ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.06.16р. Справа № 904/3533/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛЕКС ФОРС", м. Ізмаїл, Одеська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Л-ПРОФИТ", м. Дніпропетровськ

про стягнення попередньої оплати за договором поставки у розмірі 64 861, 38 грн.

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність №118 від 29.12.2015р.;

від відповідача - не з'явився.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЛЕКС ФОРС» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Л-ПРОФИТ» (далі - відповідач) на свою користь попередню оплату за договором поставки у розмірі 64 861, 38 грн.

Відповідач у судове засідання не зявився, відзив на позов та документи на вимоги суду не надав. Про час та дату розгляду спору повідомлений належним чином, оскільки в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення, що підтверджує отримання відповідачем ухвали про виклик у судове засідання.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно ст. 75 ГПК України.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

22.07.2015 року між позивачем (покупцем) та відповідачем (продавцем) укладено договір №18/15 (далі - Договір), за умовами якого постачальник зобовязується поставити та передати покупцю, а покупець зобовязується оплатити та прийняти відсів фракції 0-10мм та щебінь фракції 5-20 мм (товар) в асортименті, кількості, ціні, та термінах поставки відповідно до узгоджених сторонами специфікацій-заявок, які є невідємною частиною Договору (п.1 Договору).

Відносини, що виникли між сторонами на підставі зазначеного вище Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Приписами статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.1.3 Договору поставка товару здійснюється партіями. Партією товару визначається обсяг товару, що одночасно постачається постачальником покупцю відповідно до Специфікації-заявки.

Постачання товару за Договором здійснюється на умовах, що вказані у Специфікаціях, які є невідємною частиною Договору (п.5.1 Договору)

Згідно п.3.4 Договору строк поставки товару встановлюється по узгодженню між сторонами згідно заявки або отримання попередньої оплати.

За умовами Специфікації №1 від 23.07.2015 року сторонами погоджено поставку товару протягом липня грудня 2015 року.

За заявкою позивача про відвантаження товару (а.с.21) відповідачем виставлено на оплату рахунок №60 від 06.08.15р. (а.с.19), на підставі якого позивачем здійснено передплату товару у розмірі 64 861, 38 грн., що підтверджується платіжним дорученням №17 від 06.08.15р. (а.с.17).

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Положеннями частини 2 статті 693 ЦК України встановлено, у випадку, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З матеріалів справи вбачається, що листом №48 від 28.09.15р. позивач звертався до відповідача з вимогою щодо повернення перерахованих коштів з огляду на невиконання останнім зобовязань щодо поставки товару.

Враховуючи те, що відповідачем передплату не повернуто, позивач звернувся з даним позовом до суду.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільного повернення передплати.

Положеннями ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання, а ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

В силу положень ст.16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосування штрафних санкцій.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Л-ПРОФИТ" (49044, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд. 10, офіс 412; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛЕКС ФОРС" (68600, Одеська область, м.Їзмаїл, вул. Дзержинського, 61А, офіс 1; ) суму 64 861, 38 грн. (шістдесят чотири тисячі вісімсот шістдесят одна грн. 38 коп.), 1 378, 00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст підписаний 10.06.2016 р.