номер провадження справи 19/134/15-20/19/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2016 Справа № 908/4371/15

За позовом Дочірнього підприємства Бердянский завод сільгосптехніки Приватного акціонерного товариства Бердянский Агротехсервіс (юридична адреса: 71100, Україна, Запорізька область, м. Бердянск, вул. Матвєєва, 1)

До Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ РАЙДУГА (юридична адреса: 090007, Казахстан, АДРЕСА_1)

про стягнення 29001, 00 доларів США, що становить 640154,16 гривень

Суддя Гандюкова Л.П.

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 12 от 25.01.2016 р.);

ОСОБА_2 (довіреність №76 від 12.05.2016 р.)

Від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за поставлений товар в розмірі 33800,00 доларів США та пені в сумі 2032,20 доларів США.

Ухвалою суду від 03.08.2015р. (суддя Давиденко І.В.) позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/4371/15, справа призначена до розгляду на 26.01.2016р. Розгляд справи відкладено на 22.03.2016 р.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 11.02.2016 р. справу передано на розгляд судді Гандюковій Л.П. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.02.2016 р. справу № 908/4371/15 прийнято до розгляду суддею Гандюковою Л.П., справі присвоєно номер провадження 19/134/15-20/19/16, справу призначено до розгляду на 22.03.2016 р.. Ухвалою суду від 22.03.2016 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 02.06.2016 р. на 12 год. 00 хв., на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупинено до 02.06.2016 р. у звязку з направленням судового доручення до Спеціалізованого міжрайонного економічного суду Західно-Казахстанської області. Ухвалою суду від 01.06.2016р., у звязку зі спливом вищезазначеного строку, в порядку ст. 79 ГПК України провадження у справі поновлено з 02.06.2016 р.

02.06.2016р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Предметом спору у справі є позовні вимоги позивача, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, прийнятої до розгляду в частині ухвалою суду від 26.01.2016р., про стягнення з відповідача суми 23800,00 доларів США основного боргу, що еквівалентно 525349,78 грн. за курсом НБУ на день подачі позову, та суми 5201,00 доларів США пені, що еквівалентно 114804,38 грн. за курсом НБУ на день подачі позову.

Позивач остаточно підтримав позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача суми 23800,00 доларів США основного боргу та суми 5201,00 доларів США пені за період із 30.05.2015 р. по 29.11.2015 р. (183 дні). Позовні вимоги мотивовані таким. На виконання умов контракту № 98/02-ВЭД від 26.03.2015р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 54000,00 доларів США. Відповідач, в свою чергу, оплату за отриманий ним товар здійснив частково в розмірі 30200,00 доларів США. Несплаченою залишилась сума 23800,00 доларів США. У звязку з чим, на підставі ст. ст. 530, 536, 612, 625, 655, 656, 692, 693, 712 ЦК України, ст. ст. 216, 218, 220, 222, 231 ГК України, ст. ст. 3, 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» просить стягнути з відповідача суму заборгованості за поставлений товар в розмірі 23800,00 доларів США, що становить 525349,78 грн. по курсу НБУ на день подачі позову, та пеню в сумі 5201,00 доларів США, що становить 114804,38 грн. по курсу НБУ на день подачі позову.

Відповідач у судові засідання не зявлявся, про причини неявки суд не повідомив, витребувані документи та письмовий відзив не надав. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Так, господарський суд Запорізької області звертався з судовим дорученням до Спеціалізованого міжрайонного економічного суду Західно-Казахстанської області про вручення відповідачу копій ухвал господарського суду. В матеріалах справи містяться підтвердження отримання відповідачем копій ухвал господарського суду Запорізької області від 12.02.2016 р. та від 22.03.2016 р.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

26.03.2015 р. між Дочірнім підприємством Бердянский завод сільгосптехніки Приватного акціонерного товариства Бердянский Агротехсервіс (Україна, постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ РАЙДУГА (Казахстан, м. Уральськ, покупець, відповідач у справі) був укладений контракт № 98/02-ВЭД, відповідно до умов якого постачальник зобовязався передати покупцю у власність сільськогосподарську техніку: жатки ЖВН-6У (-01); ЖВН-6М (-01); ЖЗБ-4,2М; ЖЗБ-5М; ЖБВ-4,2М (-5М); ЖБВ-4,2У (-5У); ЖВП-4,9; ЖВП-4,9М; ЖВП-4,9У; ЖВП-6,4; ЖВШ-6,4; ЖРН-5; прилад для збирання соняшника типу ПС; косарки КПН-2,1; прилад для збирання рапсу типу ПЗР, а також запчастини до них (далі товар), а покупець зобовязався прийняти товар та оплатити його на умовах даного контракту (п. 1.1. контракту).

