КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2016 р. Справа№ 910/25128/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Рудченка С.Г.

за участі секретаря судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Михайлова Н.М. довіреність № 04 від 15.01.16

від відповідача: Заболотна Ю.С. довіреність № б/н від 04.01.16

від відповідача: Гордієнко А.В. довіреність № б/н від 06.06.16

від відповідача: Петечела М.В. довіреність № б/н від 06.06.16

розгляючи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Азур ЕйрУкраїна"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22 вересня 2015 року

у справі № 910/25128/14 (суддя - Морозов С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Ютейр-Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер-Авіа"

про визнання недійсними та такими, що не відображають факти актів здачі-прийняття робіт, зобов'язання здійснити зарахування суми переплати в якості авансового внеску, стягнення 1 467 233,28 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Ютейр-Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про визнання недійсними та такими, що не відображають факти актів здачі-прийняття робіт, зобов'язання здійснити зарахування суми переплати в якості авансового внеску та стягнення 1 467 233,28 грн. (т.І, а.с.6-11).

21 січня 2015 року рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/25128/14 у задоволенні позову ТОВ "Авіакомпанія "Ютейр-Україна" відмовлено повністю (т. ІІІ, а.с.3-16).

25 травня 2015 року постановою Київського апеляційного господарського суду у справі №910/25128/14 рішенням Господарського суду міста Києва від 21 січня 2015 року залишено без змін (т. ІІІ, а.с.117-126).

30 липня 2015 року постановою Вищого господарського суду України рішення Господарського суду міста Києва від 21 січня 2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25 травня 2015 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 1 467 233,28 грн., а справу №910/25128/14 в цій передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва (т. ІІІ, а.с.160-164).

31 серпня 2015 року Позивачем подано до Господарського суду міста Києва заяву від 28.08.2015 р. № 0843 про уточнення (збільшення) розміру позовних вимог, відповідно до якої він просив суд стягнути з відповідача суму основної заборгованості в розмірі 1 467 004,72 грн., суму інфляційних втрат в розмірі 762 842,45 грн. та 3% річних в розмірі 42 563,45 грн. (т.ІІІ, а.с. 173-180).

22 вересня 2015 року рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/25128/14 в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з ТОВ "Мастер-Авіа" суми основної заборгованості в розмірі 1 467 004,72 грн., суми інфляційних втрат в розмірі 762 842,45 грн. та суми 3% річних в розмірі 42 563,45 грн. відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Ютейр-Україна" (02 листопада 2015 року перейменовано ТОВ "Авіакомпанія "Азур ЕйрУкраїна") звернулось до суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/25128/14 від 22 вересня 2015 року (т. ІV, а.с.10-15).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 березня 2016 року, у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Корсакової Г.В. на лікарняному, для розгляду справи №910/25128/14 визначено колегію суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів - Рудченка С.Г., Агрикової О.В.

23 березня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Авіакомпанія "Азур ЕйрУкраїна" у справі № 910/25128/14 на рішення Господарського суду міста Києва від 22 вересня 2015 року прийнято до провадження колегію суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів -Рудченка С.Г., Агрикової О.В., справу призначено до розгляду на 12 квітня 2016 року.

12 квітня 2015 року у судовому засіданні оголошено перерву на 17 травня 2016 року.

13 травня 2016 року від представника відповідача надійшли пояснення по справі (т.V, а.с 149).

17 травня 2016 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення (т.V, а.с 164).

В судовому засіданні 17 травня 2016 року представник позивача надав письмове клопотання про продовження строку розгляду справи, у відповідності до ст. 69 ГПК України.

17 травня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду задоволено клопотання представника позивача, продовжено строк розгляду справи у відповідності до ст. 69 ГПК України на 15 днів, розгляд справи відкладено на 24 травня 2016 року.

23 травня 2016 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення (т.V, а.с 180).

У судовому засіданні 24 травня 2016 року оголошено перерву до 07 червня 2016 року.

