КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2016 р. Справа№ 910/21779/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Власова Ю.Л.

при секретарі судового засідання - Ляховенко М.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_3 - особисто, ОСОБА_4 - за довіреністю;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на рішення господарського суду міста Києва від 26.10.2015 (повне рішення складено 29.10.2015)

у справі №910/21779/15 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - фізична особа ОСОБА_6

про виселення з нежитлового приміщення

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про виселення останньої із займаного нежитлового приміщення.

Рішенням господарського суду міста Києва від 26.10.2015 у справі №910/21779/15 в позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, фізична особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 26.10.2015 у справі №910/21779/15 та прийняти нове рішення, яким виселити фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 ОСОБА_2 із займаного нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1, корпус 3 (секція 4) на першому поверсі загальною площею 50,0 кв. м. та передати зазначене приміщення Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_5.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.11.2015 у справі №910/21779/15 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Станік С.Р, Власов Ю.Л., прийнято апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на рішення господарського суду міста Києва від 26.10.2015 у справі №910/21779/15 до провадження та призначено її розгляд на 12.01.2016.

12.01.2016 до відділу документального забезпечення суду від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого третя особа просить суд задовольнити апеляційну скаргу, скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2016 у зв'язку з перебуванням судді Станіка С.Р. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Майданевич А.Г., Власов Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2016 у справі №910/21779/15 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Майданевич А.Г., Власов Ю.Л., прийнято справу №910/21779/15 за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на рішення господарського суду міста Києва від 26.10.2015 до провадження.

У судовому засіданні 12.01.2016 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 03.02.2016.

02.02.2016 до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшло клопотання про дослідження додаткових доказів.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 у зв'язку з виходом з відпустки судді Станіка С.Р., якого було визначеного для розгляду даної справи відповідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Станік С.Р., Власов Ю.Л.

Ухвалою суду від 03.02.2016 апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на рішення господарського суду міста Києва від 26.10.2015 у справі №910/21779/15 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючого судді - Корсакової Г.В., судді: Станіка С.Р., Власова Ю.Л.

В судовому засіданні 03.02.2016 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 23.02.2016.

23.02.2016 до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшло клопотання про дослідження додаткових доказів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 розгляд справи відкладено на 16.03.2016.

14.03.2016 до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшли клопотання щодо прослуховування в судовому засіданні технічного запису від 26.10.2015 та огляду оригіналів договорів оренди.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2016 розгляд справи відкладено на 30.03.2016.

Відповідно до розпорядження начальника відділу Київського апеляційного господарського суду № 09-52/596/16 від 30.03.2016 у зв'язку з перебуванням судді Станіка С.Р., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/21779/15.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 30.03.2016 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В. суддів: Хрипуна О.О., Власова Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2016 прийнято справу №910/21779/15 за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на рішення господарського суду міста Києва від 26.10.2015 у справі №910/21779/15 до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Хрипун О.О., Власов Ю.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2016 розгляд справи відкладено на 17.05.2016.

16.05.2016 до відділу документального забезпечення суду від відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю відповідача та його представника бути присутніми в судовому засіданні; клопотання щодо прослуховування в судовому засіданні технічного запису від 26.10.2015.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016 розгляд справи відкладено на 25.05.2016.

23.05.2016 від відповідача надійшло повідомлення, відповідно до якого він повідомив суд, що ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10.05.2016 відкрито провадження у цивільній справі за позовом фізичної особи ОСОБА_7 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: фізична-особа підприємець ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю, у зв'язку з чим просить припинити провадження у справі №910/21779/15 на підставі ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

25.05.2016 до відділу документального забезпечення суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду.

25.05.2016 до відділу документального забезпечення суду від третьої особи надійшла заява, відповідно до якої третя особа підтримує доводи апеляційної скарги та просить суд слухати справу за відсутності свого представника.

В судовому засіданні 25.05.2016 задоволено клопотання відповідача щодо прослуховування технічного запису судового засідання господарського суду міста Києва від 26.10.2015 та прослухано аудіо фіксацію судового засідання господарського суду міста Києва від 26.10.2015.

Також в судовому засіданні 25.05.2016 колегією суддів оглянуто оригінали договорів оренди №29-4/12 від 01.01.2014 з додатками, № 29-3/12 від 01.01.2014 з додатками та договір суборенди б/н від 15.10.2014 з додатками.

