ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" червня 2016 р. Справа № 5015/2276/11

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого-судді Кордюк Г.Т.

суддів Гриців В.М.

Михалюк О.В.

одержавши заяву ОСОБА_2 б/н від 19.08.2014 року

про перегляд постанови Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.2012 року за нововиявленими обставинами

у справі №5015/2276/11

за позовом ОСОБА_3, м. Львів

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю „Львівська гарнізонна база", м.Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2, м. Львів

про зобов'язання провести розрахунок вартості частини майна товариства відповідно до частки ОСОБА_3 (99%) у статутному капіталі товариства виходячи з ринкових цін, що діяли станом на 31.03.2010р.; надання розрахунку отриманого товариством у 2010р. (01.01.2010р. по 31.03.2010р.) прибутку відповідно до частки ОСОБА_3 (99%) у статутному капіталі товариства; виплатити ОСОБА_3 належну частину вартості майна, відповідно до частки (99%) у статутному капіталі товариства; виплатити ОСОБА_3 належну частину отриманого товариством у 2005р. (01.01.2005р. по 31.03.2005р.)прибутку вартості31.03.2005р.) прибутку вартості

За участю представників:

від відповідача - Наконечна О.-А.Є. - представник;

від позивача та третьої особи - не з'явилися;

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.08.2011 року частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_3 в частині зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю „Львівська гарнізонна база" провести розрахунок вартості частини майна товариства відповідно до частки ОСОБА_3 (99%) у статутному капіталі товариства, виходячи з ринкових цін та стягнення з відповідача вартості належної позивачу частини майна товариства, що пропорційна частці позивача у статутному капіталі розміром 99%.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.2012 року рішення Господарського суду Львівської області від 04.08.2011 року частково скасовано.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.07.2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.2012 року задоволено, а постанову Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.2012 року скасовано, та прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду від 18.05.2016 року скасовано постанову Львівського апеляційного господарського суду від 09.07.2015 року, справу № 5015/2276/11 направлено на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду в іншому складі суду.

Автоматизованою системою документообігу справу передано на розгляд судді доповідачу Кордюк Г.Т., введено до складу судової колегії суддів Гриців В.М. та Михалюк О.В.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду заяву ОСОБА_2 про перегляд постанови Львівського апеляційного господарського суду від 11.07.2012 року за нововиявленими обставинами прийнято до провадження, справу призначено до розгляду на 16.06.16.

Позивач та третя особа участі своїх уповноважених представників у судовому засіданні не забезпечили, проте подали клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні головуючою суддею Кордюк Г.Т. подано заяву про самовідвід у даній справі. При цьому самовідвід мотивований тим, що заяву про перегляд постанови за нововиявленими обставинами, ОСОБА_2 обгрунтовує постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.08.14 у справі № 2-11/11 (2/1328/11/12), в якій судом у складі, зокрема, головуючого судді Кордюк Г.Т. встановлено право ОСОБА_2 на отримання від ТОВ «Львівська гарнізонна база» грошової компенсації за вартість майна, пропорційно його частці у статутному капіталі відповідача у розмірі 25%, що у грошовому еквіваленті становить 1 323 308 грн.

Таким чином, враховуючи, що колегією суддів у складі, зокрема, головуючого судді Кордюк Г.Т., вже висловлено свою правову позицію щодо спірних правовідносин у постанові від 21.08.14 у справі № 2-11/11 (2/1328/11/12) та при розгляді заяви ОСОБА_2 про перегляд постанови за ново виявленими обставинами суду необхідно зробити висновок щодо фактів, які встановлені у постанові від 21.08.14 у справі № 2-11/11 (2/1328/11/12), відтак розгляд даної справи під головуванням судді Кордюк Г.Т. може викликати сумнів у сторін щодо неупередженості та безсторонності судді у розгляді даної справи, що суперечить ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 21 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами. При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід. З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі.

Відповідно до п. 1.2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26 грудня 2011 року № 18, право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному судді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, враховуючи вимогу "безсторонності" у розумінні ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мають бути застосовано два критерії: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання певного судді у конкретній справі, а другий - у з'ясуванні того, чи забезпечував суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу (рішення Суду у справі Фельдман проти України, no. 76556/01 та 38779/04, від 08.04.2010).

При цьому, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення Суду у справі Олександр Волков проти України, no. 21722/11, від 09.01.2013).

Відтак, у світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) об'єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: - забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається свідчить про неупередженість суду; - судом створено достатні гарантії для усунення підстав і навіть потенційної можливості побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Так, стосовно об'єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників судового процесу.

Згідно з ч. 5 ст. 20 ГПК України питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів.

Таким чином, враховуючи те, що оцінці у даній справі як нововиявлені обставини підлягають факти встановлені в постанові Львівського апеляційного господарського суду у справі № № 2-11/11 (2/1328/11/12) (головуючий суддя Кордюк Г.Т.), для виключення сумнівів щодо неупередженості та безсторонності судді Кордюк Г.Т., а також для забезпечення довіри учасників провадження до суду, колегія суддів дійшла висновку про задоволення самовідводу у справі № №5015/2276/11 заявленого головуючим суддею Кордюк Г.Т.

З врахуванням викладеного в сукупності та керуючись ст.ст. 20, 86 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд -

У Х В А Л И В:

1. Заяву судді Кордюк Г.Т. про самовідвід від розгляду справи № 5015/2276/11 задовольнити.

2. Справу передати для визначення автоматизованою системою діловодства іншого судді доповідача у справі.

Головуючий суддя Кордюк Г.Т.

Судді Гриців В.М.

Михалюк О.В.