номер провадження справи 33/31/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016 Справа № 908/1194/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна Акціонерна Страхова Компанія Оранта (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д)

до Приватного акціонерного товариства Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 97-А)

про відшкодування шкоди

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача : не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1 довіреність № 108/17 від 30.12.2015 р.;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Національна Акціонерна Страхова Компанія Оранта, м. Київ звернулося в господарський суд Запорізької області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Українська Акціонерна Страхова Компанія АСКА, м. Запоріжжя про стягнення шкоди в розмірі 9819,16 грн.

Обґрунтовуючи позов позивач посилається на наступні обставини.

Між ПАТ "НА СК "Оранта" та ТОВ «ЕСО-Автотехнікс» (Страхувальником) укладено договір добровільного страхування транспортного засобу № УБ 1000486 від 02.09.2014 р., згідно якого ПАТ "НАСК "Оранта" взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження автомобіля НОМЕР_1.

25.03.2015 р. по вул. Університетській в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «Ford Transit Connect», д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та «Ford Transit Connect», д/н НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ "УАСК "АСКА" згідно полісу АІ/3549678.

В результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у ПАТ "НАСК "Оранта", транспортний засіб «Ford Transit Connect», д/н НОМЕР_2.

Відповідно до постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова, ДТП сталася внаслідок порушення водієм т/з «Ford Transit Connect», д/н НОМЕР_3 ОСОБА_3 вимог Правил дорожнього руху, тобто вчинення правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП.

26.03.2015р. до НАСК "Оранта" із заявою звернувся представник Страхувальника з приводу виплати страхового відшкодування у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно умов Договору.

07.05.2015р. НАСК "Оранта", виходячи із висновку Дослідження АА6663ОВ -31.03/2 (про оцінку КТЗ), на підставі страхового акту № СТО-15-1962/1 від 29.04.2015р. та розрахунку страхового відшкодування до нього здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі - 10 329,16 грн.

За доводами позивача, до нього перейшло право регресної вимоги до ОСОБА_3, але оскільки цивільна правова відповідальність останнього була застрахована, то відповідач, на виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинен надати ОСОБА_3 страховий захист та відшкодувати завдану ним в результаті ДТП шкоду.

Відповідно до лімітів полісу № АІ/3549678 ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 50000,00 грн., розмір франшизи становить 510,00 грн.

Задля врегулювання спору в досудовому порядку, відповідачу було направлено Заяву про виплату страхового відшкодування у порядку регресу (вих. № 09-06-08/16689 від 13.11.2015 р.) з проханням виплатити страхове відшкодування на користь позивача, але на даний час страхове відшкодування на користь позивача відповідачем не сплачено.

Посилаючись на ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.05.2016 р. порушено провадження у справі № 908/1194/16, розгляд якої призначено на 24.05.2016 р.

Ухвалою суду від 24.05.2016 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи було відкладено на 14.06.2016 р.

Відповідач у письмову відзиві зазначив, що 18.11.2015 р. на адресу ПрАТ "УАСК АСКА" надійшла заява від ПАТ "НАСК "ОРАНТА" про виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу. Проте до заяви не було додано всіх необхідних документів.

20.11.2015 року ПрАТ "УАСК АСКА" було направлено на адресу ПАТ "НАСК "ОРАНТА" лист з проханням надати належним чином завірені копії документів, які мають істотне значення при вирішенні питання щодо задоволення регресних вимог, а саме: Постанову суду про визнання винної особи у ДТП та притягнення до адміністративної відповідальності; якісні фото пошкодженого транспортного засобу Форд Транзит державний реєстраційний номер НОМЕР_4.

Не отримавши відповіді від ПАТ "НАСК "ОРАНТА", 25.01.2016 р. ПрАТ "УАСК АСКА" було повторно направлено лист з проханням надати належним чином завірені копії документів.

