ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року Справа № 915/1654/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б.- головуючого
Алєєвої І.В. Рогач Л.І.
за участю представників:
позивачаОСОБА_4 - довіреність від 10.03.2016 року
відповідачівОСОБА_5 довіреність від 01.12.2014 року
третіх осібФігель С.І. - довіреність від 14.12.2015 року
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_7
на постановувід 25.02.2016 р. Одеського апеляційного господарського суду
у справі№ 915/1654/14 господарського суду Миколаївської області
за позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_7
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_8
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Новий ринок"; - Веселинівська селищна рада Веселинівського району Миколаївської області
проусунення перешкод у користуванні власністю

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року ФОП ОСОБА_7 звернулась до господарського суду Миколаївської області з позовом до ФОП ОСОБА_8, третя особа КП "Новий ринок", Веселинівська селищна рада Веселинівського району Миколаївської області про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення: - тимчасової споруди - контейнеру у вигляді металевої конструкції, розташованої в смт. Веселинове, Веселинівського району Миколаївської області, на території ринку КП «Новий ринок» та належного ФОП ОСОБА_8, перед складом-магазином ФОП ОСОБА_7, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у вигляді металевої конструкції, розташованої в смт. Веселинове, Веселинівського району Миколаївської області, на території ринку КП «Новий ринок» та належного ФОП ОСОБА_8, біля лівого кута складу-магазину ФОП ОСОБА_7, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на підставі статей 386, 391 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 152 Земельного кодексу України.

09.12.2014 року на адресу суду надійшло клопотання позивача про призначення судової будівельно - технічної експертизи.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 09.12.2014 року було призначено у даній справі № 915/1654/14 судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Миколаївському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. Зупинено провадження у даній справі до проведення судової експертизи.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.02.2015 року поновлено провадження у справі для розгляду клопотання судового експерта.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.02.2015 року задоволено клопотання експерта № 19 від 06.01.2015 року, зупинено провадження у даній справі до проведення Миколаївським відділенням Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 17.11.2015 року поновлено провадження у справі.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 02.12.2015 р. (суддя Е.М. Олейняш) позов задоволено повністю.

Мотивуючи рішення суд першої інстанції дійшов до висновку, що у спірному випадку відповідачем при розміщенні об'єктів порушено будівельні та протипожежні норми.

Враховуючи розміщення відповідачем тимчасових споруд з порушенням будівельних та протипожежних норм, суд дійшов висновку про порушення прав власника на безпечне користування своїм майном, яке підлягає захисту.

За апеляційними скаргами ФОП ОСОБА_8 та КП "Новий ринок" Одеській апеляційний господарський суд (судді: В.Б. Туренко, Л.В. Поліщук, М.А. Мишкіна) переглянувши рішення господарського суду Миколаївської області від 02.12.2015 р. в апеляційному порядку, постановою від 25.02.2016 року, вказане рішення скасував та прийняв нове рішення, яким у позові відмовив.

Мотивуючи постанову суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що порушення державних будівельних норм відбулось в результаті дій позивача з проведення реконструкції свого нежитлового приміщення - магазину, площа якого була збільшена та наближена до території ринку, що не спростовано останнім.

Порушення відповідачем правил пожежної безпеки та яким чином наявність МАФу та контейнеру НОМЕР_1 біля магазину позивача унеможливлює гасіння на випадок пожежі або створює загрозу її виникнення позивачем не доведено (докази в цій частині матеріали справи не містять).

Тобто, позивачем не доведено порушення відповідачем його права власності на майно чи створення безпосередньо ним загрози зниження, належному йому майна, що зокрема, також вбачається з фототаблиць до висновку судової будівельно-технічної експертизи.

ФОП ОСОБА_7 подала до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.02.2016 року та залишити в силі рішення господарського суду Миколаївської області від 02.12.2015 року, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 386, 391 Цивільного кодексу України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представників позивача, відповідача та третьої особи, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанції, згідно Державного акта на право постійного користування землею від 13.02.2003р. серії НОМЕР_2 КМП «Новий ринок» в АДРЕСА_1 надано у постійне користування 0,638 га земель для розміщення комунального підприємства (том 1 а.с. 76-78).

В матеріалах справи наявна Схема розміщення торгових місць, контейнерів на території Веселинівського КП «Новий ринок», яка погоджена 10.01.2008 року (том 1 а.с. 79).

Також судами було встановлено, що ОСОБА_7 як фізична особа - підприємець зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 19.08.2004 року, про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію ФОП та довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (том 1 а.с. 16, 57).

З пояснювальної записки до висновку про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ФОП ОСОБА_7 в оренду терміном на 10 років для комерційних цілей під обслуговування нежилої будівлі (складу-магазину) по АДРЕСА_1 від 28.03.2007р. №01-04/1121-05 вбачається, що на час обстеження земельної ділянки виявлено, що на ній знаходиться одноповерхова будівля площею 544,7 кв.м. з якої ФОП ОСОБА_7 належить 24/100 частки (129,7 кв.м.) згідно договору купівлі-продажу від 07.02.2003р. №85 (том 1 а.с. 170).

25.06.2007 року між Веселинівською селищною радою (Орендодавець) та ОСОБА_7 (Орендар) було укладено договір оренди землі загальною площею 217,44 кв.м., у тому числі: капітальна одноповерхова будівля - 150,06 кв.м.; споруди - 49,30 кв.м., проїзди, проходи, площадки - 18,08 кв.м. На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна - нежитлова будівля (склад-магазин).

