ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.06.16р. Справа № 904/3618/16
За позовом: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Модерн", с. Мирове Томаківського району Дніпропетровської області

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Актив-Агро", м. Дніпропетровськ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Відділ державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції смт. Томаківка Дніпропетровської області

про звільнення майна з під арешту

Суддя Крижний О.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 28.04.2016 року, представник

Від відповідача: не з'явився

Від третьої особи-1: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 11.01.2016 року, представник

Від третьої особи-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить:

- зняти арешт, який накладено 11.02.2015 року постановою Відділу державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції № 46474948;

- зняти арешт, який накладено 23.12.2014 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/16503/14-ц;

- зняти арешт, який накладено 05.02.2015 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва № 757/2940/15-к;

- зняти арешт, який накладено 11.02.2015 року постановою Відділу державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції № 46474948;

- зняти арешт, який накладено 23.12.2014 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/16503/14-ц;

- зняти арешт, який накладено 05.02.2015 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва № 757/2940/15-к.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між позивачем та відповідачем існує іпотечний договір від 28.03.2013 року, предметом іпотеки якого є майно, на яке саме і накладено арешти, які просить зняти позивач. Позивач зазначає, що про наявність арештів йому стало відомо з інформаційних довідок з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власників на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Між тим, відповідно до умов іпотечного договору та законодавства, яке регулює відносини між іпотекодавцем та іпотекодержателем, іпотекодавець повинен своєчасно повідомляти іпотекодержателя про будь-яку загрозу знищення, пошкодження, псування чи погіршення стану предмета іпотеки, а також про будь-які обставини, що можуть негативно вплинути на права іпотекодержателя за іпотечним договором.

Відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду від 31.05.2016 року), яке отримане відповідачем 07.06.2016 року.

Представник третьої особи-1 у судовому засіданні проти задоволення позову усно заперечував, однак письмового відзиву на позов не подав. В матеріалах справи міститься клопотання від третьої особи-1 про залучення до участі у справі у якості третіх осіб компанію "КамеліБізнес ЛТД" та Міністерство внутрішніх справ України. Клопотання мотивоване тим, що саме в інтересах даних осіб було накладено арешт на майно ухвалами Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2014 року та Печерського районного суду м. Києва від 05.02.2015 року відповідно. Третя особа-1 вважає, що рішення по даній справі може вплинути на права та обов'язки компанії "КамеліБізнес ЛТД" та Міністерства внутрішніх справ України.

Представник третьої особи-2 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду), яке отримане Відділом державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції 06.06.2016 року.

13.06.2016 року від третьої особи-2 надійшла заява про розгляд справи без участі третьої особи.

Розгляд справи був відкладений з 18.05.2016 року на 31.05.2016 року, з 31.05.2016 року на 13.06.2016 року.

У судовому засіданні 13.06.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи-2, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Актив-Агро" (далі - позичальник), був укладений договір на відкриття кредитної лінії №ВКЛ-2016193, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти, на умовах визначених у кредитному договорі, в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 10000000,00 доларів США, на строк з 28.03.2013 по 27.03.2016 року. За умовами кредитного договору Банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, грошові кошти, а позичальник зобов'язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором.