Відповідач наголошує, що дані документи мають істотне значення для прийняття рішення ПрАТ "УАСК АСКА" про визнання або не визнання даної ДТП страховим випадком та визначення розміру страхового відшкодування, оскільки позивачем не доведено, що пошкодження, зазначені в ремонтній калькуляції, відносяться саме до даного ДТП.

У звязку з цим, у ПрАТ "УАСК АСКА" відсутні підстави вважати, що в позивача були законні підстави для виплати своєму страхувальнику суми страхового відшкодування.

Посилаючись на вищевикладене та ст. 38 ГПК України, відповідач в судовому засіданні 24.05.2016р. просив суд витребувати у ПАТ "НАСК "ОРАНТА" додаткові документи, а саме: протокол огляду транспортного засобу із зазначенням пошкоджень; якісні фото пошкодженого транспортного засобу.

Клопотання відповідача судом було задоволено і ухвалою господарського суду від 24.05.2016 р. від позивача були витребувані визначені відповідачем документи. До початку судового засідання витребувані ухвалою від 24.05.2016 р. документи надійшли до суду. Присутній в судовому засіданні 14.06.2016 р. представник відповідача вказав, що вище перелічені документи від позивача надійшли до нього електронною поштою.

Позивач свого представника в судове засідання не направив, натомість, надіслав до суду витребувані документи та письмове клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Зважаючи на те, що всі витребувані судом докази позивачем надано, клопотання про розгляд справи за відсутністю представника позивача, судом задовольняється.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність матеріалів справи для розгляду позовної заяви, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача.

За клопотанням присутнього у судовому засіданні представника відповідача судовий процес здійснювався без застосування засобів технічної фіксації.

В судовому засіданні 14.06.2016 р. прийнято і проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд знаходить підстави для задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що 02.09.2014 р. між ПАТ "НАСК "Оранта" (Страховиком, позивачем у справі) та ТОВ «ЕСО-Автотехнікс» (Страхувальником) був укладений договір добровільного страхування транспортного засобу № УБ 1000486 (надалі Договір), відповідно до умов якого, зокрема, було застраховано транспортний засіб «Ford Transit Connect», д/н НОМЕР_2.

25.03.2015 р. по вул. Університетській в м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «Ford Transit Connect», д/н НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 та «Ford Transit Connect», д/н НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_3

25.03.2015 р. ВДАІ Харківського міського управління ГУМВС України, складено Довідку, в якій зазначено, що внаслідок ДТП, яка сталася 25.03.2015 р. по вул. Університетській в м. Харкові, транспортний засіб «Ford Transit Connect», д/н НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження: передня ліва частина.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 26.05.2015 р. по справі № 646/4712/15-п, ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні правопорушення, що передбачено ст. 124 КпАП України.

26.03.2015р. до НАСК "Оранта" із заявою звернувся представник Страхувальника з приводу виплати страхового відшкодування в зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, яка є страховим випадком відповідно умов Договору.

В матеріалах справи міститься Протокол (Акт) огляду транспортного засобу від 26.03.2015р., в якому зафіксовані пошкодження застрахованого автомобіля.

31.03.2015 р. здійснено огляд пошкодженого в результаті ДТП транспортного засобу Страхувальника (автомобіля НОМЕР_5), за результатом якого було складено Дослідження АА6663ОВ -31.03/2, згідно якого збиток, завданий власникові автомобіля НОМЕР_5, в результаті пошкодження при ДТП, складає суму 8037,36 грн.

Як вбачається з розрахунку, що є додатком до страхового акту № СТО-15-1962/1 від 29.04.2015 року, розмір матеріального збитку для розрахунку страхового відшкодування (визначено згідно дослідження) становить 13157,83 грн. (п. 17 розрахунку).

Згідно з умовами Договору, на підставі страхового акту № СТО-15-1962/1 від 29.04.2015 р., Страхувальнику було виплачено страхове відшкодування у розмірі 10329,16грн., що підтверджується платіжним дорученням № 26181 від 07.05.2015 р. на суму 10329,16 грн.

