УХВАЛА

про повернення позовної заяви

14.06.2016Справа № 904/4601/16

Суддя Андреїшина І.О., розглянувши

позовну заяву Релігійної громади «Парафія «Святого Пантелеймона» Дніпропетровсько-Запорізької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви в особі настоятеля громади архімандрита Никанора (Скіпіна)

до 1) Дніпропетровської обласної ради

2) Заступника голови Дніпропетровської обласної ради Науменка Віктора Олексійовича

про визнання нечинними рішень заступника голови Дніпропетровської обласної ради, зобов'язання Дніпропетровської обласної ради розглянути питання про передачу нежитлової будівлі у власність релігійної громади та визнання договору купівлі-продажу недійсним

УСТАНОВИЛА:

Релігійна громада «Парафія «Святого Пантелеймона» Дніпропетровсько-Запорізької єпархії Української Автокефальної Православної Церкви в особі настоятеля громади архімандрита Никанора (Скіпіна) звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дніпропетровської обласної ради та заступника голови Дніпропетровської обласної ради Науменка Віктора Олексійовича , згідно з якою просить суд:

1. Визнати не чинними рішення заступника голови Дніпропетровської обласної ради Науменка В.О. за зверненням Релігійної громади «Парафія Св. Пантелеймона» від 27.10.2011, викладені у листах № ВИХ-56/0/2-12 від 16.01.2012, № ВИХ-1423/0/2-12 від 23.05.2012, № С-513 від 10.07.2012, як такі, що:

- прийняті ним із перевищенням влади - у результаті присвоєння виключних повноважень пленарного засідання сесії Дніпропетровської обласної ради;

- прийняті з ігноруванням доказів того, що будівля по вул. Короленка, 20-а у м. Дніпропетровську є храмом Православного обряду, збудованим у візантійському архітектурному стилі;

- суперечать вимогам Указу Президента України від 04.03.1992 № 125;

- унеможливлюють реалізацію релігійною громадою «Парафія Св. Пантелеймона» УАПЦ права на відправлення масових богослужінь;

- є порушенням принципу рівності релігійних організацій.

2. Зобов'язати Дніпропетровську обласну раду вчинити дії - розглянути на пленарному засіданні сесії Дніпропетровської обласної ради питання про передачу нежитлової будівлі по вул. Короленко, 20-а у м. Дніпропетровську безоплатно у власність релігійної громади «Парафія Святого Пантелеймона» Української Автокефальної Православної Церкви.

3. Забезпечити цей адміністративний позов шляхом винесення рішення суду про заборону Дніпропетровській обласній раді, іншим органам місцевого самоврядування Дніпропетровської області та підпорядкованим їм органам, підприємствам, установам, організаціям, посадовим і службовим особам цих органів, підприємств, установ, організацій, до завершення розгляду позову вчиняти правочини щодо відчуження будівлі по вул. Короленко, 20-а у м. Дніпропетровську, надання її у користування будь-кому шляхом укладення будь-яких правочинів.

4. Призначити у справі судову експертизу об'єкту інтелектуальної власності - витвору архітектури, на вирішення якої поставити питання - чи містить будівля по вул. Короленка, 20-а у м. Дніпропетровську ознаки архітектурної споруди Храму Православного Християнського обряду візантійського архітектурного стилю; якою є ринкова вартість цієї будівлі.

5. Визнати договір купівлі - продажу не дійсним.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2016 р. у справі № 904/4601/16 (суддя Новікова Р.Г.), керуючись ст. 16, 17, 86 ГПК України, ухвалено надіслати за підсудністю до Господарського суду міста Києва (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 44-В) позовну заяву Релігійної громади парафії «Святого Пантелеймона» Дніпропетровсько-Запорізької єпархії Української Автокефальної православної церкви у м. Дніпропетровську до Дніпропетровської обласної та заступника голови Дніпропетровської обласної ради Науменка Віктора Олексійовича про визнання нечинними рішень Дніпропетровської обласної ради, викладені у листах № ВИХ-56/0/2-12 від 16.01.2012 р., № ВИХ-1423/0/2-12 від 23.05.2012 р., № С-513 від 10.07.2012 р.; зобов'язання вчинити дії. В додатках до даної ухвали зазначено: позовна заява з додатками, у т.ч. оригінал квитанції №0.0.561415238.1 від 01.06.2016 року про сплату судового збору у сумі.; оригінал поштового чеку від 01.06.2016 р.; клопотання про поновлення строку №б/н від 01.06.2016 р.

