номер провадження справи 33/26/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016 Справа № 908/906/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліз» (69093, м. Запоріжжя, вул. Звенигородська, буд. 9)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротехнічний Люберецький інноваційний завод.М» (юридична адреса: 305044, Російська Федерація, Курська область, м. Курськ, вул. Чайковського, буд. 49-В, приміщення 2, 3; адреса зазначена в позовній заяві - 305035, Російська Федерація, Курська область, м. Курськ, вул. Дзержинського, буд. 49, офіс 16)

про стягнення суми

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 4 від 18.05.2016 р.;

від відповідача : не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліз» звернулося в господарський суд Запорізької області із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротехнічний Люберецький інноваційний завод.М» заборгованості за контрактом № 12/14 від 20.01.2014 р. в розмірі 2539800,00 рублів РФ.

В позові позивач зазначає, що на виконання умов Контракту № 12/14 від 20.01.2014р., позивачем відповідачу було поставлено ОСОБА_2 на суму 7039800,00 рос. руб., що підтверджується ВМД № 112050000/2015/023525 від 22.12.2015 р. На оплату поставленої ОСОБА_2 відповідачу було виставлено рахунок-фактуру № 1282 від 16.12.2015р. Поставлену продукцію відповідач оплатив лише частково в сумі 4500000,00рос. руб. Решта боргу в сумі 2539800,00 рос. руб. залишилась несплаченою. Посилаючись на положення ст.ст. 525, 526, 530, 691, 692 ЦК України, ст.ст. 193, 265 ГК України, позивач просить позов задовольнити

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.04.2016 р. порушено провадження у справі № 908/906/16, розгляд якої призначено на 17.05.2016 р.

Ухвалою суду від 17.05.2016 р., на підставі ст. 69 ГПК України, було продовжено строк розгляду справи на 15-ть днів - до 21.06.2016 р., розгляд справи на підставі ст. 77 ГПК України відкладено на 14.06.2016 р.

Відповідач у письмовому відзиві вказав на факт отримання ним копії позовної заяви та ухвали суду по даній справі. Також, підтвердив факт укладення з позивачем контракту № 12/14 від 20.01.2014 р. Зазначив, що зобовязання з оплати отриманої від позивача ОСОБА_2, було виконано ним частково в сумі 4500000,00 рос. руб (Свіфт № SB160315FMRBU6). Також відповідач позовну вимогу про стягнення суми 2539800,00руб. РФ основного боргу, який утворився за контрактом № 12/14 від 20.01.2014р., визнав у повному обсязі. При цьому, відповідач просить розглянути справу за відсутністю його повноважного представника.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому суд зазначає, що згідно з Угодою про порядок вирішення спорів, повязаних із здійсненням господарської діяльності, укладеної урядами держав учасників СНД та Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів по цивільним або торговим справам, господарським судом Запорізької області було направлено судове доручення про вручення ухвали суду від 06.04.2016 р. стороні-нерезиденту (відповідачу) господарюючому субєкту РФ, м. Курськ Арбітражним судом Курської області.

23.05.2016 р. господарським судом Запорізької області було отримано ухвалу Арбітражного суду Курської області, згідно якої, вказаним судом встановлено, що згідно Витягу з ЄДРЮО, юридична особа - ТОВ «Електротехнічний Люберецький інноваційний завод.М» зареєстровано за іншою адресою - 305044, Російська Федерація, Курська область, м. Курськ, вул. Чайковського, буд. 49-В. Судові повідомлення про час, дату та місце судового засідання були направлені арбітражним судом за юридичною адресою відповідача та адресою, вказаною в ухвалі господарського суду. Проте, ТОВ «Електротехнічний Люберецький інноваційний завод.М», повідомлене належним чином про час, дату та місце судового засідання, не забезпечило явку повноважного представника в судове засідання для отримання ухвали господарського суду Запорізької області.

Отримавши ухвалу Арбітражного суду Курської області, господарський суд Запорізької області, ухвалою від 24.05.2016 р. зобовязав позивача повторно направити відповідачу за адресою 305044, Російська Федерація, Курська область, м. Курськ, вул. Чайковського, буд. 49-В, копію позовної заяви по даній справі та повторно направити ухвали суду від 06.04.2016 р., від 17.05.2016 р. та від 24.05.2016 р. Вказані ухвали були також направлені господарським судом відповідачу на адресу - 305044, Російська Федерація, Курська область, м. Курськ, вул. Чайковського, буд. 49-В.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини та те, що про дату, час та місце розгляду даної справи відповідач був повідомлений належним чином та обізнаний, про що свідчить Повідомлення про вручення поштового відправлення (оригінал міститься в матеріалах справи), враховуючи наявність письмового відзиву відповідача на позовну заяву (що свідчить про обізнаність його з підставою та предметом заявленого позову), а також зважаючи на відсутність перешкод у розгляді справи і закінчення, встановленого ст. 69 ГПК України, строку розгляду справи по суті спору, суд вважає за можливе розглянути справу № 908/906/16 за відсутності представника відповідача.

За клопотанням присутнього у судовому засіданні представника позивача судовий процес здійснювався без застосування засобів технічної фіксації.

В судовому засіданні 14.06.2016р. представник позивача підтримав доводи позовної заяви у повному обсязі.

