ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

15 червня 2016 року Справа № 915/2045/14

м. Миколаїв

За заявою: Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго у справі № 915/2045/14

Стягувач: Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України /01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6 /

Боржник: Обласне комунальне підприємство Миколаївоблтеплоенерго /54034, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, буд. 5-А/

про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду.

Суддя Васильєва Л.І.

Представники сторін:

Від позивача(стягувача): представник не з'явився

Від відповідача (заявник): ОСОБА_1, довіреність № 21 від 05.10.15р

Від Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго надійшла заява про відстрочку виконання рішення суду до 01.01.2018 року та розстрочку його виконання на період з 01.01.2018 року до 31.12.2019 року.

Заява обґрунтовується тим, що він не ухиляється від виконання судового рішення, значна частина рішення ним вже виконана, не сплачено 80195,14 грн. 3% річних та 584694,43 грн. збитків від інфляції. Оскільки основною діяльністю підприємства є надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, то одночасна сплата цієї суми з врахуванням складного фінансового становища, зробить неможливим підготовку підприємства до опалювального сезону. Приймаючи до уваги, що кошти за спожиту енергію почнуть надходити з 01.12.2016р., просить надати відстрочку виконання рішення суду до 01.01.2018 року та розстрочку його виконання на період з 01.01.2018 року до 31.12.2019 року.

Відповідач проти відстрочки та розстрочки виконання рішення суду заперечує з тих підстав, що ст.121 Господарського процесуального кодексу України не передбачає одночасну відстрочку та розстрочку рішення. Вказує на свою складну фінансову ситуацію, зазначає, що збитки боржника мізерні в порівнянні з його збитками, акцентує увагу суду на тому факті, що стягувач є стратегічним підприємством.

Заслухавши пояснення представника боржника у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви боржника з огляду на наступне:

Рішенням господарського суду від 05 березня 2015 року у даній справі, залишеним без змін апеляційною та касаційною інстанціями з боржника на користь стягувача стягнуто 1052906,48 грн. основного боргу, 250000,00 грн. пені, 584694,43 грн. інфляційних, 80195,14 грн. 3% річних., 43900,75 грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду 26 січня 2016 року, залишеною без змін апеляційною та касаційною інстанціями, визнано наказ господарського суду Миколаївської області у справі №915/2045/14, виданий 27 травня 2015 року таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 1052906, 48 грн. основного боргу за договором № 13/2534-БО-22, 250000 грн. пені, 43900,75 грн. судового збору.

На час розгляду заяви про відстрочку та розстрочку вказаного вище рішення наказ суду не виконаний в частині 584694,43 грн. інфляційних, 80195,14 грн. 3% річних, стосовно яких позивач просить надати відстрочку стягнення до 01.01.2018р.

Суд вважає, що в цій частині заява підлягає задоволенню частково з огляду на таке:

Відповідно до ч.1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо.

Така ж правова позиція викладена і у п.п. 7.1, 7.1.2, 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України.

Суд приймає до уваги той факт, що боржник є стратегічним підприємством, яке забезпечує тепловою енергією населення та підприємства міста, зупинення його діяльності призведе до соціального напруження в місті.

Основними споживачами теплової енергії є бюджетні установи та населення міста, які мають значну заборгованість- більше 70 млн. грн.., що створило складну фінансову ситуацію для боржника.

Стягнення всієї суми одночасно може ускладнити або зробити неможливою підготовку підприємства до опалювального сезону. Заявник вказує, що кошти від населення будуть надходити з грудня поточного року(з початком опалювального сезону).

Разом з цим, суд приймає до уваги аргументи стягувача, який також знаходиться в складній фінансовій ситуації, з метою недопущення порушення балансу інтересів сторін, суд вважає можливим надати відстрочку виконання рішення суду щодо стягнення 584694,43 грн. інфляційних, 80195,14 грн. 3% річних до 01.02.2017р.

Зважаючи на подані докази та пояснення представника боржника, господарський суд вважає, що останній зможе на умовах надання йому відстрочки до 01.02.2017р. для виконання судового рішення провести розрахунки зі стягувачем в повному обсязі

Навпаки, проведення дій по примусовому виконанню судового рішення може призвести до неплатоспроможності боржника в цілому та невиконанню цього рішення у даній справі.

Стосовно надання розстрочки стягуваної суми з 01.01.2018 року до 31.12.2019 року, то суд вважає цю заяву передчасною та такою що задоволенню не підлягає.

Отже, керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Обласного комунального підприємства Миколаївоблтеплоенерго /54034, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, буд. 5-А, / щодо відстрочки виконання рішення господарського суду по стягненню 584694,43 грн. інфляційних, 80195,14 грн. 3% річних задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання судового рішення господарського суду Миколаївської області від 05.03.2015 року у справі № 915/2045/14, щодо стягнення з Обласного комунального підприємства «Миколаївоблтеплоенерго» /54034, м. Миколаїв, вул. Миколаївська, буд. 5-А, / на користь Публічного акціонерного товариства «Національна компанія «Нафтогаз України» /01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, / 584694,43 грн. (пятсот вісімдесят чотири тисячі шістсот девяносто чотири грн. 43 коп.) інфляційних, 80195,14 грн. (вісімдесят тисяч сто девяносто пять грн. 14 коп.) 3% річних до 01.02.2017 року.

3. Відмовити в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду з 01.01.2018 року до 31.12.2019 року.

Ухвала є виконавчим документом.

Строк для предявлення ухвали до виконання один рік.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення.

Вона може бути оскаржена до апеляційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст..93-95 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.І. Васильєва