КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2016 р. Справа№ 910/3522/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Ропій Л.М.

Рябухи В.І.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: Разумов М. А. - представник за довіреністю № 179/11.5.2 від 18.04.2014

від інших учасників судового процесу: не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.05.2016

у справі № 910/3522/16 (суддя Пукшин Л.Г.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Деміс Канц»

третя особа, що не заявляє самосійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю «Деміс Агро»

про стягнення 2 550 547,66 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деміс Канц»

до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»

про визнання договору поруки таким, що припинений

ВСТАНОВИВ:

На задоволення клопотання відповідача за первісним позовом, ухвалою від 18.05.2016 провадження у справі № 910/3522/16 зупинено до набрання законної сили рішенням суду у справі № 904/1439/16, що розглядається Господарським судом Дніпропетровської області.

Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що справи № 904/1439/16 та № 910/3522/16 є пов'язаними, оскільки питання щодо стягнення з поручителя - відповідача за первісним позовом як поручителя третьої особи заборгованості останньої за кредитним договором № 8/13 від 23.07.2013 (вказані вимоги є предметом розгляду за первісним позовом у справі № 910/3522/16 - примітка суду) може бути розглянуто лише після вирішення справи № 904/1439/16 за позовом ПАТ «ВТБ БАНК» до ТОВ «Деміс-Агро» про стягнення 2 550 547,66 грн. боргу за кредитним договором № 8/13 від 23.07.2013.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 у справі № 910/3522/16.

В апеляційній скарзі скаржник послався на те, що, оспорювана ухвала є безпідставною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування вказаної позиції апелянт послався на те, що задовольняючи клопотання про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у справі № 904/1439/16 проводиться експертиза розрахунків строкової та простроченої заборгованості за спірним кредитним договором, на вирішення експертів у якій поставлені питання щодо розрахунків заборгованості ТОВ «Деміс-Агро» за процентами, розрахунків пені за порушення строку оплати кредиту та процентів, розрахунків штрафів тощо, проте, на думку апелянта, неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, в той ас як при призначення судової експертизи у справі № 904/1439/16 місцевий господарський суду не навів обґрунтування необхідності наявності спеціальних знань для оцінки правильності поданих позивачем розрахунків заборгованості та не зазначив, у чому саме полягала потреба у спеціальних знаннях та неможливість вирішення справи по суті позовних вимог, а питання, поставлені судом перед експертами у справі № 904/1439/16, не вимагають спеціальних досліджень, їх вирішення віднесено до компетенції суду, а тому вони можуть бути самостійно вирішені господарським судом при розгляді справи № 910/3522/16.

Ухвалою від 06.06.2016 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Ропій Л. М., Рябуха В. І. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження.

21.06.2016 до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в якому апелянт, з посиланням на те, що він не отримував копію апеляційної скарги та ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2016, а про слухання справи 21.06.2016 дізнався з реєстру судових рішень лише у день слухання, та враховуючи місцезнаходження апелянта у Дніпропетровській області, що унеможливлює забезпечення явки повноважного представника в судове засідання, просить відкласти розгляд апеляційної скарги, забезпечивши реалізацію права відповідача на доступ до правосуддя.

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення вказаного клопотання заперечив.

Частиною 2 ст. 102 ГПК України встановлено, що апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Ухвалу, якою апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МПТ» прийнято свого провадження, судом винесено 06.06.2016, з огляду на що апеляційну скаргу суд має розглянути в строк до 21.06.2016 включно.

З огляду на вищевикладене, у задоволенні клопотання апелянта про відкладення розгляду справи колегією суддів відмовляється.

Водночас колегія суддів зауважує апелянтові на такому.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»:

- особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК;

- у разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання;

- за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2016, якою розгляд цієї апеляційної скарги призначено на 21.06.2016, судом було направлено на 2 адреси відповідача, а саме: 01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77, поверх 2 та 50011, Дніпропетровська область, м. Кривий ріг, вул. Світлогорська, 1-А, проте з обох адрес кореспонденція повернулась з відміткою відділення зв'язку: «за закінченням встановленого терміну зберігання», що підтверджується повернутою поштовою кореспонденцією та відомостями, які містяться на онлайн-сервісі Укрпошти «Відстеження пересилання поштових відправлень», а відтак, суд апеляційної інстанції вжив всіх, залежних від нього дій, для повідомлення відповідача про час та місце розгляду цієї апеляційної скарги.

Відповідач та третя особа в судове засідання представників не направили, третя особа про причини неявки представників суду не повідомила.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, та що згідно з ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представників відповідача та третьої особи за наявними матеріалами апеляційного провадження.

Під час розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, з урахуванням правил ст.ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі, колегія суддів встановила таке.

Звертаючись до суду з первісним позовом, позивач просить стягнути з відповідача як поручителя третьої особи згідно з укладеним договором поруки № 8/13-П-1 від 23.07.2013 заборгованість останнього за укладеним з позивачем кредитним договором № 8/13 від 23.07.2013, яка станом на 04.02.2016 становить 2 550 547,66 грн. і складається з:

- простроченої заборгованості по кредиту в сумі 2 000 000 грн.;

- строкової заборгованості по сплаті процентів, нарахованих за період з 25.01.2016 по 03.02.2016 включно в сумі 14 372,68 грн.;

- простроченої заборгованості по сплаті процентів станом на 04.02.2016 в сумі 219 664,61 грн.;

- пені за несвоєчасну сплату процентів, яка нарахована за період з 01.10.2015 по 04.02.2016 (включно) в сумі 17 683,32 грн.;

- пені за несвоєчасне повернення кредиту, яка нарахована за період з 09.09.2014 по 04.02.2016 (включно) в сумі 69 400,51 грн.;

- 3 % річних за прострочення повернення кредиту за період з 04.02.2014 по 04.02.2016 (включно) в сумі 23 821,67 грн.;

- 3 % річних за прострочення сплати процентів за період з 03.03.2014 по 04.02.2016 (включно) в сумі 1 219,57 грн.;

- інфляційних втрат за несвоєчасну сплату кредиту за період з 04.02.2014 по 04.02.2016 (включно) в сумі 160 789,63 грн.;

- інфляційних втрат за несвоєчасну сплату відсотків за період з 03.03.2014 по 04.02.2016 (включно) в сумі 3 815,67 грн.;

- штрафів в сумі 39 800 грн.