У судовому засіданні 07 червня 2016 року представник ТОВ "Авіакомпанія "Азур ЕйрУкраїна" надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

У судовому засіданні 07 червня 2016 року представники ТОВ "Мастер-Авіа" надали пояснення, в яких заперечували проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

01 квітня 2013 року між ТОВ "Авіакомпанія "Ютейр-Україна" (далі - позивач, перевізник) та ТОВ "Мастер-Авіа" (далі - відповідач, обслуговуюча компанія) було укладено Стандартну угоду про наземне обслуговування (спрощена процедура) №МА114/13/01.32-2013 (далі - Договір), відповідно до умов якого Обслуговуюча компанія надає на платній основі послуги, зазначені в Додатку А (т.І, а.с. 12-19).

Відповідно до п. 7.1 Договору вартість послуг аеропортового обслуговування розраховується згідно Наказів Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.04.2008 р. №433 зі змінами та доповненнями та від 15.09.2008 р. №1131 та від 19.07.2010р. №492 для Міжнародного аеропорту м. Києва (Жуляни).

Згідно з п. 7.2 Договору Обслуговуюча компанія встановлює для Перевізника коефіцієнт 0,7 до збору за зліт - посадку ПС при виконанні регулярних рейсів.

Відповідно до п.п. 9.1., 9.2. Договору термін дії Додатку В з 01.04.2013р. по 31.12.2013р. Термін дії Додатку В може бути продовжений за письмовим погодженням Сторін.

Додатковою угодою №9 до 02.01.2014 р. до Додатку В №МА 114/13 від 01.04.2013 р. продовжений строк дії Додатку В №МА 114/13 від 01.04.2013 р. до 31.12.2014 р. (т.ІІ, а.с. 148-149).

На виконання умов Договору за період з 31.05.2013 р. по 31.07.2014 р. між сторонами були складені й підписані Акти приймання - передачі виконаних робіт (надання послуг) №30531087 від 31.05.2013р., №30731095 від 31.07.2013р., №30630071 від 30.06.2013р., №30831076 від 31.08.2013р., №30930139 від 30.09.2013р., №31031080 від 31.10.2013р., №30930139 від 30.09.2013р., №31130048 від 30.11.2013р., №31231058 від 31.12.2013р., №40131070 від 31.01.2014р., №40228055 від 28.02.2014р., №40331051 від 31.03.2014р., №40430058 від 30.04.2014р., №40531025 від 31.05.2014р., №40630045 від 30.06.2014р., №40731067 від 31.07.2014р., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку (т.І, а.с. 20-201).

Пунктом 7.9. Договору встановлено, що Сторони домовились, що звіт, рахунки та зведений акт виконаних робіт виставляються на підставі складених по кожному рейсу форм "А", підписаних уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до форм "А" на обслуговування авіарейсів в аеропорту Київ "Жуляни" (які містяться у додатках 1-8 до справи № 910/25128/14) підписаних сторонами договору, коефіцієнт 0.7 було застосовано до зборів за зліт-посадку на внутрішні регулярних рейсі у травні 2013 року - червні 2013 року, а також січні - липні 2014 року. До зборів за зліт-посадку при виконання внутрішніх регулярних перевезень в період з липня по грудень 2013 коефіцієнт не застосовувався. Також вказаний коефіцієнт не застосовувався при розрахунку зборів за зліт-посадку міжнародних рейсів у період з травня 2013 року по липень 2014 року.

Тобто, у Актах приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) №30531087 від 31.05.2013р., №30630071 від 30.06.2013р., №40131070 від 31.01.2014р., №40228055 від 28.02.2014р., №40331051 від 31.03.2014р., №40430058 від 30.04.2014р., №40531025 від 31.05.2014р., №40630045 від 30.06.2014р., №40731067 від 31.07.2014р. загальну вартість робіт за Договором було визначено з урахування понижувального коефіцієнту на внутрішні регулярні рейси та без урахування - на міжнародні регулярні рейси, а у Актах приймання - передачі виконаних робіт (надання послуг) №30731095 від 31.07.2013р., №30831076 від 31.08.2013р., №30930139 від 30.09.2013р., №31031080 від 31.10.2013р., №31130048 від 30.11.2013р., №31231058 від 31.12.2013р., вартість визначено без урахування понижувального коефіцієнту на внутрішні та міжнародні регулярні рейси.

