номер провадження справи 10/138/15-18/21/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2016 справа № 908/5029/15

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. І.Федорова, 32-А)

до відповідача приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 97-А; адреса для листування: 69002, м. Запоріжжя, вул. Червоногвардійська, 40, офіс 210)

про стягнення 40737,56 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність № 132/17 від 13.12.2015 р., паспорт серії ВК № 149779 від 29.06.2005 р.;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Постановою Вищого господарського суду України у справі № 908/5029/15 від 22.03.2016 р. постанову Донецького апеляційного господарського суду від 20.01.2016 р. та рішення господарського суду Запорізької області від 11.11.2015 р. скасовано, матеріали справи № 908/5029/15 за позовом ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» до ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» про стягнення 40737,56 грн. страхового відшкодування в порядку регресу направлені на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, враховуючи скасування Вищим господарським судом України рішення господарського суду Запорізької області від 11.11.2015 р. та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 20.01.2016 р., справу № 908/5029/15 (номер провадження справи 10/138/15) передано на розгляд судді Носівець В.В.

Ухвалою суду від 07.04.2016 р. справу № 908/5029/15 прийнято до провадження. Присвоєно справі номер провадження 10/138/15-18/21/16, судове засідання призначене на 11 травня 2016 року. Також, ухвалою від 07.04.2016 р., враховуючи вказівки Вищого господарського суду України в постанові від 22.03.2016 р., в порядку ст. 65 ГПК України, витребувано з Комінтернівського районного суду м. Харкова копії всіх матеріалів справи № 641/6535/14-п щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. Строк вирішення спору продовжувався, розгляд справи відкладався на 02.06.2016 р. та 09.06.2016 р.; здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за наявними у справі матеріалами та закінчений 09.06.2016 р., оголошенням вступної та резолютивної частин рішення.

Підставою для звернення з позовом до суду є несплата відповідачем шкоди (в порядку регресу), завданої особою, винною у ДТП, відповідальність якої застраховано відповідачем. Спричинення шкоди сталося внаслідок скоєння 19.06.2014 р. дорожньо-транспортної пригоди в місті Харків за участю транспортного засобу «Ніссан» державний реєстраційний № НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та транспортного засобу «Сканія» державний реєстраційний № НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2. Згідно довідки ВДАІ № 9401648 від 02.07.2014 р. та постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова (справа № 641/6535/14-п) від 02.07.2014 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України. Позивачем, на підставі Страхового акту № ПССКА-3793 від 16.07.2014 р. та розрахунку суми страхового відшкодування, виплачено 17.07.2014 р. за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0101-01/4217 від 13.09.2013 р. з наступними доповненнями 40737,56 грн. страхового відшкодування. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу «Сканія» державний реєстраційний № НОМЕР_2, (ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія»), застрахована в ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА», що підтверджується полісом обовязкового страхування № АІ/0358544. Отже, до позивача перейшло право вимоги в порядку регресу в тій частині, що страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяну шкоду.

Представник позивача в судові засідання не зявлявся жодного разу, хоча явка визнана судом обовязковою.

У листі № 11/14261 від 11.04.2016 р. (вх. № 09-06/10762 від 13.04.2016 р.) позивачем зазначено, що позовні вимоги в межах позовної заяви він підтримує в повному обсязі. На адресу суду 13.04.2016 р. від позивача надійшли заява про розгляд справи без участі представника ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» № 11/14261 від 11.04.2016 року, копія постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.02.2016 р. у справі № 641/6535/14-п про виправлення описки, допущеної у постанові від 02.07.2014 р. На виконання вимог суду позивачем надана заява № 11/14578 від 03.06.2016 р. (вх. № 0906/15831 від 06.06.2016 р.) з копією генерального договору № 28-0101-01 від 01.02.2012 р. з додатком № 28-0101-01/4217 від 13.09.2013 р., копією наказу № 882 від 29.10.2012 р. В зазначеній заяві позивач посилався на те, що транспортний засіб «Ніссан» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 застрахований у позивача згідно договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, а не Полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому, відповідно, при настанні страхового випадку, передбаченого договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, в даному випадку по ризику «ДТП», позивач щодо оцінення шкоди керувався відповідними нормами права, а саме Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», Правилами страхування та договором добровільного страхування наземних транспортних засобів, а не Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Просив розгляд справи здійснювати без представника позивача.