Зустрічний позов, з урахуванням заяви про зміну предмету позову за зустрічним позовом (а.с. 117 т. 1), заявлено про визнання припиненою поруки ТОВ «Деміс Канц», яка виникла на підставі договору поруки № 8/13-П-1 від 23.07.2013, укладеного між ТОВ «Деміс Канц» та ПАТ «ВТБ Банк» на забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Деміс-Агро» перед ПАТ «ВТБ Банк» за кредитним договором № 8/13 від 23.07.2013.

18.05.2016 до канцелярії суду першої інстанції від відповідача за первісним позовом надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (а.с. 204-206 т. 1), в якому відповідач за первісним позовом просить зупинити провадження у справі № 910/28619/15 до вирішення Господарським судом Дніпропетровської області справи № 904/1439/16 за позовом ПАТ «ВТБ БАНК» до ТОВ «Деміс-Агро» про стягнення 2 550 547,66 грн. боргу за кредитним договором № 8/13 від 23.07.2013.

В обґрунтування наявності підстав для зупинення провадження у справі відповідач за зустрічним позовом послався на те, що предметом первісного позову є стягнення заборгованості за кредитним договором № 8/13 від 23.07.2013 в сумі 2 550 547,66 грн., проте, як вбачається з пояснень третьої особи, остання не погоджується з визначеною позивачем за первісним позовом сумою заборгованості (третя особа вказує, що заборгованість є меншою на 1 424 776 грн., ніж заявляє позивач), в той же час у провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа № 904/1439/16, предметом розгляду у якій є позовні вимоги ПАТ «ВТБ Банк» про стягнення з ТОВ «Деміс-Агро» боргу за кредитним договором № 8/13 від 23.07.2013 в сумі 2 550 547,66 грн., у якій судом призначено судову економічну експертизу саме для встановлення дійсного розміру заборгованості ТОВ «Деміс-Агро» за кредитним договором № 8/13 від 23.07.2013.

Суд першої інстанцій дійшов висновку про обґрунтованість вказаного клопотання і ухвалою від 18.05.2016 зупинив провадження у справі № 910/3522/16 до набрання законної сили рішенням суду у справі № 904/1439/16, що розглядається Господарським судом Дніпропетровської області, з чим колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

Частина 1 ст. 79 ГПК України встановлює, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Пунктом 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено, що:

- відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК);

- під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин;

- іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що провадження у справі №910/3522/16 зупинено з тих підстав, що ця справа та справа № 904/1439/16 є пов'язаними, оскільки питання щодо стягнення з відповідача за первісним позовом як поручителя третьої особи заборгованості останньої за кредитним договором № 8/13 від 23.07.2013 (вказані вимоги є предметом розгляду за первісним позовом у справі № 910/3522/16 - примітка суду) може бути розглянуто лише після вирішення справи № 904/1439/16 за позовом ПАТ «ВТБ БАНК» до ТОВ «Деміс-Агро» про стягнення 2 550 547,66 грн. боргу за кредитним договором № 8/13 від 23.07.2013.

Проте, на думку колегії суддів, при вирішенні спору у цій справі суд першої інстанції в межах наданих йому повноважень та враховуючи предмет спору сторін може та повинен самостійно встановити обставини щодо наявності та розміру заборгованості третьої особи за спірним кредитним договором № 8/13 від 23.07.2013, а також наявності чи відсутності правових підстав для задоволення чи відмови у первісному та зустрічному позовах, тому колегія суддів вважає помилковими висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням суду у справі № 904/1439/16, що розглядається Господарським судом Дніпропетровської області.

Згідно з ч. 7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореної ухвали судом першої інстанції мале місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та неправильне застосування норм процесуального права, а відтак, ухвала Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 у справі № 910/3522/16 підлягає скасуванню з прийняттям судом апеляційної інстанції рішення за результатами розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Деміс Канц» про зупинення провадження у цій справі до вирішення Господарським судом Дніпропетровської області справи № 904/1439/16 за позовом ПАТ «ВТБ БАНК» до ТОВ «Деміс-Агро» про стягнення 2 550 547,66 грн. боргу за кредитним договором № 8/13 від 23.07.2013, яким відмовляється в його задоволенні.

Враховуючи вимоги, які викладені в апеляційній скарзі, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» підлягає задоволенню.

Згідно з п. 4.8. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111 13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Отже, питання про розподіл судових витрат Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» за подачу цієї апеляційної скарги має бути вирішено судом першої інстанції за результатами вирішення спору сторін по суті.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 у справі № 910/3522/16 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва 18.05.2016 у справі № 910/3522/16 скасувати.

3. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Деміс Канц» про зупинення провадження у цій справі до вирішення Господарським судом Дніпропетровської області справи № 904/1439/16 за позовом ПАТ «ВТБ БАНК» до ТОВ «Деміс-Агро» про стягнення 2 550 547,66 грн. боргу за кредитним договором № 8/13 від 23.07.2013.

4. Справу № 910/3522/16 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.М. Ропій

В.І. Рябуха