Пунктом 7.10. Договору передбачено, що акти приймання передачі виконаних робіт складаються Обслуговуючою компанією останнім днем звітного місяця, підписуються уповноваженими представниками Сторін та скріпляються печатками на протязі 5 (п'яти) днів після закінчення звітного місяця. В разі не підписання Перевізником наданих Актів на протязі 3 (трьох) робочих днів, Акти вважатимуться підписаними в редакції Обслуговуючої компанії та підлягають оплаті.

Відповідно, оскільки вказані Акти приймання-передачі виконаних робіт (надання послуг) за спірний період оформлені належним чином, підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку, а тому, враховуючи умови Договору та чинного законодавства підлягали оплаті.

Листом №1647 від 04.07.2014 р. Позивач повідомив Відповідача про необхідність дотримання умов Договору та направив для підпису скорегований акт звірки взаєморозрахунків за період березень 2014 р. - травень 2014 р. (т.І, а.с. 102).

Відповідач листом №М-1114-527 від 24.07.2014 р. повідомив позивача, що згідно підписаних актів звірки взаєморозрахунків та актів здачі - прийняття робіт (надання послуг) за період з 01.08.2013 р. по 31.12.2013 р. позивачем були сплачені суми послуг в повному обсязі, а тому вважає застосування ставки аеропортового збору за посадку-зліт ПС за період з 01.07.2013 р. по 31.12.2013 р. правомірною. Крім того, повідомив, що при розгляді актів звірки взаєморозрахунків існують недоліки, а саме відсутня дата "сальдо начального", відображається нарахована пеня та акт виконаних робіт (надання послуг) за попередні періоди часу, а тому запропоновано підписати Акти звірки в редакції ТОВ "Мастер-Авіа" (т.І, а.с. 103-104).

05 вересня 2014 року Позивач звернувся до Відповідача з листом за вих. №2060 з вимогою застосувати коефіцієнт за зліт-посадку ПС до вартості наданих послуг та підписати корегувальні Акти виконаних робіт, включити як авансовий внесок в рахунок обслуговування наступних рейсів суму надмірно сплачених коштів у розмірі 1 467 233,28 грн. (т.І, а.с. 105-107).

Позивач направив на адресу Відповідача заяву 13 жовтня 2014 року за вих. №2232 про зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 692 692,75 грн. в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Авіакомпанія "Ютейр-Україна" за надлишково сплачені кошти (т.І, а.с 178-179).

Відповідач у своїй відповіді за вих. №М-1.1-14-754 від 15.10.2014 р. повідомив Позивача, що після погашення заборгованості ТОВ "Авіакомпанія "Ютейр-Україна" зарахування зустрічних вимог від 13.10.2014р. №2232 є неактуальним (т.ІІ, а.с. 113).

Крім того, 22.10.2014 р. за вих. №2290 Позивачем надіслано на адресу Відповідача лист з вимогою на підставі статті 1212 ЦК України повернути надмірно сплачені кошти у розмірі 1 467 233,28 грн. на рахунок Позивача та лист за вих. №2291, в якому зазначено, що Позивачем повністю були сплачені збори за зліт-посадку за період липень - грудень 2013 р. згідно отриманих рахунків, в яких була вказана завищена вартість такої послуги без урахування понижуючого коефіцієнта, з вимогою зарахувати зустрічні вимоги на суму 692 692,75 грн. в рахунок погашення заборгованості за надлишково сплачені Авіакомпанією кошти (т.І, а.с. 180-181).

