РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2016Справа №910/5573/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Імені Гагаріна"
доПублічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (Регіональна філія "Придніпровська залізниця")
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Сумихімпром"
простягнення 116 922 грн 00 коп.
Представники:
від позивача: Дрогало О.О.- представник за довіреністю
від відповідача: не з'явились
від третьої особи:не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

28.03.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Імені Гагаріна" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Українська Залізниця" (Регіональна філія "Придніпровська залізниця") про стягнення 116 922 грн 00 коп. збитків, заподіяних незбереженням прийнятого до перевезення вантажу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, у зв'язку з чим вагон № 67851766 з вантажем "добрива хімічні та мінеральні різні, непоіменовані в абетці NPK 4-20-20" прибув з недостачею в розмірі 11992 кг на загальну суму 116 922 грн 00 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2016 порушено провадження у справі № 910/5573/16, розгляд справи призначено на 25.04.2016.

21.04.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

25.04.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 25.04.2016 оголошено перерву до 30.05.2016.

25.05.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

30.05.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли письмові пояснення на відзиву та клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2016 продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів, залучено до участі у справі Публічне акціонерне товариство "Сумихімпром" у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, розгляд справи відкладено на 13.06.2016.

Представники відповідача та третьої особи у судове засідання 13.06.2016 не з'явились, вимоги суду не виконали, клопотання про відкладення розгляду справи не подали, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

У судове засідання 13.06.2016 з'явився представник позивача та надав пояснення по суті спору, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 13.06.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

05.08.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроміксінвест" (постачальник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Імені Гагаріна" (покупець за договором) укладено договір поставки № 474, відповідно до якого постачальник зобов'язався поставити (передати) у власність покупця добриво складне мінеральне NPK4:20:20 у кількості 119 тонн, загальною вартістю 1 160 250 грн 00 коп., а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату.

Поставка здійснюється на умовах CPT (CARRIEGE PAID) TO (….named plase of destinatstion.) ФРАХТ/ПЕРЕВЕЗЕННЯ ОПЛАЧЕНО ДО (назва місця призначення): залізнична станція Енергодар.

Відповідно до платіжного доручення № 267875 від 16.09.2015 позивачем було перерахувано Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроміксінвест" 1 160 250 грн 00 коп. за поставку 119 тон мінеральних добрив NPK4:20:20 у кількості 119 тонн, згідно виставленого рахунку № 686 від 08.09.2015.

Поставка вантажу здійснювалась залізничним транспортом, про що позивачем було укладено угоду № 4769/15-07 від 17.02.2015 з Приватним акціонерним товариством "Київ-Дніпровське МППЗТ", що уклав із залізницею договір про подачу і збирання вагонів/ експлуатацією колії № ПР/М-12-3/243-1331НЮ дч від 21.09.2012 та договір № 199 від 24.12.2014.

Відповідно до залізничної накладної № 44836328 від 02.10.2015, відправником - Публічним акціонерним товариством "Сумихімпром" надіслано залізничним транспортом вагон № 67851766 з вантажем "добрива хімічні та мінеральні різні, непоіменовані в абетці NPK 4-20-20". Одержувачем, відповідно до залізничної накладної № 44836328 від 02.10.2015 є Товариство з обмеженою відповідальністю "Імені Гагаріна".

06.10.2015 на станції призначення Енергодар Придніпровської залізниці, у зв'язку з виявленням недостачі у вагоні № 67851766, був складений комерційний акт РА № 011033/984 в якому зафіксовано недостачу вантажу в загальному розмірі 11992 кг.

Позивач зазначив, що відповідач, як перевізник належним чином не виконав зобов'язань щодо збереження вантажу під час перевезення, у зв'язку з чим зобов'язаний відшкодувати позивачу збитки у розмірі 116 922 грн 00 коп. збитків, заподіяних незбереженням прийнятого до перевезення вантажу згідно залізничної накладної № 44836328 від 02.10.2015.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж в пункт призначення і видати його уповноваженій на отримання вантажу особі.

Згідно з пунктом 2 статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 Цивільного кодексу України обумовлено: у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 12 Закону України "Про залізничний транспорт" залізниці повинні забезпечувати збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України. Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що за незбереження (втрату, нестачу, псування, пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Стаття 110 Статуту залізниць України передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з статтею 113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Згідно статті 26 Закону України "Про залізничний транспорт" обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності перевізників вантажу засвідчуються актами; порядок і терміни складення актів визначаються Статутом залізниць України.

Статтею 129 Статуту залізниць України передбачено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць; для засвідчення маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до статті 130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтею 133 Статуту залізниць України передбачено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Факт нестачі за спірним перевезенням матеріалами справи підтверджений, зокрема, комерційним актом РА № 011033/984 від 06.10.2015.