В судовому засіданні 25.05.2016 представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити. Відповідач та його представник заперечували проти апеляційної скарги та просили суд оскаржуване рішення залишити без змін.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, між фізичною особою ОСОБА_7, як орендодавцем, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, як орендарем, укладено договір оренди нежилого приміщення від 01.01.2014 № 29-4/12 (далі - договір оренди), у відповідності до предмета якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду - строкове платне користування нежиле приміщення, розміщене за адресою: АДРЕСА_1, корпус 3 (секція 4), на першому поверсі, загальною площею 63,5 кв. м, у стані, що дозволяє його повноцінну експлуатацію (п. 1.1 договору оренди). Згідно з п. 1.2 договору оренди приміщення буде використовуватися під салон краси.

Як передбачено підпунктом 4.3.11 договору оренди, орендар зобов'язується не передавати зобов'язання за договором іншим організаціям, а також не передавати орендоване приміщення у суборенду, як по договорах суборенди, так і іншим видам договорів без письмової згоди орендодавця.

Строк дії договору оренди встановлюється з 01 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року включно. Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами (п. 6.1 договору оренди).

У відповідності до п. 6.3 договору оренди чинність вказаної угоди припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

У матеріалах справи містяться засвідчені приватним нотаріусом копії договору купівлі-продажу від 31.05.2001, посвідченого приватним нотаріусом та зареєстрованого у реєстрі за № 4197, за яким ОСОБА_6 є покупцем нежитлового приміщення літера А № 3 (секція № 4) 1 поверх, що складається з: приміщення 1 площею 5,3 кв. м; приміщення 2 площею 21,1 кв. м; приміщення 3 площею 15,9 кв. м; приміщення 4 площею 81,2 кв. м, яке знаходиться у АДРЕСА_1 (літера А), а також Реєстраційного посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації, яке посвідчує, що вказане нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_7

Таким чином, право власності на нежитлове приміщення, яке є предметом оренди за договором оренди, належить третій особі у даній справі.

За актом приймання - передачі від 01.01.2014, який є додатком № 1 до договору оренди, третя особа передала, а позивач прийняв в оренду приміщення, що є предметом оренди за вказаним договором.

15.10.2014 між орендодавцем - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та суборендарем - фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено договір суборенди нежилого приміщення № б/н (далі - договір суборенди), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в суборенду - строкове платне користування нежиле приміщення, розміщене за адресою: АДРЕСА_1, корпус 3 (секція 4), на першому поверсі, загальною площею 50,0 кв. м (далі - спірне/орендоване майно/ нежитлове приміщення), у стані, що дозволяє його повноцінну експлуатацію (п. 1.1 договору оренди). Згідно з п. 1.2 договору суборенди приміщення буде використовуватися під магазин.

Строк дії договору суборенди встановлюється з вересня 2014 року до 31 грудня 2014 року включно. Договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами (п. 6.1 договору суборенди).

У відповідності до п. 6.3 договору суборенди чинність вказаної угоди припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.

Як вбачається з підпункту 4.3.13 договору суборенди, при зворотній передачі приміщення орендарем орендодавцеві у випадку припинення чинності цього договору, орендар передає приміщення по акту прийому-передачі, із усіма виконаними в приміщенні невід'ємними поліпшеннями, у день закінчення терміну оренди. У разі не звільнення орендарем приміщення, та (або) не складання акту прийому-передачі після закінчення терміну оренди, або терміну, встановленому рішенням суду, чи терміну, письмово погодженому сторонами цього договору, aбo зазначеному в повідомлених про припинення дії договору, цей договір вважається таким, що припинив свою дію у вказаний вище термін, а за кожен день не звільнення приміщення орендар сплачує орендодавцеві штраф у розмірі 200 грн.

На виконання договору суборенди, орендодавцем - ФОП ОСОБА_5 передано, а суборендарем - ФОП ОСОБА_3 прийнято спірне нежитлове приміщення у суборенду, про що свідчить підписаний вказаними сторонами акт приймання-передачі від 15.10.2014, який є додатком № 1 до договору суборенди.

Спір між сторонами даної справи виник в результаті, як стверджує позивач, порушення відповідачем умов договору, закріплених у підпункті 4.3.13 договору суборенди, тобто відповідач не повернув позивачеві орендоване приміщення після спливу строку дії договору суборенди за відповідним актом прийому-передачі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем 17 червня 2015 року було надіслано відповідачеві лист-претензію від 16.06.2015, зі змісту якого вбачається прохання до ФОП ОСОБА_3 звільнити орендоване нежитлове приміщення, проте відповідач відповіді на вказаний лист не надав, приміщення не звільнив.

