ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2016 р. Справа № 925/427/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Країна" м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Імені князя Потьомкіна" м. Черкаси

про стягнення 10 215 878 грн. 30 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 28.06.2015;

від відповідача: не зявилися.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Зелена Країна" звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Імені князя Потьомкіна" про стягнення 10 215 878 грн. 30 коп. збитків, завданих втратою товару, переданого позивачем відповідачу на відповідальне зберігання за договором відповідального зберігання від 14.03.2013 № 1403/1-ОХ.

У позові позивач також просить відшкодувати йому за рахунок відповідача 153 238 грн. 21 коп. витрат на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав на порушення відповідачем зобовязань за укладеним між сторонами договором відповідального зберігання від 14.03.2013 № 1403/1-ОХ щодо збереження і повернення позивачу переданого останнім відповідачу на відповідальне зберігання товару (засобів захисту рослин).

Ухвалою від 28.04.2016 Господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Країна" до розгляду, порушив провадження у цій справі і призначив її розгляд у судовому засіданні на 12 годину 00 хвилин 16.05.2016 в приміщенні господарського суду.

Ухвалою від 16.05.2016 Господарський суд Черкаської області у звязку з незявленням представника відповідача в судове засідання, призначене на 16.05.2016, відклав розгляд справи на 11 годину 00 хвилин 16.06.2016 в приміщенні господарського суду.

У судовому засіданні, яке відбулося 16.06.2016, представник позивача підтримав позов з викладених у ньому підстав.

Відповідачу за вказаною у позові та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою його місцезнаходження, Господарським судом Черкаської області надсилалися рекомендованими листами з повідомленнями про вручення вказані вище ухвали від 28.04.2016 і від 16.05.2016. Проте ці листи не були вручені відповідачу через небажання останнього отримувати їх, тому вони були повернуті до господарського суду. В силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України вважається, що ухвали господарського суду Черкаської області від 28.04.2016 і від 16.05.2016 вручені відповідачу належним чином і, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце призначених цими ухвалами судових засідань.

Представник відповідача у вказані судові засідання не зявився і про причини незявлення господарський суд не повідомив.

Відзив на позов до господарського суду не надійшов.

Незявлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представника позивач, Господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю "Зелена Країна" як поклажодавець і товариство з обмеженою відповідальністю "Імені князя Потьомкіна" як зберігач уклали договір відповідального зберігання №1403/1-ОХ (далі договір №1403/1-ОХ), згідно з п. 1.1 якого поклажодавець передає зберігачу, а останній приймає на відповідальне зберігання засоби захисту рослин (далі товар), що належить поклажодавцю. Кількість та асортимент товару зазначаються у прибуткових накладних, оформлення яких здійснює поклажодавець.

У п. 2.1 договору №1403/1-ОХ його сторони визначили вартість зберігання товару на складі зберігача та надання послуг згідно з умовами договору за увесь термін зберігання у сумі 50 грн., у тому числі 8 грн. 37 коп. ПДВ.

Пунктом 3.1.4 договору № 1403/1-ОХ передбачено, що зберігач несе повну матеріальну відповідальність за збереження товару, втрату, нестачу з моменту одержання від поклажодавця і до моменту повернення поклажодавцеві.

Відповідно до п. 4.2 договору №1403/1-ОХ переданий на зберігання товар протягом усього терміну зберігання: з дати передачі товару зберігачу і до дати його повернення поклажодавцеві залишається власністю останнього.

Згідно з пунктами 6.1 - 6.3 договору № 1403/1-ОХ товар приймається зберігачем на зберігання виключно по кількості та найменуванню місць без перевірки якості того, що знаходиться всередині упаковки, даним на наклейках та написам на упаковці цих місць. Товар вважається переданим поклажодавцем і прийнятим зберігачем відповідно до кількості, зазначеній у накладній. Товар вважається переданим зберігачем зі зберігання і прийнятим поклажодавцем відповідно до кількості, зазначеній у накладній, на підставі якої товар приймався на відповідальне зберігання. Товар передається зберігачем зі зберігання поклажодавцеві на підставі накладних та доручення.

У пунктах 7.1 та 7.2 договору № 1403/1-ОХ передбачено, що за невиконання або неналежне виконання умов даного договору сторони несуть відповідальність згідно з діючим законодавством України. Зберігач несе повну матеріальну відповідальність за схоронність поставленого на зберігання товару в розмірі повної його вартості від моменту його одержання від поклажодавця і до моменту повернення поклажодавцеві.