В матеріалах справи міститься технічний паспорт на нежиле приміщення, магазин промислових товарів по АДРЕСА_1 ч в смт. Веселинове, загальною площею 175,2 кв.м., виготовлений 26.12.2008р., власник - ОСОБА_7 (том 1 а.с. 146-15).

Згідно свідоцтва про право власності від 01.02.2009р. серії НОМЕР_3 ОСОБА_10 є власником нежитлового приміщення магазину промислових товарів, загальною площею 175,2 кв.м., розташованого за адресою АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 14-15).

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.04.2013 р. ОСОБА_7 є власником земельної ділянки загальною площею 217,44 кв. м. за адресою АДРЕСА_1, на якій розташований вищевказаний магазин промислових товарів (том 1 а.с. 17).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами першої та апеляційної інстанції ОСОБА_8 як фізична особа підприємець зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 11.06.2008р., про що свідчить свідоцтво про державну реєстрацію ФОП та довідка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (том 1 а.с. 30, 58).

19.12.2013р. між ФОП ОСОБА_8 та КП «Новий ринок» було укладено договір № 203 про надання торгового місця та послуг на ринку, відповідно до умов якого КП «Новий ринок» надало ФОП ОСОБА_8 торгове місце та послуги по утриманню і обслуговуванню торгових місць на ринку в АДРЕСА_3, загальною площею 5 кв. м. згідно схеми ринку, номер контейнера 106. Строк дії договору до 19.12.2023р. (том 1 а.с. 32).

В матеріалах справи міститься виготовлений КП «Новий ринок» на замовлення ФОП ОСОБА_8 паспорт прив'язки тимчасової споруди - торговельного павільйону по АДРЕСА_1 (том 1 а.с. 34-47).

Як вбачається з матеріалів справи предметом даного позову є вимоги ФОП ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення: - тимчасової споруди - контейнеру у вигляді металевої конструкції, розташованої в смт. Веселинове, Веселинівського району Миколаївської області, на території ринку КП «Новий ринок» та належного ФОП ОСОБА_8, перед складом-магазином ФОП ОСОБА_7, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у вигляді металевої конструкції, розташованої в смт. Веселинове, Веселинівського району Миколаївської області, на території ринку КП «Новий ринок» та належного ФОП ОСОБА_8, біля лівого кута складу-магазину ФОП ОСОБА_7, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 на підставі статей 386, 391 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 152 Земельного кодексу України.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.03.2015р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.10.2015р. у справі № 814/3741/14 за позовом ФОП ОСОБА_7 до відділу регіонального розвитку містобудування та архітектури Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області, за участю третіх осіб на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору: ФОП ОСОБА_8, КП «Новий ринок», Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дії, позов задоволено частково; визнано протиправними дії відділу регіонального розвитку містобудування та архітектури Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області щодо недотримання вимог ДБН 360-92** під час виготовлення та видачі паспорту прив'язки ФОП ОСОБА_8 (в частині недотримання відстані між капітальною спорудою ФОП ОСОБА_7 та малою архітектурною формою ФОП ОСОБА_8.) (том 2 а.с. 10-13).

При розгляді даної справи, судом першої інстанції встановлено, що об'єкти позивача та відповідача знаходяться на сусідніх земельних ділянках (магазин ФОП ОСОБА_7 знаходиться на її власній земельній ділянці, а об'єкти (тимчасові споруди) ФОП ОСОБА_8 - на земельній ділянці, що знаходиться в постійному користуванні КП «Новий ринок».

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що матеріали справи містять акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил від 25.07.2014 року, складений Інспекцією державного архітектурно - будівельного контролю у Миколаївській області на який неодноразово посилався ФОП ОСОБА_8, як на доказ проведення ФОП ОСОБА_7 будівельних робіт по прибудові торгівельного приміщення до магазину, з порушенням норм та правил.

Проте, вказані та наявні в матеріалах справи докази та доводи були залишені судом апеляційної інстанції без уваги.

За приписами статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права або може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту, якщо це не заборонено законом. Якщо ж спеціальні норми не встановлюють конкретних заходів, то особа має право обрати спосіб із числа передбачених статтею 16 Цивільного кодексу України з урахуванням специфіки порушеного права й характеру правопорушення.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до положень норм статей 16, 386, 391 Цивільного кодексу України власники вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь - якими способом,що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує порушення та дає можливість захистити порушене право.

Проте, здійснюючи судовий розгляд справи суд апеляційної інстанції на вказане, з урахуванням наявних доказів у справі, уваги не звернув та не розглянули справу виходячи з предмету та підстави позову у їх сукупності, як цього вимагають приписи статті 16, 386, 391 Цивільного кодексу України.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що господарськими судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи та прийнятті судових рішень не взято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть спору, свідчить про не з'ясування судом всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами процесуального законодавства рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, постанова у справі підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, і в залежності від установлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Керуючись статтями 43, 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 1115, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.02.2016 у справі №915/1654/14 скасувати, справу направити на новий розгляд до Одеського апеляційного господарського суду.

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Головуючий суддя Т. Дроботова

Судді: І. Алєєва

Л. Рогач