ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2016р. Справа№ 914/1225/16

За позовом: Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго, м. Львів

до відповідача: Дочірнього підприємства житлово-комунальний комплекс Сихів закритого акціонерного товариства Проектно-будівельне обєднання Львівміськбуд, м. Львів

про стягнення 271 613, 61 грн.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Підкостельній О.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 представник

від відповідача: ОСОБА_2 директор

Зміст ст. 22 ГПК України представникам сторін роз'яснено.

Розглядається справа за позовом Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго до Дочірнього підприємства житлово-комунальний комплекс Сихів закритого акціонерного товариства Проектно-будівельне обєднання Львівміськбуд про стягнення 271 613, 61 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.05.2016 року порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 23.05.2016 року.

Розгляд справи відкладався з підстав викладених у відповідній ухвалі суду, в судовому засіданні оголошувалася перерва.

Представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав наведених у позовній заяві та усних поясненнях.

Представник відповідача в судові засідання зявився, позовні вимоги заперечив, просив відмовити у їх задоволенні, вимог суду зазначених в ухвалах про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи, зокрема щодо надання документально та нормативно обґрунтованого відзиву на позовну заяву суду не виконав.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи в порядку ст. 75 ГПК України, суд встановив наступне.

Львівське міське комунальне підприємство Львівтеплоенерго (надалі - позивач) звернулося в господарський суд з позовом до Дочірнього підприємства житлово-комунальний комплекс Сихів закритого акціонерного товариства Проектно-будівельне обєднання Львівміськбуд (надалі - відповідач) про стягнення 271 613, 61 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 01.10.2002 року між ним та відповідачем було укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 111/А (надалі-договір), відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобовязання постачати відповідачу теплову енергію для опалення та здійснювати гаряче водопостачання в потрібних йому обсягах, а відповідач зобовязався отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно п.п. 6.2, 6.3 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідач до 25-го числа місяця, наступного за звітним, сплачує позивачу вартість фактично спожитої теплової енергії.

Відповідач свої договірні зобовязання по оплаті теплової енергії за період з 01.09.2013 р. по 31.03.2016 р. не виконав, в результаті чого у нього виникла заборгованість в розмірі 169 865, 25 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Крім стягнення основного боргу позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, згідно з п.7.2.3 договору пеню у розмірі 405, 95 грн. та відповідно до ст. 625 ЦК України інфляційні втрати в розмірі 91 327, 50 грн. і 3 % річних в розмірі 10 014, 91 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд прийшов до висновків про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом встановлено, що 01.10.2002 року між сторонами було укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді № 111/А, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобовязання постачати відповідачу теплову енергію для опалення та здійснювати гаряче водопостачання в потрібних йому обсягах, а відповідач зобовязався отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

За умовами ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п.п. 6.2, 6.3 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідач до 25-го числа місяця, наступного за звітним, сплачує позивачу вартість фактично спожитої теплової енергії.

Cудом встановлено що відповідач свої договірні зобовязання з оплати за поставлену теплову енергію за період з 01.09.2013 р. по 31.03.2016 р. не виконав, в результаті чого у нього виникла заборгованість в розмірі 169 865, 25 грн.

Оскільки представник відповідача в судових засіданнях доказів погашення боргу не представив, заперечення позовних вимог жодними доказами не підтвердив, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення основної заборгованості в сумі 169 865, 25 грн. підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В частині позовних вимог про стягнення інфляційних втрат в розмірі 91 327, 50 грн. та 3 % річних в розмірі 10 014, 91 грн., суд вважає, що розраховані вони вірно, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Пунктом 7.2.3 договору передбачено, що за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію споживач сплачує теплопостачальній організації пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення.

Відповідно до Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, розмір пені встановлюється за згодою сторін та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Таким чином, визначений згідно з договором розмір пені, не може перевищувати той розмір, який визначений законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Статтею 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Позивачем було нараховано відповідачу пеню в розмірі 405, 95 грн., яку суд вважає, що розрахована вона відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 232 ГК України, а тому підлягає до стягнення з відповідача.

Оскільки, спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, судовий збір покладається на нього повністю.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, суд,-

в и р і ш и в :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства житлово-комунальний комплекс Сихів закритого акціонерного товариства Проектно-будівельне обєднання Львівміськбуд (79066, м. Львів, вул. Морозна, 14, ) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1, ) суму в розмірі 275 687, 81 грн., з них:

- 169 865, 25 грн. - основного боргу;

- 405, 95 грн. - пені;

- 10 014, 91 грн. - 3% річних;

- 91 327, 50 грн. - інфляційні втрати;

- 4 074, 20 грн. - судового збору.

3. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 17.06.2016 року.

Суддя Манюк П.Т.