ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.06.2016 р. Справа№ 914/1600/16

Суддя Петрашко М.М. розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості», м.Львів

до відповідача ОСОБА_2 підприємства «Будремстандарт», м.Львів

про стягнення 57 400,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області повторно надійшла позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» до відповідача ОСОБА_2 підприємства «Будремстандарт» про стягнення 57 400,00 грн.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви №01/258 від 01.06.2016р. (вх.№1673 від 09.06.2016р.) до розгляду, судом встановлено наявність підстав для повернення її без розгляду зважаючи на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Як вбачається із поданих матеріалів, позивачем до позовної заяви долучено платіжне доручення №3632 від 11.05.2016р. на суму 1 450,00 грн.

Суд звертає увагу позивача, що платіжне доручення №3632 від 11.05.2016р. на суму 1 450,00 грн. не може вважатися належним доказом сплати судового збору у даній справі №914/1600/16, оскільки вказане платіжне доручення було подано як доказ сплати судового збору в іншій господарській справі, а саме у справі №914/1276/16 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інститут гірничо-хімічної промисловості до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія ЛЕОДІС про стягнення 65 000,00 грн. Крім того у платіжному дорученні №3632 від 11.05.2016р. на суму 1 450,00 грн. вказано, що призначенням платежу є «судовий збір за позовом ТзОВ Інститут «Гірхімпром» до ТзОВ «Леодіс». Станом на 13.06.2016р. справа №914/1276/16 перебуває у провадженні господарського суду Львівської області.

Отже позивачем не виконано вимог господарського процесуального кодексу щодо долучення до позовної заяви документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Частиною 3 ст.63 ГПК України передбачено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Отже, у випадку повторного звернення із позовною заявою до господарського суду Львівської області із позовною заявою, позивачу слід врахувати вищенаведене.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» позовну заяву і додані документи без розгляду.

2. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки вказані в ст.ст.91-93 ГПК України.

3. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя Петрашко М.М.