В судовому засіданні 14.06.2016 р. прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що 20.01.2014 р. між позивачем (Продавцем) та відповідачем (Покупцем) було укладено контракт № 12/14 (далі Контракт), за умовами якого Продавець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Контрактом поставити, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити електротехнічну продукцію (ОСОБА_2), в асортименті, кількості та за ціною, які передбачені в Додатку до Контракту, який є його невідємною частиною.

Відповідно до п. 2.3 Контракту в якості супроводжувальної документації до ОСОБА_2, Продавець разом з грузом надає Покупцю наступні документи: рахунок-фактуру; сертифікат якості; транспортну накладну; сертифікат походження продукції; вантажну митну декларацію

Валюта Контракту та валюта платежу російські рублі (п. 3.1 Контракту).

Згідно із п. 3.2 Контракту розрахунки за поставлену ОСОБА_2 здійснюються Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця, як по факту поставки, після приймання ОСОБА_2 за кількістю та якістю на складі Вантажоотримувача, так і шляхом передоплати на підставі рахунків, виставлених Продавцем. Строки та умови платежів зазначаються в Додатках до Контракту.

Як встановлено судом, протягом дії Контракту сторонами було підписано, зокрема, Додаток № 57 від 08.12.2015 р. до Контракту на суму 7039800,00 рос. руб.

Відповідно до вказаного вище двосторонньо оформленого Додатку № 57 до Контракту, Сторони узгодили умови оплати: «Покупець здійснює оплату в розмірі 100% від вартості ОСОБА_2 шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця протягом 88 календарних днів з дати оформлення вантажної митної декларації в країні Продавця».

На виконання умов Контракту та Додатку № 57 до Контракту, позивачем було поставлено відповідачу ОСОБА_2 на суму 7039800,00 рос. руб., що підтверджується ВМД № 112050000/2015/023525 від 22.12.2015 р.

На оплату поставленої ОСОБА_2 відповідачу було виставлено рахунок-фактуру № 1282 від 16.12.2015 р.

Поставлений Товар відповідач оплатив лише частково в сумі 4500000,00 рублів РФ (Свіфт № SB160315FMRBU6).

Решта боргу в сумі 2539800,00 рублів РФ залишилась несплаченою.

Позовна вимога ТОВ «Еліз» про стягнення з ТОВ «Електротехнічний Люберецький інноваційний завод.М» заборгованості за контрактом № 12/14 від 20.01.2014 р. в розмірі 2539800,00 рос. руб., стала предметом судового розгляду у даній справі.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Факт поставки та кількість поставленої за Контрактом ОСОБА_2 підтверджується долученою до матеріалів ВМД № 112050000/2015/023525 від 22.12.2015 р.

При цьому, сам відповідач (ТОВ «Електротехнічний Люберецький інноваційний завод.М») не заперечує проти факту отримання ОСОБА_2 від ТОВ «Еліз».

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як вже зазначалось вище, сторони узгодили в п. 3 Додатку № 57 від 08.12.2015 р. до Контракту, що Покупець здійснює оплату в розмірі 100% від вартості ОСОБА_2 шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Продавця протягом 88 календарних днів з дати оформлення вантажної митної декларації в країні Продавця.

Строк оплати відповідачем рахунка-фактури № 1282 від 16.12.2015 р. збіг 19.03.2016 р.

Матеріали справи свідчать, що відповідач свої зобовязання щодо оплати ОСОБА_2, всупереч умов Контракту та вимог закону, виконав частково в сумі 4500000,00 руб. РФ, внаслідок чого у нього утворився основний борг за отриману ОСОБА_2 в сумі 2539800,00 рос. руб.

Доказів погашення суми боргу в сумі 2539800,00 рос. руб. за отриману ОСОБА_2 відповідачем господарському суду надано не було.

Враховуючи вимоги ст. 599 ЦК України, згідно з якою зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, суд вказує на правомірність та доведеність заявлених ТОВ «Еліз» позовних вимог.

За таких обставин, суд констатує наявність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з відповідача 2539800,00 рос. руб. основного боргу за Контрактом у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. В даному випадку спір був доведений до суду з вини відповідача, оскільки внаслідок несвоєчасного виконання ним грошового зобовязання, позивач змушений був звернутись до господарського суду за судовим захистом порушеного права. Таким чином, судові витрати у справі (судовий збір в сумі 14672,30 грн.) покладаються на відповідача,

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Електротехнічний Люберецький інноваційний завод.М» (305044, Російська Федерація, Курська область, м. Курськ, вул. Чайковського, буд. 49-В, приміщення 2, 3; 305035, Російська Федерація, Курська область, м. Курськ, вул. Дзержинського, буд. 49, офіс 16, ОГРН 023; ИНН/КПП /463201001; ОКПО 23523166) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еліз» (69093, м. Запоріжжя, вул. Звенигородська, буд. 9, , п/р № 5748, Банк ПАТ «Сбербанк», МФО 320627) суму 2539800 (два мільйони пятсот тридцять девять тисяч вісімсот) рублів РФ та суму 14672 (чотирнадцять тисяч шістсот сімдесят дві) грн. 30 коп. судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 21.06.2016 р.

Суддя М.В. Мірошниченко