Як свідчать матеріали справи, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, як власника транспортного засобу (автомобіля НОМЕР_6) станом на момент скоєння ДТП була застрахована у ПАТ «УАСК «АСКА» за полісом АІ/3549678, згідно з яким на 25.03.2015 р. поліс є дійсним. Ліміт за шкоду майну встановлено 50000,00 грн., франшиза 510,00 грн.

У звязку з цим, позивачем на адресу ПрАТ «УАСК «АСКА» (відповідача у справі) була направлена Заява про виплату страхового відшкодування у порядку регресу (вих. № 09-06-08/16689 від 13.11.2015 р.) з пропозицією компенсувати в порядку регресу витрати НАСК "Оранта" в розмірі 10329,16 грн.

Вказана Заява була залишена відповідачем без задоволення.

Позовна вимога про стягнення з ПрАТ «УАСК «АСКА» страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 9819,16 грн., стала предметом судового розгляду у даній справі.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно з п. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 5 зазначеної статті визначено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3, тобто особи, винної у ДТП, застрахована у ПрАТ Українська акціонерна страхова компанія АСКА (відповідача), що підтверджується Полісом серія АІ/3549678.

Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобовязання і виплатив страхове відшкодування в сумі 10329,16 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 26181 від 07.05.2015 р. з призначенням платежу: «страхове відшкодування».

Таким чином НАСК "Оранта" (позивач) виконав зобовязання за договором страхування № УБ 1000486 від 02.09.2014 р., укладеного з ТОВ «ЕСО-Автотехнікс» (Страхувальником).

Згідно ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Аналогічну норму містить ст. 993 Цивільного кодексу України.

Статтею 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором.

Відповідно до ч. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Отже, обовязок відшкодувати шкоду замість винуватця у заподіянні такої шкоди несе Страховик (відповідач) в межах встановлених лімітів відповідальності та в порядку Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

В розумінні ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 ЦК України, та в силу положень Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідальною особою є саме відповідач.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, до позивача, який сплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат (за виключенням франшизи) перейшло право вимоги до відповідальної особи, якою є відповідач.

Як вбачається з розрахунку, що є додатком до страхового акту № СТО-15-1962/1 від 29.04.2015 року, розмір матеріального збитку для розрахунку страхового відшкодування (визначено згідно дослідження) становить 13157,83 грн. (п. 17 розрахунку).

Відповідно до п.6.2 Договору добровільного страхування транспортного засобу № УБ 1000486 від 02.09.2014 року, при розрахунку суми страхового відшкодування враховано коефіцієнт пропорційності 0,85 (п. 33 розрахунку)

Також, відповідно до умов Договору, розраховано франшизу. яка становить 855,00грн. (п.27 розрахунку)

Отже 13157,83 грн. х 0,85 855,00 грн. = 10329,16 грн. - сума страхового відшкодування сплаченого ПАТ НАСК «ОРАНТА».

Таким чином, фактичний збиток за мінусом франшизи 510,00 грн., передбаченої полісом № АІ/3549678 становить суму 9819,16 грн. (10329,16 грн. - 510,00 грн.).

З огляду на досліджені докази, встановлені обставини та вищезазначені приписи норм чинного законодавства України, а також з урахуванням викладеного, суд констатує правомірність заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 9819,16 грн., а тому задовольняє її у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Українська акціонерна страхова компанія АСКА (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 97-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна Акціонерна Страхова Компанія Оранта (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д, , р/р № 4645 в АКБ «Укрсоцбанк», МФО 300023) суму 9819 (девять тисяч вісімсот девятнадцять) грн. 16 коп. страхового відшкодування та суму 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України (із урахуванням ч.3 ст. 51 ГПК України) 21.06.2016 р.

Суддя М.В. Мірошниченко