РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2016Справа №910/5913/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Агентство кредитних рішень"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Купер Прайс"
простягнення 29123,87 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивачаСемененко Н.В. - представник
від відповідача не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агентство кредитних рішень" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Купер Прайс" заборгованості по сплаті винагороди за надані послуги відповідно до умов договору доручення №31/03-15 від 31.03.2015 у розмірі 29123,87 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в умов укладеного між сторонами договору не здійснив оплату за надані позивачем послуги, внаслідок чого у відповідача виникла відповідна заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/5913/16 та призначено розгляд справи на 21.04.2016.

21.04.2016 в судовому засіданні оголошено перерву до 12.05.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.05.2016 за клопотанням представника позивача судом продовжено строк розгляду спору у справі № 910/5913/16 на 15 днів.

В судовому засіданні 12.05.2016 оголошено перерву до 08.06.2016.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 08.06.2016, з'явився, позовні вимоги підтримав, повідомив суд про часткову оплату 31.03.2016 відповідачем заборгованості на суму 500,00 грн.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав. Про проведення судових засідань відповідач був повідомлений належним чином відповідно до повідомлень про вручення рекомендованого поштового відправлення №849, 600.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Судом розглянуто подану позивачем 31.03.2016 заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача.

Згідно із ст.66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 Господарського процесуального кодексу України заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За приписами ст.67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, в тому числі, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Відповідно до змісту п.1 постанови №16 від 26.12.2011 Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

При зверненні до суду з заявою про вжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, заявник зобов'язаний надати докази того, що запропонований захід до забезпечення позову дійсно може виключити можливість невиконання або утруднення виконання судового рішення.

Проте, всупереч вимог Господарського процесуального кодексу України, позивачем не доведено суду наявності обставин, з якими Господарський процесуальний кодекс України пов'язує можливість вжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача, позивачем не надано належних доказів вчинення відповідачем жодних дій, направлених на відчуження свого майна.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.03.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агентство кредитних рішень" (далі - повірений, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Купер Прайс" (далі - довіритель, відповідач) було укладено договір доручення №31/03-15 (далі - договір), відповідно до умов якого за дорученням довірителя повірений надає послуги, які полягають у встановленні контакту з боржниками довірителя, які мають заборгованість за кредитними договорами та в спонуканні боржників до погашення заборгованості, застосовуючи для цього погоджені з довірителем способи та методи в межах чинного законодавства України. Для виконання доручення повіреному надано повноваження на: аналіз наданої довірителем інформації (документів) щодо боржників та визначення порядку застосування заходів досудового погашення заборгованості боржників перед довірителем, направлення до боржників листів - претензій про добровільне здійснення оплати на рахунки довірителя, проведення переговорів з боржниками, використовуючи для цього дистанційні засоби зв'язку (телефон, факс тощо), проведення безпосередніх переговорів з боржниками з питань погашення ними заборгованості за кредитними договорами, представництво інтересів довірителя перед боржниками та іншими особами, які мають відношення до виконання кредитних зобов'язань, контроль процесу оплати заборгованості боржниками, здійснення інших, не заборонених чинним законодавством дій, спрямованих на стягнення заборгованості з боржників, вживання заходів щодо стягнення заборгованості в судовому порядку за окремим дорученням довірителя (у формі довіреності), у випадку прийняття довірителем рішення про необхідність представництва інтересів довірителя в судовій інстанції, процесі виконавчого провадження, сторони укладають додаткову угоду до цього договору, що регулює порядок виконання повіреним доручення щодо судового стягнення заборгованості та є невід'ємною частиною цього договору. З метою виконання доручення за цим договором довіритель надає повіреному повноваження на обробку (а саме на: зберігання (протягом строку дії цього договору), використання, знищення персональних даних без права на поширення третім особам) персональних даних з метою і в обсязі, необхідному для виконання доручення відповідно до умов цього договору. Після закінчення строку дії цього договору повірений зобов'язаний негайно повернути довірителю та/або знищити персональні дані боржників. повірений не має права на обробку персональних даних по закінченню строку дії цього договору (п.1.1), довіритель зобов'язаний: виплатити повіреному належну йому плату на умовах та в строки, обумовлені цим договором (п.4.1.3), за вчинення дій, передбачених пунктом 1.1 цього договору, довіритель виплачує повіреному винагороду в нижчезазначеному розмірі та порядку (п.6.1): за послуги, передбачені пунктом 1.1 цього договору, повіреному виплачується винагорода в розмірі 50% комісії, в тому числі ПДВ в розмірі передбаченому чинним законодавством України, від заборгованості, погашеної за участю повіреного (п.6.1.1), винагорода повіреному сплачується довірителем один раз на місяць у сумі, вказаній у відповідному акті про надані послуги, (далі - акт), (складеного за формою згідно з додатком № 5 до цього договору) та підписаного сторонами (п.6.1.2), довіритель повідомляє повіреного про результати оплати заборгованості боржниками або їх частини шляхом направлення повіреному звіту про погашення заборгованості (далі - звіт), (за формою згідно додатку № 4 до цього договору) в електронному вигляді до 5 (числа кожного календарного місяця. Протягом 1 дня з моменту отримання повіреним звіту, повірений направляє довірителю в електронному вигляді акт для погодження або надання аргументованих заперечень у випадку їх наявності. Після погодження акту повірений направляє довірителю підписані ним 2 (два) примірники акту на паперовому носії. Довіритель зобов'язаний підписати наданий повіреним акт протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати його отримання від повіреного або у цей же строк надати обґрунтовані заперечення від його підписання. У випадку, якщо протягом строку, зазначеного вище, довіритель не направить повіреному підписаний акт або не надасть обґрунтовані зауваження, вважається, що доручення повіреним виконано належним чином, акт прийнятий довірителем без зауважень (п.6.1.3), винагорода повіреному повинна сплачуватись довірителем щомісячно протягом 5 (п'яти) банківських з дати підписання сторонами відповідного акту за цим договором в сумі, що визначена п.6.1.1 цього договору (п.6.1.4), за кредитними договорами, укладеними довірителем з боржниками в іноземній валюті, розрахунок винагороди повіреного здійснюється в національній валюті України - в гривнях, за офіційним курсом НБУ станом на дату закінчення звітного періоду, за який здійснюється такий розрахунок (п.6.1.5), вартість послуг може бути змінена за домовленістю сторін, при цьому такі зміни оформляються у письмовому вигляді у формі додаткової угоди до цього договору (п.6.2).