При складанні комерційного акту РА № 011033/984 від 06.10.2015, виявлено наступне: на підставі акта загальної форми станції Енергодар Придніпровської залізниці № 1391 від 05.10.2014 проводилась комісійна видача вантажу з вагона №67851766 з одночасним прорахунком кількості місць та звіркою з передавальним документом По документу значиться, вантаж "добрива хімічні та мінеральні різні, не поіменовані в абетці NPK 4-20-20" кількість вантажних місць 70, код вантажу 436190, маса вантажу 59 500 кг: спосіб визначення маси вантажу за стандартом брутто 852 кг., нетто 850 кг. В графі 7 накладної значиться верхній ярус 34 контейнери, нижній ярус 36 контейнерів.

Згідно з актом РА № 011033/984 від 06.10.2015 назначено погрузка біг-бегів нижче бортів на 20-30 см., хаотична, без дотримання рядності у 2 яруса. При підрахунку кількості місць у верхньому ярусі виявилось 32 біг - беги. Зліва по ходу і :зда над 1 люком 6 біг-бегів: 2 цілих, 4 біг-бега мають зрізану горловину на всю ширину Г г-бега, місткістю 2 біг-бега 1/8, 2 біг-бега 1/5. Над 2 люком 6 біг-бегов: 2 - цілих, 4 біг- /га мають зрізану горловину на всю ширину біг-бега, місткістю 1/8. Над 3 люком 3 біг-бега: 1-цілий, 2 біг-бега зрізані горловини на всю ширину біг-бега, місткістю, 1 біг-бег 1/8, . 5іг-бег 1/5. Над 4 люком 3 біг-бега 2 - цілих, 1 біг-бег зрізана горловина на всю ширину біг-бега, місткістю 1/8. Над 5 люком 5 біг-бегов, 3- цілих, 2 біг-бега в горловинах біг-бегов горизонтальні порізи довжиною 20-30 см., місткістю 1 буг-бег Ул, 1 біг-бег 1/5. Над 6 люком 6 біг-бегів: 2 - цілих, 3 біг-бега мають горизонтальні порізи довжиною 20-30 см., 2 біг-бега місткістю 1/8, 1 біг-бег місткістю1/5. 1 біг-бег має горизонтальний поріз у горловині біг-бега довжиною 40см., місткістю 2/2. Над 7 люком 3 біг-бега, 2 - цілих, 1 біг-бег зрізана горловина на всю ширину біг-бега місткістю 1/8. По всій площі вагона мається розсипаний товар.

При розвантаженні і підрахунку кількості місць виявилось 47 біг-бегів цілих, 21 біг-бег пошкоджений, 2 біг-бега відсутні.

При розвантаженні нижнього яруса над 4 люком виявлено 1 біг-бег пошкоджений, має горизонтальний поріз на відстані 20см. довжиною 30см. Над 5 люком 2 біг-бега пошкоджені мають горизонтальні порізи від горловини біг-бега на відстані 15 см. Які були придавлені сусідніми біг-бегами.

Відповідачем усупереч вищевказаним положенням Закону та статті 33 Господарського процесуального кодексу України не спростовано відсутність своєї вини у не забезпеченні схоронності переданого йому вантажу.

Приписами статті 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (частина перша статті 22, стаття 611, частина перша статті 623 Цивільного кодексу України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Згідно з частиною другою статті 623 Цивільного кодексу України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Як вбачається з наданої позивачем специфікації № 4 дл договору поставки № 474 від 05.089.2015, ціна добрива складного мінерального NPK4:20:20 складає 9 750 грн 00 коп. з ПДВ за тону.

З наданих позивачем доказів вбачається, що відповідач допустив нестачу вантажу та спричинив позивачеві збитки в розмірі вартості нестачі мінерального добрива у розмірі 11992 кг загальною вартістю 116 922 грн 00 коп.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З врахуванням вищевикладеного суд дійшов до висновку, що позивачем доведено наявність прямого та безпосереднього причинного зв'язку між діями відповідача та сумою збитків у розмірі 116 922 грн 00 коп., які поніс позивач в якості нестачі мінерального добрива, у зв'язку з чим вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків у розмірі 116 922 грн 00 коп. заподіяних відповідачем незбереженням прийнятого до перевезення вантажу підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49602, м. Дніпропетровськ, пр-т. Карла Маркса, буд. 108, ідентифікаційний код 01073828) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імені Гагаріна" (71402, Запорізька обл., Великобілозерський район, с. Велика Білозерка (частина 3 села), вул. Радянська, буд. 10, ідентифікаційний код 33515149) збитки, заподіяні незбереженням прийнятого до перевезення вантажу у сумі 116 922 (сто шістнадцять тисяч дев'ятсот двадцять дві) грн 00 коп. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 1 753 (одна тисяча сімсот п'ятдесят три) грн 83 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 21.06.2016

Суддя Н.Б. Плотницька