В забезпечення належного виконання зобов'язання за кредитним договором, між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Модерн" було укладено іпотечний договір №ВКЛ-2016193/8-2 від 28.03.2013 року, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 279, згідно з яким предметом іпотеки є: нежитлові будівлі, а саме: Силосний корпус № 6, з переходом, Мирівського елеватора, складається з літ. В6-1 - силосний корпус № 6, з/б плити, літ. В6-2 - переход, цегла, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Мирове, вулиця Привокзальна, 2/6 (два дріб шість); цех відходів Мирівського елеватора, складається з літ Й-1 - цех відходів, з/бетон, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Мирове, вулиця Привокзальна, 2/18 (два дріб вісімнадцять); топка-сушки Мирівського елеватора, що складається з літ. Ш-1, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський с-ще Мирове, вулиця Привокзальна. 2/33 (два дріб тридцять три); виробниче приміщення Мирівського елеватора літ. Є-1, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Мирове, вул. Привокзальна, 2/13 (два дріб тринадцять); матеріальний склад Мирівського елеватора, літ. Ж-1, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Мирове, вулиця Привокзальна, 2/14 ( два дріб чотирнадцять); силосний корпус № 2 з переходом Мирівського елеватора, складається з літ. В-2-1 силосний корпус №2, літ. В2-2 переход, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Мирове, вулиця Привокзальна, 2/2 (два дріб два): вагова Мирівського елеватора, складається з літ. Г-1 вагова, літ. Г.1-2 ваги, літ. Г2-3 - ваги, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Мирове, вулиця Привокзальна, 2/10 (два дріб десять); автоприйом Мирівського елеватора, літ. Д-1, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Мирове, вулиця Привокзальна, 2/11 (два дріб одинадцять), лабораторія Мирівського елеватора, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Мирове, вулиця Привокзальна, будинок 2/15 (два дріб п'ятнадцять); силосний корпус № 5 з Мирівського елеватора, складається з літ. В5-1, літ. В5-2 - переход, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Мирове, вулиця Привокзальна, 2/5 ( два дріб п'ять); прохідна, літ. А-1, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Мирове, вулиця Привокзальна, 2/8 (два дріб вісім); силосний корпус № 4 з переходом Мирівського елеватора складається з В4-1 літ. В4-2 переход, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Мирове, вулиця Привокзальна 2/4 (два дріб чотири); склад № 7 Мирівського елеватора, літ. М-1, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Мирове, вулиця Привокзальна 2/21 ( два дріб двадцять один); робоча башта з прибудовами Мирівського елеватора складається з літ. В-1 робоча башта літ. В2 - прибудова, літ. В-3 прибудова, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Мирове, вулиця Привокзальна, 2/7 (два дріб сім); адміністративний корпус Мирівського елеватора літ. Б-1, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Мирове, вулиця Привокзальна, 2/9 (два дріб дев'ять); силосний корпус № 1 з перехдом Мирівського елеватора складається з літ. В1-1 - силосний корпус №1 в1-1 - переход, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Мирове, вулиця Привокзальна, 2/1 (два дріб один); склад № 8 Мирівського елеватора, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Мирове, вулиця Привокзальна, 2/24 (два дріб двадцять чотири); топка поточної сушки з молотильно-очисною башнею Мирівського елеватора, складається з літ. Н-1, топка поточної сушки, літ. Н2-2 молотильно-очисна башня, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Мирове, вулиця Привокзальна 2/22 (два дріб двадцять два); трансформаторна підстанція Мирівського елеватора, літ. К-1, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Мирове, вулиця Привокзальна, 2/19 (два дріб дев'ятнадцять); силосний корпус № 3 з переходом Мирівського елеватора складається з літ. В3-1 силосний корпус № 3, літ. В3-2 переход, що знаходиться за адресою Дніпропетровська область, Томаківський район, с-ще Мирове, вулиця Привокзальна. 2/3 (два дріб три), що належить на праві власності іпотекодавцю.

Позивач зазначає, що станом на 28.09.2015 року, позичальник умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлявся в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. За розрахунком позивача заборгованість за кредитним договором складає 254 588 996,48 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 216 159 910,00 грн., заборгованості за відсотками 38 429 086,48 грн.

Позивач наголошує, що оскільки відповідач забезпечив виконання боржником зобов'язання за кредитним договором шляхом укладення договору іпотеки на своє майно, то позивач має першочергове право на звернення стягнення на це майно у випадку невиконання боржником свого зобов'язання. Однак, на оговорене у договорі іпотеки майно накладено арешт в інтересах інших осіб. Вказане і є причиною виникнення спору.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частин 6, 7 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Тобто, у випадку невиконання боржником основного зобов'язання, позивач має право на звернення стягнення на майно, визначене у договорі іпотеки.

Позивач просить звільнити майно з під арешту, яке накладене постановою Відділу державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції №46474948від 11.02.2015 року; ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2014 року по справі №201/16503/14 та ухвалою Печерського районного суду м. Києва по справі №757/2940/15-к від 05.02.2015 року, оскільки через існуючі арешти не зможе реалізувати своє право на передбачене ст. 37 Закону України "Про іпотеку".

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

За приписами ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання наявності або відсутності прав. При цьому, порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майноі про зняття з нього арешту.

Як зазначено вище, на думку позивача, йому належить переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок майна ТОВ "Агро-Модерн" у випадку невиконання ТОВ "Актив-Агро" своїх зобов'язань за кредитним договором.

За приписами ст. 396 Цивільного кодексу України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 395 Цивільного кодексу України речовими правами на чуже майно є: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Отже, виходячи із змісту зазначених норм, власник або особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту, а умовою задоволення матеріально-правових вимог позивача має бути встановлення факту належності майна позивачеві та безпідставність включення такого майна до опису боржника та накладення на нього арешту.

Як зазначалось, за змістом ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про звільнення майна з під арешту.

Підставами для визнання права на звільнення майна з-під арешту можуть бути: право власності на описане майно або право володіння ним.

При цьому, для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав, тобто вони мають бути відповідним чином доведені в суді.

Отже, позивачами за таким позовом можуть бути особи, які вважають, що майно, яке перебуває під арештом належить їм, а не боржникові, можуть звернутись до суду з позовом про звільнення цього майна з-під арешту (виключення майна з опису).

