номер провадження справи 11/35/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2016 Справа № 908/1083/16

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя Гончаренко С.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Нова Лайт» (АДРЕСА_1, 02660, адреса для листування: а/с 199, м. Київ, Київська область, 01001; ),

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Поло-Електро» (пр. Леніна, буд. 173, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69037, ),

у присутності представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився;

про стягнення 11757,74грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду надійшла позовна заява ТОВ «Інжинірингова компанія «Нова Лайт» про стягнення з ТОВ «Поло-Електро» 11757,74грн., як вказано в позові, 6028,30грн. основного боргу за поставлений товар, 4768,38грн. інфляційних втрат, 362,69грн. річних і 598,37грн. пені.

21.04.2016 порушено провадження по справі і справа призначена до розгляду. З ціллю надання витребуваних матеріалів розгляд справи відкладався.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що за договором поставки №КВ-176 від 05.07.2013 поставив відповідачу товар на суму 39825,74грн. Відповідач свої договірні зобовязання зі сплати товару виконав частково в сумі 33797,44грн. Заборгованість в сумі 6028,30грн. не сплачена.

Просить стягнути вказану суму боргу, а також нараховані за несвоєчасну сплату інфляційні втрати у розмірі 4768,38грн., річні в розмірі 362,69грн., а також пеню в розмірі 598,37грн.

Відповідач вимоги суду не виконав, відзив на позовну заяву та витребувані докази не надав. В судове засідання повноважного представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, заяв та клопотань про розгляд справи без участі повноважного представника відповідача на адресу суду не надходило. За таких обставин, справа розглядається в порядку передбаченому ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в матеріалах справи документами та за відсутністю повноважного представника відповідача.

Вивчивши матеріали справи встановив наступні обставини:

Статтею 11 Цивільного кодексу України закріплено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до п. 2 цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Зобовязанням, відповідно до п. п. 1, 2 ст. 509 цього Кодексу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

05.07.2013 між ТОВ «Інжинірингова компанія «Нова Лайт» (Постачальник) і ТОВ «Поло Електро» (Покупець) був укладений договір поставки №КВ-176, згідно якому в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Постачальник зобовязується зробити постачання електротехнічної продукції Покупцю в номенклатурі, асортименті, за цінами та в строки, визначені цим договором, а Покупець зобовязується прийняти замовлений Товар та здійснити його оплату (п.1.1 договору).

В силу положень ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.1.2 договору, Постачання Товару за цим договором здійснюється партіями. Найменування, асортимент, кількість, ціна, строк, інші особливі умови поставок окремих партій товару визначаються сторонами в процесі діяльності і відображаються в специфікаціях, рахунках-фактурах, накладних, які є невідємною частиною цього договору і визначаються на основі заявок Покупця в усній або письмовій формі, підтверджених Постачальником.

Стаття 692 Цивільного кодексу України визначає обовязок Покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 5.4 договору передбачено, що оплата товару здійснюється Покупцем з відстроченням платежу терміном до 28 календарних днів з моменту поставки товару. Загальна вартість поставленого товару, щодо якого допускається відстрочення платежу (на одну чи кілька партій товару), не може перевищувати 60000грн.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, що субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст.526 Цивільного кодексу України. Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

За замовленнями відповідача №1156 від 04.02.2014 і №1187 від 05.02.2014 позивач видатковими накладними №623 від 06.02.2014, №704 і №705 від 08.02.2014 поставив відповідачу товар (диф. автомат) на загальну суму 39825,74грн.

Відповідач свої договірні зобовязання зі сплати товару виконав частково в сумі 33797,44грн. Заборгованість в сумі 6028,30грн. не сплачена до теперішнього часу.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не передбачено договором.

Вимоги позивача про стягнення 6028,30грн. основного боргу, 4768,38грн. інфляційних втрат і 362,69грн. річних законні, обґрунтовані і підтверджуються зібраними в справі доказами.

В частині стягнення пені в розмірі 598,37грн. позов не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 9.2 договору передбачено, що у випадку порушення Покупцем строків оплати за поставлений товар, Покупець сплачує Постачальнику пеню, розраховану в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно сплаченого платежу за кожний день прострочення в оплаті.

З огляду на викладене, між сторонами не досягнуто згоди щодо розміру пені, оскільки ставка НБУ є величиною змінною, і в договорі необхідно зазначати, за який саме період вона береться (на день укладення договору, на момент прострочення, звернення до суду тощо).

Судовий збір віднести на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Поло-Електро» (пр. Леніна, буд. 173, м.Запоріжжя, Запорізька область, 69037, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інжинірингова компанія «Нова Лайт» (АДРЕСА_2, 02660, адреса для листування: а/с 199, м. Київ, Київська область, 01001; ) 6028 (шість тисяч двадцять вісім) грн. 30 коп. основного боргу, 4768 (чотири тисячі сімсот шістдесят вісім) грн. 38 коп. інфляційних втрат, 362 (триста шістдесят дві) грн.. 69 коп. річних і 1307 (одна тисяча триста сім) грн. 87 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення в повному обсязі складено і підписано 09.06.2016.

Суддя С.А. Гончаренко