ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2016 р. Справа № 921/105/16-г/18

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Марко Р.І.

суддів: Данко Л.С.

ОСОБА_1

при секретарі Бішко М.І.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 представник;

від відповідача: ОСОБА_3 представник;

від третьої особи: не зявився,

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_3 ов Сайпрес Паблік Кампані Лімітед викладених в апеляційних скаргах б/н від 18.04.2016р. (вх. № 01-05/2055/16 від 28.04.2016р.) та б/н від 18.04.2016р. (вх. № 01-05/2068/16 від 28.04.2016р.).

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10.03.2016р. про задоволення заяви ТОВ Господарник про забезпечення позову

у справі № 921/105/16-г/18, суддя Охотницька Н.В.

за позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю Господарник, м. Київ

до відповідача: ОСОБА_3 оф Сайпрес Паблік Компані Лімітед, Стассіну 51, ОСОБА_4, 2002, Строволос, м. Нікосія, республіка Кіпр, адреса для листування: 01001, м. Київ, вул. Десятинна, 4/6.

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, м. Київ

про визнання виконавчого напису №4916 від 29.12.2015 приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10.03.2016 у справі №921/105/16-г/18 (суддя Охотницька Н.В.) заяву ТОВ Господарник про забезпечення позову від 05.02.2016 задоволено. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №4916 від 29.12.2015 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, яке здійснюється в рамках виконавчого провадження №49878404 відділом виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10.03.2016р., ОСОБА_3 ов Сайпрес Паблік Кампані Лімітед звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 18.04.2016р. (вх. № 01-05/2055/16 від 28.04.2016р.) та б/н від 18.04.2016р. (вх. № 01-05/2068/16 від 28.04.2016р.), в якій ухвалу суду першої інстанції вважає прийнятою з порушенням норм процесуального права та неправильному зясуванні обставин справи, просить її скасувати, у задоволенні клопотання Дочірнього підприємства Строй-Маркет-Груп про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Мотивуючи свою правову позицію, скаржник посилається на те, що згідно ст. 24 Закону України Про іпотеку презюмується відступлення права вимоги за основним зобовязанням у разі відступлення прав за іпотечним договором, а тому обовязок доказування того, що на час укладення оспорюваного договору не було здійснено відступлення права вимоги за кредитними договорами, покладається на позивача. На момент укладення Договору про відступлення права вимоги за іпотечним договором, який посвідчений нотаріально, відсутні будь-які докази нікчемності Договорів відступлення права вимог за кредитом (договір факторингу) та рішень суду щодо визнання їх недійсними, такі договори є чинними та створюють для їх сторін відповідні правові наслідки. Окрім того, позивачем не надано жодних письмових доказів, які б підтверджували ті обставини, на які він посилається в своїй заяві. Також зазначає, що незалежно від результатів вирішення господарським судом спору у даній справі видача наказу та примусове виконання рішення за вищевказаними позовними вимогами не провадиться, оскільки право позивача захищається шляхом визнання факту, а не передачі майна чи вчинення певних дій, а тому очевидною є відсутність обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у цій справі.

У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 12.05.2016р. (вх.№01-04/3487/16 від 13.05.2016р.) Товариства з обмеженою відповідальністю Господарник вважає доводи скаржника необгрунтованими, оскільки оскаржувана ухвала передбачає зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 4916 від 29 грудня 2015 року, а не зупинення виконавчого провадження. У позовній заяві та у заяві про забезпечення позову було наведено достатньо підстав для вжиття заходів із забезпечення позову. А тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін.

Згідно автоматичного розподілу справ КП "Документообіг господарських судів", 28.04.2016р. справу за № 921/105/16-г/18 розподілено до розгляду судді доповідачу Марку Р.І., у складі колегії суддів Костів Т.С. та Малех І.Б.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.05.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено справу до розгляду на 16.05.2016р.

В порядку ст.77 ГПК України розгляд справи відкладався до 23.05.2016р. та до 06.06.2016р. з підстав, викладених в ухвалах Львівського апеляційного господарського суду від 16.05.2016р. та 23.05.2016р.

У звязку із відпусткою судді члена ОСОБА_6 06.06.2016 року проведено повторний автоматичний розподіл справ КП Документообіг господарських судів та у склад колегії для розгляду справи № 921/105/16-г/18 введено замість судді Малех І.Б. суддю Данко Л.С.

В судове засідання 06.06.16р. прибули представники позивача та відповідача, які надали пояснення з питань, що виникли в процесі розгляду апеляційної скарги.