Відповідно до пунктів 11.1 та 11.2 договору № 1403/1-ОХ термін дії даного договору встановлюється з моменту його до 15.11.2013. В частині невиконання зобовязань даний договір діє до повного їх виконання сторонами договору.

На виконання договору №1403/1-ОХ згідно з підписаними обома сторонами і скріпленими їх печатками актами приймання - передачі товарів на відповідальне зберігання від 14.03.2013 №1, від 19.03.2013 №2, від 22.03.2013 №3, від 11.04.2013 №5 від 16.04.2013 №6 та від 19.04.2013 №7 товариство з обмеженою відповідальністю "Зелена Країна" передало товариству з обмеженою відповідальністю "Імені князя Потьомкіна", а останнє прийняло на відповідальне зберігання товар (засоби захисту рослин) в асортименті і в кількості на загальну суму 10 215 878 грн. 30 коп..

Строк зберігання товариством з обмеженою відповідальністю "Імені князя Потьомкіна" переданого йому товариством з обмеженою відповідальністю "Зелена Країна" товару сторони ні у договорі № 1403/1-ОХ, ні у вказаних вище актах приймання-передачі товару на відповідальне зберігання ні у інший спосіб не встановили.

01 червня 2016 товариство з обмеженою відповідальністю "Зелена Країна" надіслало товариству з обмеженою відповідальністю "Імені князя Потьомкіна" письмову вимогу від 31.05.2016 № 31/16 про повернення на виконання договору №1403/1-ОХ переданого на відповідальне зберігання товару

Саном на день прийняття господарським судом цього рішення, товариство з обмеженою відповідальністю "Імені князя Потьомкіна" свої зобовязання за договором №1403/1-ОХ щодо повернення зі зберігання товариству з обмеженою відповідальністю "Зелена Країна" товару не виконало.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Стаття 614 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Частиною 1 ст. 936 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно з ч. 2 ст. 938 Цивільного кодексу України якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов'язаний зберігати річ до пред'явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 949 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Частиною 1 ст. 950 Цивільного кодексу України визначено, що за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Статтею 951 Цивільного кодексу України встановлено, що збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем:

1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості;

2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

Згідно з ст. 953 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд дійшов до таких висновків.

Відповідач, не повернувши зі зберігання позивачу на його вимогу товар, порушив свої зобовязання за договором №1403/1-ОХ, тому в силу пунктів 3.1.4, 7.2 цього договору, ст. ст. 611, 623, 950, 951 Цивільного кодексу України та ст. ст. 224, 225 Господарського кодексу України зобовязаний відшкодувати позивачу завдані при йому цьому втратою (нестачею) товару збитки у розмірі вартості останнього, тобто у сумі 10 215 878 грн. 30 коп.

Необхідними умовами для притягнення відповідача до такої відповідальності як відшкодування збитків є доведеність протиправної поведінки відповідача, збитків, причинного зв'язку і вини.

У даному випадку усі ці умови мають місце (є доведеними). Протиправна поведінка відповідача полягає у невиконанні ним зобовязання перед позивачем щодо збереження прийнятого на відповідальне зберігання товару і повернення його позивачу, збитки у вартості неповернутого відповідачем позивачу зі зберігання товару, причинний зв'язок у тому, що саме внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань як зберігача товару останній для позивача був втрачений. Відповідач як такий, що порушив зобовязання, не довів відсутності своєї вини у завданні позивачу збитків, оскільки не довів, що вживав всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Отже, позивач вправі вимагати від відповідача відшкодування завданих ним неналежним виконанням своїх зобовязань збитків у сумі 10 215 878 грн. 30 коп.

За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню витрати на сплату судового збору у сумі 153 238 грн. 20 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Імені князя Потьомкіна" (пров. Рибальський, буд. 18, м. Черкаси, Черкаська область, 19031, ідентифікаційний код 36701614) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена Країна" (проспект Лісовий, 39, м. Київ, 02166, ідентифікаційний код 37508774) 10 215 878 грн. 30 коп. збитків та 153 238 грн. 21 коп. витрат на сплату судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 21.06.2016.

СУДДЯ М.В. Дорошенко