Як встановлено, в постанові Вищого господарського суду України від 30.07.2015р. у даній справі: "що стосується позовних вимог про визнання недійсними Актів, то суди обґрунтовано прийшли до висновку про те, що Акти здачі прийняття робіт не можуть вважатися господарськими договорами, а можуть бути використані як доказ та підлягають оцінці відповідно до ст. 43 ГПК України. За таких обставин, суди обґрунтовано відмовили в задоволенні позовних вимог щодо визнання недійсними Актів" (т. ІІІ, а.с.160-164).

На новий розгляд дану справу направлено до суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення 1 467 233, 28 грн.

Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 Повітряного кодексу України розмір плати за надання послуг із забезпечення зльоту-посадки повітряних суден, обслуговування пасажирів в аеровокзалі, забезпечення авіаційної безпеки, забезпечення наднормативної стоянки (аеропортові збори) та за інші послуги, що надаються аеропортом (аеродромом) користувачам, встановлюється відповідно до законодавства України. Порядок розрахунку плати за аеропортове обслуговування та інші послуги, що надаються в аеропортах (на аеродромах), порядок оплати та звільнення від неї визначаються відповідно до законодавства України та стандартів і рекомендованої практики Міжнародної організації цивільної авіації.

Частиною 1 статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.п.7.1, 7.2 Договору вартість послуг аеропортового обслуговування розраховується згідно із наказами Міністерства транспорту та зв'язку України: від 14.04.2008р. №433 зі змінами та доповненнями, від 15.09.2008 р. №1131 та від 19.07.2010 №492 для Міжнародного аеропорту м. Києва (Жуляни). Обслуговуюча компанія встановлює для перевізника коефіцієнт 0,7 до збору за зліт-посадку ПС при виконанні регулярних рейсів.

Частиною 5 статті 4 Цивільного кодексу Визначено, що інші органи державної влади України, органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом.

Відповідно до ст. 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов'язковими до виконання. Акти Кабінету Міністрів України підписує Прем'єр-міністр України. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом.

Частиною 3 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до п. 3.1 розділу ІІІ Аеропортових зборів за обслуговування повітряних суден і пасажирів в аеропортах України, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв'язку України "Про встановлення аеропортових зборів за обслуговування повітряних суден і пасажирів в аеропортах України та внесення змін до наказу Мінтрансу від 06.07.1999р. №352" від 14.04.2008р. №433, (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.05.2008р. за №408/15099, зі змінами) в редакції яка діяла на час правовідносин: "Ці Аеропортові збори є граничними. З метою стимулювання авіакомпаній як комерційних партнерів аеропортів за рішенням керівника аеропорту до граничних ставок цих Аеропортових зборів при виконанні регулярних рейсів можуть застосовуватись знижувальні коефіцієнти до 0,2, виходячи з економічної ефективності та з дотриманням вимог законодавства про захист економічної конкуренції, а також з урахуванням ціни квитка." (т.ІІ, а.с. 138).

Наказом генерального директора Комунального підприємства Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) № 37/1 від 02.04.2013 р., "на підставі п.3.1. розділу ІІІ Наказу Міністерства транспорту та зв'язку України № 433 від 14.04.2008 р. зі змінами, внесеними згідно з наказами Міністерства транспорту та зв'язку України № 1131 від 15.09.2008р., № 492 від 19.07.2010р. та наказами Міністерства інфраструктури № 337 від 25.08.2011 р., № 588 від 07.11.2011 р., № 610 від 07.12.2011 р., № 745 від 19.12.2012 р.", наказано "з метою стимулювання авіакомпанії ТОВ "Авіакомпанія "Ютейр-Україна", як комерційного партнера КП Міжнародного аеропорту "Київ" (Жуляни), при виконанні регулярних рейсів авіакомпанії застосувати знижувальний коефіцієнт 0,7 для вартості збору за посадку-зліт на термін з 01.04.2013 р. по 31.12.2013 р." (т.V, а.с. 161).