Згідно п. 1.2 контракту номенклатура, кількість, одиниця виміру, вартість одинці товару, умови поставки та оплати, інші характеристики визначаються у специфікаціях до даного контракту, які є невідємною частиною контракту.

Загальна вартість товару, що передається за контрактом, становить 500 000,00 доларів США (п. 2.1. контракту).

У розділі 3 контракту сторони визначили умови поставки. Так, умови поставки (згідно з ІНКОТЕРМС 2010 р.) визначаються в Специфікаціях. Товар, зазначений у Специфікаціях даного контракту, поставляється узгодженими партіями. Транспортування товару здійснюється автомобільним транспортом, згідно з прийнятих умов поставки, вказаних у Специфікації на поставку товару. Строки відвантаження та поставки товару зазначаються у Специфікаціях до даного контракту, які є його невідємною частиною.

Згідно з розділу 4 контракту розрахунки за поставлений товар здійснюються згідно з умов, вказаних у Специфікаціях, які є невідємною частиною контракту. Покупець здійснює оплату за товар, що поставляється, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника. Платежі за товар здійснюються в доларах США. За взаємною згодою сторін умови та порядок розрахунків за визначені партії товару можуть змінюватись, що повинно бути вказано у Специфікаціях, які є невідємною частиною контракту.

Відповідно до п. 2, п. 3 підписаних Специфікацій №1 та №2 сторони погодили наступні умови оплати:

- 1-й платіж - передплата 30% вартості товару, покупець сплачує згідно з виставленого рахунку-фактури в строк по 04.05.2015 р.

- 2-й платіж - 70% вартості товару, покупець сплачує протягом 30 календарних днів із моменту відвантаження товару покупцю.

Відвантаження товару здійснюється з 28.04.2015р. за погодженням сторін.

За Специфікацією № 1 сторони погодили поставку жатки валкової причіпної ЖВП-4,9У (привод ріжучого апарата МПН), у кількості 6 шт., за ціною 5000,00 доларів США, на загальну суму 30000,00 доларів США.

За Специфікацією № 2 сторони погодили поставку жатки валкової причіпної ЖВП-4,9У, у кількості 6 шт., за ціною 4000,00 доларів США, на загальну суму 24000,00 доларів США.

Відповідно до п. 12.6. контракту, останній вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками даного контракту, та діє до 31.12.2015р. У випадку невиконання зобовязань, даний контракт продовжує свою дію до моменту виконання сторонами своїх зобовязань, прийнятих за контрактом.

Згідно з п. 12.3 контракту всі інші відносини, які виникають у звязку з даним контрактом, але не врегульовані ним, регулюються законодавством України, міжнародними договорами, а також міжнародними правилами ІНКОТЕРМС 2010. Пунктом же 11.2. контракту, який не суперечить приписам ст. 38 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», ч.ч. 1, 2 ст. 5, ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право», сторони передбачили, що у випадку якщо будь-які спори або розбіжності, які виникають за даним контрактом або у звязку з ним, не можуть бути врегульовані шляхом переговорів, вони підлягають передачі на розгляд та кінцеве вирішення до господарського суду Запорізької області.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.03.2015р. позивачем були виставлені відповідачу рахунок-фактура № 1 на суму 30000,00 доларів США та рахунок-фактура № 2 на суму 24000,00 доларів США.

30.04.2015 р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 54000,00 доларів США, що підтверджується вантажно-митними деклараціями № 112040000/2015/000896 та № 112040000/2015/000890. Відповідач, в свою чергу, своїх зобов'язань належним чином не виконав, оплату за отриманий товар здійснив частково на суму 30200,00 доларів США, а саме: в повному обсязі здійснив передплату за товар, згідно з Специфікацій, в розмірі 30% - 16200,00 доларів США, та 14000, 00 доларів США в рахунок остаточної оплати, що підтверджується випискою по особовому рахунку. Тобто, несплаченою залишилась сума 23800,00 доларів США.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно з ст. ст. 11, 509 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач доказів належного виконання зобовязання і перерахування позивачу заявленої до стягнення суми не надав.

Факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем за контрактом № 98/02-ВЭД від 26.03.2015 р. в розмірі 23800,00 доларів США, що еквівалентно 525349,78 грн. за офіційним курсом Національного банку України (22,07352 грн. за 1 долар США) на день подачі позову (27.07.2015 р.), підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за поставлений товар в розмірі 23800,00 доларів США, що еквівалентно 525349,78 грн. за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлені вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 5201,00 доларів США, що еквівалентно 114804,38 грн. за офіційним курсом НБУ на день подачі позову, за загальний період із 30.05.2015 р. по 29.11.2015 р.

Відповідно до ст.ст.610,611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) згідно з ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 10.1 контракту сторони визначили, що у випадку порушення покупцем строків оплати поставленого товару більше ніж на пять банківських днів, останній сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,1% від вартості товару за кожен день прострочки, але не більше 10 % вартості товару.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Факт порушення грошових зобовязань відповідачем є доведеним. Проте, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд вважає за необхідне скорегувати його, оскільки період нарахування пені визначений позивачем невірно.

За умовами контракту та специфікацій 2-й платіж - 70% вартості товару, покупець зобовязаний сплатити протягом 30 календарних днів із моменту відвантаження товару покупцю. Відповідно до вантажно-митних декларацій № 112040000/2015/000896 та № 112040000/2015/000890 товар відвантажено 30.04.2015 р.

Згідно з ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Так, враховуючи умови п. 10.1. контракту і специфікації, встановлені судом обставини щодо порушення відповідачем обовязку сплатити вартість товару більше ніж на пять банківських днів, у позивача виникло право на стягнення пені. Однак, оскільки товар відвантажено 30.04.2015 р., відповідач був зобовязаний сплатити 70% вартості товару протягом періоду 01.05.2015 р. - 30.05.2015 р. Відповідно, позивач має право нараховувати пеню, враховуючи приписи ч.6 ст.232 ГК України, протягом шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано: із 31.05.2015 р. по 30.11.2015 р. Тобто, перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Слід зазначити, що у позовній заяві позивач правильно вказав кінцеву дату оплати 30.05.2015 р., однак розрахунок пені помилково проводить, починаючи з 30.05.2015 р., а не 31.05.2015 р. Крім того, у розрахунку пені за специфікацією №1 позивач помилково включив день оплати відповідно до п.1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 р. день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється нарахування пені.

Враховуючи приписи ст. ст. 22, 83 Господарського процесуального кодексу України, суд не виходить за межі позовних вимог, з відповідача стягується пеня за період 31.05.2015 р. -29.11.2015 р. у розмірі 5 180,80 доларів США, що еквівалентно 114340,83 грн. за офіційним курсом НБУ на день подачі позову і не перевищує 10 % вартості товару, про що домовились сторони у контракті.

Таким чином, позов у цілому задовольняється частково.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору суд вважає за необхідне, керуючись своїм правом, покласти повністю на відповідача, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій. При цьому, при предявлені позову позивачем було зайво сплачено 6 грн. 14 коп. судового збору, тому відповідно до ст.7 Закону України «Про судовий збір» вказана сума може бути повернута із Державного бюджету України ухвалою суду за клопотанням позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ТОРГОВИЙ ДІМ РАЙДУГА (юридична адреса: 090007, Казахстан, АДРЕСА_1, РНН 271 800 060 209, БІН 121 140 010 562, р/р KZ8884914US000225387 в ЗКОФ ВАТ «Нурбанк», м.Уральськ, BIC NURSKZKХ РНН 270 100 226 324) на користь Дочірнього підприємства Бердянский завод сільгосптехніки Приватного акціонерного товариства Бердянский Агротехсервіс (юридична адреса: 71100, Україна, Запорізька область, м. Бердянск, вул. Матвєєва, 1, , р/р 8 в АБ «Укргазбанк», м. Київ, Україна, МФО 320478, ИПН 24) суму 23 800 (двадцять три тисячі вісімсот) доларів США 00 центів) заборгованості за поставлений товар, суму 5 180 (пять тисяч сто вісімдесят ) доларів 80 центів пені, суму 15 818 (п'ятнадцять тисяч вісімсот вісімнадцять) гривень 86 копійок судового збору. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення складено (підписано) у повному обсязі 09 червня 2016 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду, яке набрало законної, може бути оскаржено до Донецького апеляційного господарського суду (України, 61022, м. Харків, проспект Науки, 5) шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд, який розглянув справу. У разі неподання скарги, рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання у повному обсязі.