КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2016 р. Справа№ 910/26829/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Білоконь І.В.- представник;

Від відповідача: Подкуйко О.Ю. - представник.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2016

у справі № 910/26829/15 (суддя Прокопенко Л.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 39 279,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" про відшкодування шкоди в порядку регресу 39 279,22 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 у справі №910/26829/15 позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" було задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" страхове відшкодування в розмірі 18 051,16 грн., судовий збір у розмірі 1 193,64 грн.

Припинено провадження у справі № 910/26829/15 в частині стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 20 736,06 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

У апеляційній скарзі відповідач посилається на статтю 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно якої у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством та наголошує на правомірності виплати ним страхового відшкодування в сумі 20 736,06 грн., розрахунок якого було проведено відповідно до Висновку судового експерта-автотоварознавця ОСОБА_4 №47 від 18.02.2015 по визначенню вартості відновлюваного ремонту автомобіля "Skoda", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, з урахування значення коефіцієнта фізичного зносу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" у справі №910/26829/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2016 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 19.05.2016.

В судовому засіданні, призначеному на 19.05.2016, повноважний представник позивача усно заявив клопотання про відкладення розгляду справи. Представник відповідача проти клопотання про відкладення розгляду справи не заперечував.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.05.2016 клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи задоволено, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" відкладено на 07.06.2016.

В судовому засіданні, призначеному на 07.06.2016, повноважний представник позивача подав заперечення на апеляційну скаргу, які колегією суддів були оглянуті та долучені до матеріалів справи. Представник позивача просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

06.11.2014 між позивачем, як страхувальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП ЛІЗИНГ", як страховиком було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №263а4кб, відповідно до умов якого страховиком було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією автомобіля "Skoda", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, рік випуску 2011.

Строк дії договору встановлений з 28.11.2014 до 27.1.2015 (пункт 17 Договору).

Як підтверджується матеріалами справи, 01.12.2014 в м. Чернігів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля "Skoda", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля "ЗАЗ 1102", державний реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_6, відповідно до довідки ДАІ №9469805.

Постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 26.12.2014 у справі №760/12520/14 ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, через пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Відповідно до страхового акту № 1.004.14.00071/VESKO10562 від 08.05.2015 позивач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та прийняв рішення про сплату страхового відшкодування у розмірі 39 789,22 грн.

Позивачем було виплачене страхове відшкодування в розмірі 39 789,22 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення №173239 від 13.05.2015 (53 а.с.)

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання страховика за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів перед страхувальником у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність, ОСОБА_6 застраховано у відповідача, що підтверджується полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ3782219, за умовами якого відповідач прийняв на себе зобов'язання по відшкодуванню збитків, завданих майну третіх осіб транспортним засобом автомобіль "ЗАЗ 1102", державний реєстраційний номер. СВ7305ВС, ліміт за шкоду майну - 50 000,00 грн., франшиза - 510 грн.

21.08.2015 позивач звернувся до відповідача з претензією на виплату страхового відшкодування вих. №ЛВ9676 (54 а.с.), у якій, керуючись вимогами статті 27 Закону України "Про страхування" та статтями 993, 1187 та 1191 Цивільного кодексу України, просив відшкодувати АТ "СК "АХА Страхування" понесені ним збитки в сумі 39 789,22 грн.

Вказану вимогу відповідач отримав 28.08.2015, що підтверджується наявним у матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення (55 а.с.).

23.11.2015 Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" було сплачено страхове відшкодування частково в розмірі 20736,06 грн., що підтверджується платіжним доручення №9398 (104 а.с.). Тобто, ту суму, яку визнає відповідач відповідно до фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог частково з огляду на наступне.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з частиною першою статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п.1 ст.1166 Цивільного кодексу України шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Враховуючи те, що цивільно-правову відповідальність власника автомобіля марки "ЗАЗ 1102", державний реєстраційний номер НОМЕР_3, на момент скоєння вищезазначеної ДТП було застраховано відповідачем, що підтверджується Полісом № АІ3782219, у позивача згідно зі статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування" після виплати страхового відшкодування виникло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, а саме до відповідача, а відповідач, у свою чергу, зобов'язаний в межах ліміту відповідальності виплатити страхове відшкодування позивачу.

Частиною. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" (п. 37.1) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у ст. 35 цього Закону документів або в строки та в обсягах, визначених рішенням суду.

Тобто, підставою вважати порушеними права позивача відповідачем при невиплаті суми страхового відшкодування на користь позивача є саме неотримання коштів від відповідача протягом місяця від дня отримання страховою компанією регресної вимоги.

Як було зазначено вище, відповідачем було сплачено страхове відшкодування частково в розмірі 20 736,06 грн.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 зазначено, що припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що оскільки відповідачем сплачено частково суму заборгованості в розмірі 20 736,06грн., в процесі розгляду даної справи, та відсутністю в цій частині позовних вимог предмету спору, суд припиняє провадження у справі № 910/26829/15 в частині стягнення з відповідача частини основної заборгованості в розмірі 20736,06грн.

Водночас, вирішуючи питання про суму відшкодування, суд враховує положення абз. 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до якого страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом №АІ3782219, яким застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи, встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000, 00 грн. та франшизу 510,00 грн.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача з приводу того, що сума відшкодування повинна бути визначена з урахуванням зносу відповідно до статті 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" враховуючи наступне.

Відповідно до преамбули Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" він регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Проте, для позивача відповідач у справі не є страховиком у розумінні цього Закону, а є особою, відповідальною за завдані збитки в порядку статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування".

Отже, розмір відшкодування, право вимоги виплати якого виникло у позивача до відповідача, обмежений лише фактичними витратами (платежами) страховика (позивача), здійсненими на користь страхувальника, за вирахуванням встановленої полісом франшизи.

З огляду на вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню невиплачена відповідачем частина страхового відшкодування у розмірі 18 051,16 грн

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу підлягають задоволенню частково у розмірі 18 051,16 грн.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які грунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, а заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймає до уваги, оскільки останні не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає рішення суду по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 у справі №910/26829/15 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 у справі №910/26829/15 залишити без змін.

Матеріали справи №910/26829/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко