ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09.06.2016

Справа № 910/10432/16

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "У Б С ЛТД"

до Антимонопольниого комітету України

про визнання рішення недійсним

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "У Б С ЛТД" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 02/06/2016 від 02.06.2016 про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України від 29.03.2016 №185-р про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № 02/06/2016 від 02.06.2016 (вх. № 10432/16 від 06.06.2016) і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 ГПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 (однієї) мінімальної заробітної плати.

Отже, при зверненні до суду з даною позовною заявою немайнового характеру позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Згідно із п. 2.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір, оскільки інше не передбачено Законом, сплачується окремо за подання кожної позовної заяви (заяви, скарги).

З огляду на викладені положення вбачається, що справляння судового збору за подачу позову до суду здійснюється окремо по кожній позовній заяві.

В той же час, із Акту від 09.06.2016 № 10432/16 вбачається, що заявником в якості підтвердження сплати судового збору додано до даної позовної заяви № 02/06/2016 від 02.06.2016 платіжне доручення № 274 від 25.05.2016 на суму 1378,00 грн., яке раніше було використано заявником як доказ оплати судового збору за подання позовної заяви до Антимонопольного комітету України, провадження за якою було порушено згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2016 у справі №910/10430/16 (суддя Марченко О.В.).

Тобто, заявником було повторно подано раніше використане в якості підтвердження оплати судового збору платіжне доручення № 274 від 25.05.2016 на суму 1378,00 грн., а доказів існування обставин, з якими положення ч. 4 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" передбачають можливість повторної подачі того ж самого документа про сплату судового збору, не надано.

Отже, позивач не виконав вимоги п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, оскільки платіжне доручення № 274 від 25.05.2016 про перерахування в дохід Державного бюджету України грошових коштів у розмірі 1378,00 грн. в якості сплати судового збору не може вважатися належним доказом оплати судового збору саме за розгляд даної позовної заяви № 02/06/2016 від 02.06.2016 (вх. № 10432/16 від 06.06.2016).

Наведене, в свою чергу, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Як роз`яснено господарським судам у п. 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, заява повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, зокрема пунктом 4 частини першої статті 63.

За таких обставин, позовна заява № 02/06/2016 від 02.06.2016 підлягає поверненню позивачеві без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя                                                                                           О.В. Гумега