Супровідним листом № 904/4601/16/27763/16 від 06.06.2016 р. Господарський суд Дніпропетровської області скерував вищевказані матеріали справи № 904/4601,16 до Господарського суду м. Києва.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.06.2016 р., матеріали позовної заяви Релігійної громади парафії «Святого Пантелеймона» Дніпропетровсько-Запорізької єпархії Української Автокефальної православної церкви у м. Дніпропетровську до Дніпропетровської обласної та заступника голови Дніпропетровської обласної ради Науменка Віктора Олексійовича про визнання нечинними рішень заступника голови Дніпропетровської обласної ради, зобов'язання Дніпропетровської обласної ради розглянути питання про передачу нежитлової будівлі у власність релігійної громади та визнання договору купівлі-продажу недійсним, передано на розгляд судді Андреїшиній І.О.

Розглянувши зазначену позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Позовна заява повинна містити: 1) найменування господарського суду, до якого подається заява; 2) найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності; 2-1) документи, що підтверджують за громадянином статус фізичної особи - підприємця; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; суми договору (у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів); 4) зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, на яких грунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору якщо такі проводилися; 6 1) відомості про вжиття запобіжних заходів відповідно до розділу V 1 цього Кодексу; 7) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви.

У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, якщо вони необхідні для правильного вирішення спору.

У відповідності до ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес; у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми; не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору; не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів; до винесення ухвали про порушення провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору.

Суддя повертає позовну заяву не пізніше трьох днів з дня її надходження, про що виносить ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

За приписами статті 90 Цивільного кодексу України, юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування. Юридична особа, що є підприємницьким товариством, може мати комерційне (фірмове) найменування. Комерційне (фірмове) найменування юридичної особи може бути зареєстроване у порядку, встановленому законом. Найменування юридичної особи вказується в її установчих документах і вноситься до єдиного державного реєстру. Юридична особа не має права використовувати найменування іншої юридичної особи.

Дослідивши матеріали позовної заяви, господарський суд зазначає, що позивачем при зверненні до господарського суду з даним позовом не зазначено поштових індексів адрес сторін, ідентифікаційних кодів сторін.

У відповідності до частини 1 статті 58 Господарського процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Доказами в господарському судочинстві є будь-які відомості, отримані у визначеному законом порядку, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, на яких обґрунтовуються вимоги і заперечення осіб, що беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Отже, можна об'єднати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами. Позивач має право об'єднати в одній позовній заяві не лише вимоги до одного відповідача, а й вимоги до кількох відповідачів за умови, що ці вимоги пов'язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують їх.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позовні вимоги заявлені до двох відповідачів, зокрема, Дніпропетровської обласної ради (юридична особа) та до заступника голови Дніпропетровської обласної ради Науменка Віктора Олексійовича (фізична особа).

У відповідності до ст. 21. ГПК України, сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач; позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу; відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу. Зокрема, пунктом 4 1 частини 1 статті 12 ГПК України передбачено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю)..

Однак, позивач заявив даний позов до другого відповідача - заступника голови Дніпропетровської обласної ради Науменка Віктора Олексійовича, який є фізичною особою та не відноситься до категорії вищевказаних осіб в розумінні пункту 4 1 частини 1 статті 12 ГПК України.

Відповідно до п. 5 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Пунктом 3.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо). Право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, надане також судді. При цьому останній вправі вирішувати питання про об'єднання лише тих заяв (справ), які перебувають в його провадженні.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК).

Господарський суд встановив, що позивач подав позов до Дніпропетровської обласної ради (юридична особа) та до заступника голови Дніпропетровської обласної ради Науменка Віктора Олексійовича (фізична особа), порушуючи правила об'єднання вимог, оскільки спори, які виникли між сторонами відносяться до підсудності різних судових інстанцій, у зв'язку з чим дані вимоги не можуть розглядатися судом в одному провадженні.

У відповідності до положень пункту 3 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

З поданої до суду позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачем не додано належних доказів сплати судового збору.

Законом України N 3674-VI від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який вступив в силу з 01.11.2011 р., встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється на рівні одного розміру мінімальної заробітної плати.

За приписами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України» встановлено у 2016 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі з 1 січня - 1 378,00 гривень.

У відповідності до п. 2.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Оскільки позовна заява містить три немайнові вимоги, позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 4 134,00 грн. - 3 розміри мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. 2.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Дослідивши матеріали позовної заяви вих. № б/н від 01.06.2016 р. (вхід. № 10837/16 від 10.06.2016 р.) вбачається, що позивачем надано в якості доказу сплати судового збору квитанцію ПАТ КБ «Приватбанк» № 0.0.561415238.1 від 01.06.2016 р., яка свідчить про сплату останнім судового збору в сумі 137,80 грн. При цьому, суд зауважує, що позов містить три немайнові вимоги.