Згідно додаткової угоди №1 до договору від 01.04.2015 сторонами були внесені зміни зокрема до п.п. 1.1, 6.1.4, а саме: за дорученням довірителя та відповідно до умов цього договору повірений надає послуги, які полягають у встановленні контакту з боржниками довірителя, які мають заборгованість за кредитними договорами та в спонуканні боржників до погашення заборгованості, застосовуючи для цього погоджені з довірителем способи та методи в межах чинного законодавства України. Для виконання доручення повіреному надано повноваження на: аналіз наданої довірителем інформації (документів) щодо боржників та визначення порядку застосування заходів досудового погашення заборгованості боржників перед довірителем, направлення до боржників листів - претензій про добровільне здійснення оплати на рахунки довірителя, проведення переговорів з боржниками, використовуючи для цього дистанційні засоби зв'язку (телефон, факс, автоінформатор, смс-інформування тощо), проведення безпосередніх переговорів з боржниками з питань погашення ними заборгованості за кредитними договорами, представництво інтересів довірителя перед боржниками та іншими особами, які мають відношення до виконання кредитних зобов'язань, контроль процесу оплати заборгованості боржниками, здійснення інших, не заборонених чинним законодавством дій, спрямованих на стягнення заборгованості з боржників, вживання заходів щодо стягнення заборгованості в судовому порядку за окремим дорученням довірителя (у формі довіреності). У випадку прийняття довірителем рішення про необхідність представництва інтересів довірителя в судовій інстанції, процесі виконавчого провадження, сторони укладають додаткову угоду до цього договору, що регулює порядок виконання повіреним доручення щодо судового стягнення заборгованості та є невід'ємною частиною цього договору. З метою виконання доручення за цим договором довіритель надає повіреному повноваження на обробку (а саме на: зберігання (протягом строку дії цього договору), використання, знищення персональних даних без права на поширення третім особам) персональних даних з метою і в обсязі, необхідному для виконання доручення відповідно до умов цього договору. Після закінчення строку дії цього договору повірений зобов'язаний негайно повернути довірителю та/або знищити персональні дані боржників. Повірений не має права на обробку персональних даних по закінченню строку дії цього договору, винагорода повіреному повинна сплачуватись довірителем щомісячно протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання сторонами відповідного акту за цим договором в сумі, що визначена п.6.1.1. цього договору.

Позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу, а відповідачем було прийнято послуги на загальну суму у розмірі 42294,12 грн., що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими печатками останніх актами про надані послуги за період з квітня місяця 2015 року по листопад місяць 2015 року, належним чином засвідчені копії яких долучені до матеріалів справи.

Відповідачем було сплачено позивачу за надані послуги 28.07.2015 - 4412,50 грн., 26.11.2015 - 3638,08 грн., 13.01.2016 - 2819,67 грн., 15.02.2016 - 1000,00 грн., 19.02.2016 - 500,00 грн., 24.03.2016 - 800,00 грн., а всього на загальну суму 13170,25 грн.

Як стверджує позивач у позовній заяві, 22.12.2015 ним було надано відповідачу претензію за вих. №92 про оплату заборгованості за договором, однак відповідач відповіді на вказану вимогу не надав, заборгованість не оплатив.

Відповідно до ст. 1000 Цивільного кодексу України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Частиною 1 ст. 1002 Цивільного кодексу України визначено, що повірений має право на плату за виконання свого обов'язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.4 ст.1007 Цивільного кодексу України довіритель зобов'язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного Кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно ст.525 Цивільного Кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та приписів п. 6.1.4 договору, строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості наданих позивачем послуг станом на момент розгляду справи настав.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору обумовлені договором зобов'язання належним чином не виконав.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів повного погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

Після звернення позивача з позовом до Господарського суду міста Києва відповідачем 31.03.2015 на користь позивача було сплачено лише 500,00 грн., що підтверджується відповідною випискою банку з рахунку позивача.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню частково, на суму 28623,87 грн., а провадження у справі № 910/5913/16 в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 500,00 грн. підлягає припиненню відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи те, що відповідач перерахував частину суми основного боргу на рахунок позивача вже після звернення позивача з позовом до суду, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Купер Прайс" (02140, м.Київ, вул. Л.Руденко, будинок 6А, ідентифікаційний код 36825312) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство кредитних рішень" (01103, м. Київ, Залізничне шосе, будинок 57, ідентифікаційний код 39654185) 28623 (двадцять вісім тисяч шістсот двадцять три) грн. 87 коп. заборгованості та судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В інший частині позову провадження у справі припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.06.2016

Суддя Ю.М.Смирнова