Господарський суд вважає за необхідне зазначити про те, що в позовах про звільнення майна з-під арешту позивач має довести наявність юридичних фактів, з якими закон повязує право власності на арештоване майно чи право володіння ним на підставі закону чи договору з власником; факт порушення його права. Відповідач має довести свої заперечення проти покладених у підставу позову фактів, тому що для боржника, що має в справі відповідну юридичну зацікавленість, має значення вирішення судом питання про належність йому спірного майна, оскільки звільнення його з-під арешту потягне за собою вилучення іншого майна для повного задоволення вимог стягувача.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту.

У той же час, позивачем не надано доказів неможливості звернення до Відділу державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції про звільнення майна з під арешту. Щодо зняття арештів накладених ухвалами Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська та Печерського районного суду м. Києва, позивачем також не надано доказів неможливості звернення чи доказів відмови відповідних судів у знятті таких арештів. Також позивачем не додано доказів оскарження документів, якими на його думку неправомірно накладено арешти.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що даними арештами порушуються його права, не надано доказів існування цих арештів на теперішній час та не надано доказів того, що він вжив всіх, передбачених законом заходів для їх скасування.

Разом з тим, слід зазначити, що згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень заходи забезпечення позовних вимог, прийняті ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2014 року по цивільній справі №201/16503/14-ц відповідно до ухвали суду від 29.05.2015 року, скасовано у повному обсязі.

Також із постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.02.2015 року вбачається, що арешт на рухоме майно було накладено на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі №201/16503/14-ц від 23.12.2014 року. А, як вже зазначалося, заходи забезпечення позову скасовані ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Щодо зняття арешту з нерухомого майна, який накладено 05.02.2015 року Печерським районним судом міста Києва за ухвалою суду №757/2940/15-к суд зазначає наступне.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва по справі №757/2940/15-к від 05.02.2015 року накладено арешт слідчим суддею за клопотанням слідчого ГС УМВС України в рамкам кримінального провадження.

Статтею 174 Кримінально-процесуального кодексу України передбачений окремий порядок скасування арештів на майно, які накладені в рамках виконавчого провадження.

Відповідно до вказаної статті підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Позивачем не надано доказів звернення до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про звільнення майна з під арешту. Також позивачем не надано доказів відмови йому у скасуванні такого арешту.

Таким чином, суд не знаходить підстав для скасування вищезазначеного арешту.

Крім того, з аналізу вищенаведених норм Закону України "Про виконавче провадження", Кримінально-процесуального кодексу України, Цивільного кодексу України, право на звільнення майна з під арешту має власник, володілець майна або інша особа, яка вважає що дане майно належить їй.

Позивачем же, згідно пояснень представника, навіть не розпочато процедуру звернення стягнення на предмет іпотеки, не надано інших належних та допустимих доказів на підтвердження належності спірного майна йому на праві власності чи праві володіння.

І для зняття арешту у даному випадку чинним законодавством передбачено окремі порядки щодо кожного з арештів.

За викладеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача у повному обсязі.

При цьому суд в ухвалі про порушення справи звертав увагу позивача на дублювання позовних вимог, про це суд звертав увагу позивача і у судовому засіданні. Однак, позивачем були надані пояснення що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна оскаржувані арешти записані під різними номерами, а отже він дійсно просить скасувати саме шість арештів.

Щодо клопотання третьої особи-1 про залучення до участі у справі у справі у якості третіх осіб компанію "ОСОБА_4 ЛТД" та Міністерство внутрішніх справ України суд не вбачає підстав для його задоволення зважаючи на таке.

Як зазначено вище, ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.12.2014 року по цивільній справі №201/16503/14-ц скасавано арешт накладений ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 201/16503/14-ц від 23.12.2014 року та постановою Відділу державної виконавчої служби Томаківського районного управління юстиції № 46474948 від 11.02.2015 року. Вказані арешти було накладено за клопотанням компанію "ОСОБА_4 ЛТД". Оскільки вони є скасованими, то у суду відсутні підстави для залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору компанію "ОСОБА_4 ЛТД", адже рішення по даній справі жодним чином не вплине на її права та обов'язки.

У зв'язку із наявністю окремого порядку скасування арештів на майно, які накладені в рамках кримінального провадження ухвалою Печерського районного суду м. Києва по справі №757/2940/15-к від 05.02.2015 року, суд не вбачає підстав і для залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору і Міністерство внутрішніх справ України.

За викладеного клопотання третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору про залучення до участі у справі третіх осіб - задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Судові витрати покласти на позивача.

Повне рішення складено 15.06.2016 року.

Суддя О.М. Крижний