З огляду на зазначені обставини, позивач просить виселити фізичну-особу ОСОБА_3 із займаного нежилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1, корпус 3 (секція 4) на першому поверсі загальною площею 50,0 кв. м. та передати зазначене приміщення Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_5.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 ЦК України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Вказані вище договори за своєю правовою природою є договорами найму (оренди), тому права і обов'язки сторін визначаються, зокрема, положеннями глави 58, 59 ЦК України та параграфу 5 глави 30 розділу VI Господарського кодексу України.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності (ч. 1 ст. 283 ГК України). Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 759 ЦК України.

Статтею 761 ЦК України встановлено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

У відповідності до ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Як вбачається з матеріалів справи третя особа у справі - фізична особа ОСОБА_6, керуючись підпунктом 4.3.11 договору оренди нежилого приміщення від 01.01.2014 № 29-3/12, надала позивачеві письмову згоду, яка підписана нею 13 жовтня 2014 року, на укладення між ним, як суборендодавцем, та відповідачем, як суборендарем, договору суборенди нежитлового приміщення з терміном до 31 грудня 2014 року.

З вищевикладеного слідує, що згода на передання позивачем спірного нежитлового приміщення у суборенду надана третьою особою у межах договору оренди від 01.01.2014 № 29-3/12, а не договору оренди від 01.01.2014 № 29-4/12, який слугує підставою позову у даній справі.

Письмової згоди третьої особи у справі на передання позивачем відповідачеві спірного нежитлового приміщення в суборенду в межах договору оренди від 01.01.2014 № 29-4/12 учасниками судового процесу суду не надано.

З огляду на зазначене та враховуючи, що відповідно до п. 4.3.11 договору оренди від 01.01.2014 № 29-4/12 орендар зобов'язувався не передавати орендоване приміщення в суборенду без письмової згоди орендодавця, а така згода третьої особою позивачу за вказаним договором оренди не надавалась, то судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позивач не мав права передавати в суборенду відповідачеві спірне нежитлове приміщення у межах договору оренди від 01.01.2014 № 29-4/12, тобто таке право у позивача не виникло, а тому й не може бути порушено.

Як вбачається з матеріалів справи позивач та третя особа надали суду письмові пояснення про те, що позивач помилково посилався у позовній заяві на договір оренди від 01.01.2014 № 29-4/12, а договір суборенди від 15.10.2014 № б/н укладено у межах договору оренди від 01.01.2014 № 29-3/12 і за згодою третьої особи від 13.10.2014. Також позивач надав суду договір оренди від 01.01.2014 № 29-3/12, укладений між третьою особою та позивачем відповідно до якого третя особа передає, а позивач приймає в оренду - строкове платне користування нежиле приміщення розміщене за адресою: АДРЕСА_1 корпус 3 (секція 4), на першому поверсі, загальною площею 60 кв.м. під салон комп'ютерних ігор.

Відповідно до п. 3.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК.

Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи).

Початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після завершення підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК), відкриття судового засідання, роз'яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, тобто до з'ясування у передбаченому ГПК порядку обставин справи та здійснення їх правової оцінки, про що зазначається в протоколі судового засідання. При цьому неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Як вірно зазначено судом першої інстанції позивач своїм правом, наданим ст. 22 ГПК України, до початку розгляду справи по суті не скористався, відповідної заяви суду не надав, а доводи про те, що приміщення передано в суборенду на підставі договору оренди від 01.01.2014 № 29-3/12 і за згодою третьої особи від 13.10.2014 позивач зазначив лише у додаткових поясненнях, наданих суду 21.10.2015, тобто після початку розгляду справи по суті, до якого суд перейшов 16.09.2015, що підтверджується протоколом судового засідання від 16.09.2015. Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги наведені доводи позивача.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що підстава, яка б породжувала для позивача право, у даній справі відсутня, а тому не вбачається такого права позивача, яке порушено і потребує судового захисту.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову.

Щодо клопотання відповідача припинити провадження у справі № 910/21779/15 на підставі ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з тим, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 10.05.2016 відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_7 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, третя особа - фізична особа-підприємець ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме нежилим приміщенням загальною площею 50 кв.м, розташованим за адресою АДРЕСА_1 корпус 3 (секція 4) на першому поверсі, то колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Судова колегія зазначає, що справа, провадження у якій відкрито Оболонським районним судом м. Києва, не є справою з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, що і у справі №910/21779/15. Крім того, ст. 81 Господарського процесуального кодексу України визначає перелік підстав для залишення позову без розгляду, а не припинення провадження у справі.

З огляду на зазначене, відсутні підстави для задоволення поданого відповідачем клопотання.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду міста Києва від 26.10.2015 прийняте на підставі фактичних обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на рішення господарського суду міста Києва від 26.10.2015 у справі №910/21779/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 26.10.2015 у справі №910/21779/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/21779/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді О.О. Хрипун

Ю.Л. Власов