Наказом генерального директора Комунального підприємства Міжнародний аеропорт "Київ" (Жуляни) № 59/2 від 03.06.2013 р., "на підставі п.3.1. розділу ІІІ Наказу Міністерства транспорту та зв'язку України № 433 від 14.04.2008 р. зі змінами, внесеними згідно з наказами Міністерства транспорту та зв'язку України № 1131 від 15.09.2008р., № 492 від 19.07.2010р. та наказами Міністерства інфраструктури № 337 від 25.08.2011 р., № 588 від 07.11.2011 р., № 610 від 07.12.2011 р., № 745 від 19.12.2012 р., у зв'язку зі зміною економічних умов", наказано "наказ № 37/1 від 02.04.2013 р. вважати недійсним з 01.07.2013 року" (т.V, а.с. 162).

Таким чином, враховуючи положення визначених норм та п.п. 7.1. і 7.2. Договору, застосування відповідачем коефіцієнту знижки згідно Наказів Міністерства транспорту та зв'язку України від 14.04.2008р. №433 зі змінами та доповненнями від 15.09.2008р №1131 та від 19.07.2010р. №492, для Міжнародного аеропорту Києва (Жуляни) є правом, а не обов'язком Обслуговуючої компанії та яке вона може реалізувати тільки за наявності відповідного рішення керівника відповідного аеропорту.

Крім, цього п. 7.3 Договору передбачено, що "надання послуг Перевізнику обслуговуюча компанія здійснює тільки при наявності 100% передплати за кожен рейс".

Отже, помилковим є твердження позивача про те, що він має право вимагати застосування коефіцієнту за будь-яких обставин та в будь-який момент дії Договору та н усі види послуг.

З огляду на викладене, враховуючи вказівки Вищого господарського суду України, викладені у постанові від 30.07.2015 р., колегією суддів встановлено право застосування відповідачем коефіцієнту 0.7 за зліт-посадку ПС у відповідний строк, однак ні Договором, ні нормами чинного законодавства не встановлено обов'язку Обслуговуючої компанії на застосування такого коефіцієнту при здійсненні розрахунків між сторонами у справі за надані послуги, в тому числі у випадку скасування відповідного наказу керівника аеропорту щодо надання такої знижки.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 22 січня 2013 року у справі № 3-69гс12 та від 17.06.2014 у справі № 3-30гс14, кошти, які отримано як оплату виконаних за договором робіт не можна витребувати відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставно сплачені.

Отже, послання позивача на як у позовній заяві, так і у заяві про уточнення позовних вимог на те, що у відповідача відсутні підстави для утримання коштів переплати оскільки Договір закінчив свою дію 31.12.2014 р., а тому вони підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України, є безпідставними.

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача суми переплати у зв'язку із застосування коефіцієнту знижки в 0,7 в розмірі 1 467 004,72 грн. задоволенню не підлягають.

Враховуючи те, що вимога позивача про стягнення з відповідача сум інфляційних втрат та 3% річних є похідною від вимоги про стягнення основної заборгованості, то відсутність підстав для задоволення вимоги про стягнення суми основного боргу виключає можливість задоволення позову в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми основної заборгованості в розмірі 1 467 004,72 грн., суми інфляційних втрат в розмірі 762 842,45 грн. та суми 3% річних в розмірі 42 563,45 грн. є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів зазначає, що апелянт не надав суду достатніх доказів в розумінні статті 33, 34 ГПК України, які б могли стати підставою для задоволення апеляційної скарги.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні Господарського суду міста Києва повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Рішення Господарського суду міста Києва від 22 вересня 2015 року у справі № 910/25128/14 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Азур ЕйрУкраїна" на рішення Господарського суду міста Києва від 22 вересня 2015 року у справі № 910/25128/14 задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 49 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст.ст. 105 ГПК, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Азур ЕйрУкраїна" на рішення Господарського суду міста Києва від 22 вересня 2015 року у справі № 910/25128/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22 вересня 2015 року у справі №910/25128/14 залишити без змін.

3. Справу №910/25128/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді О.В. Агрикова

С.Г. Рудченко