За таких обставин, вищевказана квитанція ПАТ КБ «Приватбанк» № 0.0.561415238.1 від 01.06.2016 р. на суму 137,80 грн. не може слугувати належним доказом сплати судового збору за подання позовної заяви в установленому чинним законодавством України порядку та розмірі.

Згідно з ч. 2 п. 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК, а саме: статтею 435, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97, пунктом 4 частини першої статті 1113, частиною другою і пунктом 1 частини четвертої статті 11120, пунктом 3 частини шостої статті 113, частиною п'ятою статті 1222, частиною п'ятою статті 1228. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору (сплата його не до спеціального фонду Державного бюджету України або в меншому розмірі, ніж необхідно), то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Крім того, господарський суд зауважує, що позивачем у прохальній частині позовної заяви заявлене клопотання про забезпечення позову шляхом винесення рішення суду про заборону Дніпропетровській обласній раді, іншим органам місцевого самоврядування Дніпропетровської області та підпорядкованим їм органам, підприємствам, установам, організаціям, посадовим і службовим особам цих органів, підприємств, установ, організацій, до завершення розгляду позову вчиняти правочини щодо відчуження будівлі по вул. Короленко, 20-а у м. Дніпропетровську, надання її у користування будь-кому шляхом укладення будь-яких правочинів. Однак, за дане клопотання позивачем також не сплачено судовий збір, а саме клопотання не обґрунтовано належними доказами.

У відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду заяви про забезпечення позову сплачується судовий збір у розмірі 0,5 розміру мінімальної заробітної плати, що становить - 689,00 грн.

Також, господарський суд зазначає, що до позовної заяви не додано доказів у підтвердження направлення відповідачам копій доданих до позовної заяви документів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ст. 56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Тобто, законодавством встановлено форму належного та достатнього доказу факту направлення копії позову іншій стороні - опису вкладення.

Відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, позивачем в якості доказів направлення на адресу відповідача (Дніпропетровської обласної ради) копії позовної заяви та доданих до неї документів надано лише фіскальний чек УДППЗ «Укрпошта» № 6029 від 01.06.2016 р. При цьому, відповідного розрахункового документу у підтвердження направлення копії позовної заяви з доданими документами на адресу другого відповідача (заступника голови Дніпропетровської обласної ради Науменка Віктора Олексійовича) та описів вкладень в цінні листи з конкретизованим переліком всіх документів, позивач суду не надав.

Дослідивши матеріали позовної заяви, Господарський суд м. Києва зауважує, що жодний документ, який додано до позовної заяви не засвідчено належним чином.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації», затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. № 55, відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту «підпис».

У пункті 5.26 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації», зазначено, що відбитком печатки організації засвідчують на документі підпис відповідальної особи.

Таким чином, копії документів засвідчуються шляхом проставляння печатки підприємства на кожній сторінці документа, або на зворотній сторінці прошитої копії документа, напису «Згідно з оригіналом» та назви посади, особистого підпису особи, що має відповідні повноваження та засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії.

Суд зауважує, що вищевказані положення законодавства стосуються усіх доказів, які подаються до господарського суду.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 ГПК України, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, судом встановлено, що надані копії документів не засвідчені належним чином - не містять відбитку печатки організації, напису «Згідно з оригіналом», назви посади, ініціалів та прізвища особи, яка засвідчує копію, дати засвідчення копії, як передбачено пунктами 5.26. та 5.27. Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003), а тому не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів в розумінні статті 36 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, позивачем при зверненні з даним позовом до суду не дотримано вимог п. п. 2, 3, 4, 5 і 6 ст. 63 ГПК України, у зв'язку з чим Господарський суд м. Києва дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу без розгляду на дооформлення.

Керуючись пунктами 2, 3, 4, 5 і 6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИЛА:

Повернути позовну заяву без розгляду на дооформлення.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою для повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду міста Києва з позовом.

Суддя І.О. Андреїшина

Інформацію щодо руху справи можна отримати в інформаційному центрі Господарського суду міста Києва за тел. 284-18-98 та на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua

Учасники процесу мають можливість отримувати процесуальні документи в електронному вигляді паралельно з документами у паперовому вигляді.

Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:

1. Зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.

2. Подати до суду заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, яку необхідно роздрукувати на офіційному веб-порталі судової влади України у вищевказаному розділі. Процесуальні документи у відповідній справі, що видані після дати подання вказаної Заявки до суду, будуть надходити в електронному вигляді на зареєстровану електронну адресу учасника судового процесу в домені mail.gov.ua, зазначену в Заявці.