ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.06.16р. Справа № 904/3717/16
За позовом Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш", м. Суми

до Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення 186 191 грн. 96 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1, дов. № 56-4016 від 01.03.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" заборгованість у розмірі 186 191 грн. 96 коп., з яких: 136 462 грн. 63 коп. основний борг, 48 927 грн. 25 коп. - пеня, 802 грн. 08 коп. - 3% річних, відповідно до умов договору підряду від 15.06.2015р. № 1503099.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому підтвердив наявність заборгованості перед позивачем за виконані підрядні роботи та просив суд прийняти судове рішення в частині стягнення з відповідача пені з урахуванням виконаного відповідачем контррозрахунку із застосуванням подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення.

10.06.2016р. на адресу суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог від 06.06.2016р. № 04/09-009262, у звязку із перерахунком розміру пені, відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 148 737 грн. 80 коп., з яких: 136 462 грн. 63 коп. основний борг, 11 473 грн. 09 коп. - пеня, 802 грн. 08 коп. - 3% річних.

Позивач явку свого повноважного представника у судове засідання 16.06.2016р. не забезпечив. Згідно клопотання, викладеного в заяві про зменшення позовних вимог від 06.06.2016р. № 04/09-009262 просив суд розглянути справу без участі представника позивача.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника позивача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, у судовому засіданні оголошувалася перерва з 02.06.2016р. по 16.06.2016р.

В порядку ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

15.06.2015р. між Публічним акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" (замовник) та Публічним акціонерним товариством "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" (підрядник) укладено договір підряду № 1503099 (надалі - Договір), відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник зобовязується виконати власними силами без залучення організацій в субпідряд, відповідно до умов цього Договору роботи з капітального ремонту компресорної установки ВШ 3/40 М компресорної станції ЦМП згідно калькуляції (Додаток 2), а замовник зобовязується прийняти роботи і сплатити їх (п. 1.1 Договору).

За умовами п. 9.1 Договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і скріплення їх печаткою і діє до 31.12.2015р., але не раніше повного виконання сторонами своїх зобовязань за Договором.

Згідно п. 2.1 Договору вартість робіт, що доручаються підряднику за даним Договором визначається на підставі калькуляції (Додаток 2) і становить 196 462,63 грн. з ПДВ. Договірна ціна є твердою і перегляду в сторону підвищення не підлягає протягом терміну дії Договору. Обєм виконуваних робіт і оплата робіт проводиться за виділеним поточним фінансуванням.

Відповідно до п. п. 3.1, 3.2 Договору передача відремонтованого компресора замовнику оформляється відповідним актом здачі-приймання обладнання після ремонту; після доставки компресора замовнику, замовник приймає виконані роботи протягом 5 календарних днів.

Робота вважається виконаною після підписання обома сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт у кількості 3 екз. (п. 3.3 Договору).

У п. 4.1 Договору сторони узгодили, що оплата здійснюється за фактом виконаних робіт за розцінками і видами робіт, вказаних у типовому кошторисі (Додаток 2) з от строчкою платежу 60 календарних днів на рахунок в Приватбанку, після підписання акта приймання-передачі виконаних робіт. Оплата здійснюється в межах наданого поточного фінансування.

Приймання робіт здійснюється за актом приймання в експлуатацію устаткування після виконання ППР устаткування (акт підписується двома сторонами) (п. 4.3 Договору).

На виконання умов Договору позивач виконав визначені Договором роботи, а відповідач прийняв виконані роботи, про що свідчить складений та підписаний сторонами акт виконання робіт (надання послуг) від 30.12.2015р. № 303, згідно якого вартість робіт складає 196 462 грн. 63 коп. (а.с. 13).

Відповідач свої зобовязання по оплаті прийнятих робіт у визначений Договором строк не виконав, оплативши вартість прийнятих робіт частково на суму 60 000 грн. 00 коп., у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 136 462 грн. 63 коп.

Згідно п. 8.6 Договору у випадку порушення строків оплати за виконані роботи згідно з цим Договором більше 10 календарних днів замовник сплачує підряднику пеню у розмірі 0,5% від суми виконаних робіт за кожен день прострочення, починаючи з 11 календарного дня прострочення.

Відповідно до розрахунку позивача сума нарахованої пені за період з 11.03.2016р. по 04.05.2016р. складає 11 473 грн. 09 коп.

На підставі ст. 625 ЦК України позивач нарахував та вимагає стягнути з відповідача 3% річних за період з 11.03.2016р. по 04.05.2016р. в сумі 802 грн. 08 коп.

Заборгованість відповідача підтверджується: Договором з додатками, актом виконання робіт (надання послуг), обґрунтованим розрахунком позовної суми тощо.

На час розгляду справи доказів погашення заборгованості відповідача перед позивачем не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Приписами статті 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобовязань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обовязкові умови договору відповідно до законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обовязковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заборгованість відповідача за виконані роботи становить 136 462 грн. 63 коп. З урахуванням умов п. 4.1 Договору строк оплати виконаних підрядних робіт є таким, що настав 29.02.2016р.

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Відповідно до ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно із п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань від 17.12.13р. № 14 з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Перевіривши розрахунки позивача, судом встановлено, що розрахунки пені та 3% річних відповідають умовам Договору та приписам чинного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, встановлені договором, майново-господарські зобовязання перед позивачем з оплати виконаних позивачем робіт, чим порушив умови укладеної із позивачем договору та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача 136 462 грн. 63 коп. основної заборгованості, 11 473 грн. 09 коп. пені, 802 грн. 08 коп. 3% річних є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Водночас, оскільки позивачем під час судового розгляду справи подано заяву про зменшення позовних вимог, за приписами п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, сплачена ним сума судового збору у розмірі 561 грн. 81 коп. підлягає поверненню позивачу за ухвалою суду, у разі подання відповідного клопотання.

Крім того, оскільки позивачем при зверненні до суду із даним позовом зайво сплачені 318 грн. 79 коп. судового збору, за приписами п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, вказана сума також підлягає поверненню позивачу за ухвалою суду, у разі подання відповідного клопотання.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, б. 310, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" (40020, м. Суми, Курський проспект, б. 6, ) 136 462 грн. 63 коп. (сто тридцять шість тисяч чотириста шістдесят дві грн. 63 коп.) основного боргу, 11 473 грн. 09 коп. (одинадцять тисяч чотириста сімдесят три грн. 09 коп.) пені, 802 грн. 08 коп. (вісімсот дві грн. 08 коп.) 3% річних, 2 231 грн. 07 (дві тисячі двісті тридцять одну грн. 07 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя ОСОБА_2

Повне рішення складено 17.06.16р.