24 Статуту залізниць України позивач мав право, а не обов'язок перевірити ці відомості.

Пп. 6 та 3, пунктів 3.3. та 3.15 роз'яснень Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002р. за № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею", господарським судам слід мати на увазі таке. Стаття 24 Статуту надає залізницям право перевіряти правильність відомостей, зазначених відправником у залізничній накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній, у тому числі і після прибуття вантажу на станцію призначення. Пункт 26 Тарифного керівництва також надає залізниці право на договірних засадах зважувати та перевіряти масу вантажів при прийманні, видачі і перевантаженні у випадках, не передбачених Правилами перевезення, і згідно зі статтею 129 Статуту складати комерційний акт. Тому складання залізницею комерційного акту у випадках, коли залізниця не зобов'язана була видавати вантаж з перевіркою, не може бути підставою для визнання відповідного комерційного акта таким, що не має доказового значення. У застосуванні статті 118 Статуту слід мати на увазі, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених у цій статті порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення після пред'явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Згідно із ст 122 Статуту залізниць України та п. 5.5. ОСОБА_3 оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, з відправника стягується штраф у розмірі визначеному ст. 118 Статуту залізниць України.

Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України встановлює, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Як вбачається з матеріалів справи, вартість перевезення складає 8856,00 грн., різниця у масі, визначена на станції відправлення порівняно з масою, що виявилась на станції призначення в даному випадку перевищує норму природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто, тому у відповідності із ст.122 Статуту залізниць України позивачем правомірно нараховано відповідачу штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення в сумі 44 280,00 грн., в звязку з чим позовні вимоги правомірно визнані судом першої інстанції такими, що підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає, що посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивачем не доведено наявність законних підстав для застосування до його підприємства відповідного штрафу необґрунтоване, оскільки позивачем надано докази, які достовірно підтверджують факт допущення відповідачем порушення, передбачені статтею 122 Статуту залізниць України, оформлених комерційним актом.

В свою чергу відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність підстав для нарахування позивачем штрафу та стягнення його з відповідача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, що відповідачем не виконано.

Таким чином, висновки викладені в рішенні господарського суду, відповідають нормам матеріального та процесуального права та фактичним обставинам справи, а мотиви відповідача не можуть бути підставою для його скасування.

На підставі викладеного та керуючись статтями ст..ст. 32-34, 43, 99, 101, пунктом 1 статтею 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Кролевецького дочірнього агролісогосподарського підприємства "Кролевецький агролісгосп", м. Кролевець, Сумська область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 05.06.2016 у справі №920/1902/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Білецька А.М.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Істоміна О.А.