Представник відповідача (скаржника) у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задоволити.

В судовому засіданні представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу (вх. № 01-04/3487/16 від 13.05.16), просив ухвалу місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Третя особа участі свого уповноваженого представника не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до п.3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що ухвалами суду про призначення справи до розгляду та про відкладення розгляду справи явку представників сторін в судове засідання не визначено обов'язковою, третя особа належним чином повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги, а, відтак, не була позбавлена конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, клопотань про відкладення розгляду справ до суду не поступало, а у справі міститься достатньо доказів для розгляду апеляційної скарги по суті, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду вирішила апеляційну скаргу розглянути за відсутності представника третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, які підтримали свої позиції, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, прийшов до висновку, що ухвала Господарського суду Тернопільської області від 10.03.2016р. у справі № 921/105/16-г/18 винесена за повного зясування обставин, які мають значення для справи, виходячи з наступного.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Господарник" звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача ОСОБА_7 оф Сайпрес Паблік Кампані Лімітед (Bank of Cyprus Public Company Limited), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання виконавчого напису № 4916 від 29.12.2015 р. приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Разом із позовною заявою, товариство з обмеженою відповідальністю «Господарик» подав заяву від 05.02.2016 р. про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, а саме виконавчого напису виконавчого напису № 4916 від 29.12.2015 р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, яке здійснюється в рамках виконавчого провадження № 49878404 відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

16.03.2016 року, ухвалою господарського суду Тернопільської області від 10.03.2016 року у справі №921/105/16-г/18 задоволено заяву позивача про забезпечення позову.

Підставою для задоволення заяви про забезпечення позову була пов'язаність заходів забезпечення позову з його предметом, можливе вилучення у позивача нежилого будинку (торговий центр), загальною площею 6 121,3 кв.м, розташованого за адресою вул. В.Стуса,1, м. Тернопіль при здійсненні виконавчого провадження № 49878404 з виконання оспорюваного виконавчого напису, що в подальшому може утруднити виконання рішення господарського суду у даній справі у разі задоволення позову та невжиття заходів забезпечення позову.

За приписами статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У відповідності до ст.67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Судами встановлено, що на час розгляду справи старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_8, на підставі спірного виконавчого напису, 20.01.2016 р. відкрито виконавче провадження ВП №49878404 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - нежилий будинок (торговий центр) в цілому, загальною площею 6 121,3 кв.м, розташованого за адресою вул. В.Стуса,1, м. Тернопіль з боржника - товариства з обмеженою відповідальністю "Господарник" на користь стягувача - ОСОБА_3 оф Сайпрес Паблік Кампані Лімітед.

Таким чином, у разі, якщо спірний виконавчий напис нотаріуса буде виконано, а позовні вимоги у даній справі будуть задоволені, то законні майнові права та інтереси позивача будуть порушені, а їх відновлення не відбудеться, оскільки судовим рішенням буде лише встановлено юридичний факт невідповідності виконавчого напису нотаріуса вимогам чинного законодавства.

За таких обставин та враховуючи, що забезпечення позову допускається як гарантія задоволення законних вимог позивача (п. 10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову"), колегія суддів, погоджується з твердженнями суду першої інстанції про те, що необхідність забезпечення позову ґрунтується на матеріалах справи, а застосований заходу до забезпечення позову знаходиться у зв'язку з предметом позовних вимог.

Врахувавши наведене, місцевий господарський суд, вірно задовольнив заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки сам факт відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса, який оспорюється у даній справі, свідчить про наявність обставин, які можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення позовних вимоги, обраний заявником захід до забезпечення позову відповідає позовним вимогам у даній справі, сприятиме запобіганню порушенню прав позивача на час вирішення спору в суді, забезпечить виконання судового рішення в разі задоволення позову, не може перешкоджати господарській діяльності відповідача, не порушує його прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що скаржником у справі не доведено обставини на які він покликається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Тернопільської області від 10.03.2016р. відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а інші зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює спірні правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Судовий збір за перегляд ухвали в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, - Львівський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ :

1. Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10.03.2016р. у справі №921/105/16-г/18 залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_3 ов Сайпрес Паблік Кампані Лімітед викладених в апеляційних скаргах б/н від 18.04.2016р. залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови виготовлений 09.06.2016 р.

Головуючий-суддя Марко Р.І.

Суддя Данко Л.С.

Суддя Костів Т.С.