Згідно відзиву № 292-17/з від 06.05.2016 р. відповідач підтвердив факт настання ДТП (зіткнення) за участю автомобіля НОМЕР_3, НОМЕР_4, яким керував водій ОСОБА_2, та автомобіля НОМЕР_5; просив розглянути справу за відсутністю представника ПрАТ «УАСК АСКА». Разом з тим, проти позову заперечив, просив в позові відмовити. Заперечення вмотивовані наступним: на адресу ПрАТ «УАСК АСКА» 15.05.2015 р. надійшла заява від ПрАТ «СК «Українська страхова група» про виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу. Проте до заяви не додано всіх необхідних документів. ПрАТ «УАСК АСКА» направлено на адресу ПрАТ «СК «Українська страхова група» листа з проханням надати належним чином завірені копії документів, які мають істотне значення при вирішенні питання щодо задоволення регресних вимог, а саме: подорожній лист на 19.06.2015 р. до транспортного засобу «Ніссан», державний реєстраційний номер НОМЕР_6; наказ про прийняття на роботу ОСОБА_3 та/або наказ про закріплення її за даним авто. Не отримавши жодної відповіді від ПрАТ «СК «Українська страхова група» 04.08.2015 р. ПрАТ «УАСК АСКА» повторно направлено лист з проханням надати належним чином завірені копії документів. Дані документи, на думку відповідача, мають істотне значення для прийняття рішення ПрАТ «УАСК АСКА» про визнання або не визнання даної ДТП страховим випадком, оскільки відповідачу невідомо на яких підставах ОСОБА_3 керувала транспортним засобом «Ніссан», державний реєстраційний номер НОМЕР_6, який передано ВАТ «Фармак» по договору фінансового лізингу № 2555L11/00-LD від 26.05.2011 року ТОВ «УніКредит Лізинг». З урахуванням викладеного, відповідач стверджує про відсутність у позивача законних підстав для виплати своєму страхувальнику суми страхового відшкодування. Звертав увагу суду на те, що постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова визначено, що ОСОБА_2, з вини якого сталася ДТП, керував автомобілем НОМЕР_7, а не транспортним засобом, який було застраховано полісом обов'язкового страхування № АІ/0358544. Як вбачається з витягу із бази даних єдиного реєстру МТСБУ на час ДТП поліс АІ0358544 був діючим. Відповідно до вказаного полісу застрахований автомобіль НОМЕР_8, але ж даний забезпечений транспортний засіб не був учасником ДТП 19.06.2014 р. Заявою про виправлення описки № 383-17/з від 01.06.2016 р. (вх. № 0906/15661 від 02.06.2016 р.) відповідач просив врахувати допущену ним описку щодо державного реєстраційного номеру автомобілю «Сканія» та читати АЕ2350АІ (замість АЕ2350АТ). На адресу суду 09.06.2016 р. від відповідача надійшли додаткові пояснення від 09.06.2016 р. № 419-17/з, відповідно до яких відповідач звертав увагу суду, що позивач при зверненні із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вх. № 1388 від 15.05.2015 р. не додав висновку експерту, складеного у відповідності до Методики товарознавчої експертизи оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та ФГИ України від 24.07.2009 р. № 1335/5/1159, у звязку з чим, ПрАТ «УАСК АСКА» позбавлено можливості здійснити покладений на нього обовязок щодо визначення розміру збитків у відповідності із договором добровільного страхування. До того ж, зазначав, що позивачем не надано доказів щодо правомірності здійснення страхового відшкодування та щодо правильності визначення суми страхового відшкодування.

На виконання вимог суду, що викладені в ухвалі від 07.04.2016 р., від Комінтернівського районного суду м. Харкова 25.04.2016 р. із супровідним листом № 16794 3/641/1304/2014 надійшли копії матеріалів справи № 641/6535/14-п на 32 аркушах.

Вивчивши матеріали справи, суд,

ВСТАНОВИВ:

Згідно матеріалів справи та довідки № 9401648 про дорожньо-транспортну пригоду, о 18 год. 00 хв. 19.06.2014 р. в Комінтернівському районі м. Харкова сталася дорожньо-транспортна пригода: зіткнення; учасники транспортної пригоди: вантажний транспортний засіб «Сканія», номерний знак НОМЕР_2, який перебув у зєднанні з причепом «WIELTON» державний реєстраційний номер НОМЕР_9, що належать ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія» (водій ОСОБА_2) та легковий транспортний засіб «Ніссан», номерний знак НОМЕР_6, що належить ТОВ «УніКредит Лізинг» (водій ОСОБА_3).

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.07.2014 р. у справі № 641/6535/14-п винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, визнано ОСОБА_2 та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.02.2016 р. виправлено описку, допущену в постанові від 02.07.2014 р. щодо зазначення номерного знаку автомобіля «Сканія», а саме зазначено: «автомобіль НОМЕР_10».

Власником транспортного засобу «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_6, 2011 року випуску, згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ААС792994, є ТОВ «УніКредит Лізинг» (Т.1, арк.с. 15).

Приватне акціонерне товариство «Українська страхова група» (страховик, позивач у справі) та товариство з обмеженою відповідальністю «УніКредит Лізинг» (страхувальник) 01.02.2012 р. уклали генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами № 28-0101-01 (надалі договір).

Підпунктом «б» п. 2.1 частини 2 договору встановлено, що страховим ризиком є «ДТП» (дорожньо-транспортна пригода) пошкодження або знищення ТЗ та/або його додаткового обладнання внаслідок ДТП; попадання предметів.

Відповідно до п. 9.3.4 частини 2 договору страховик має право залучати до оцінки розміру збитків, завданих Страхувальнику, незалежних експертів та визначати розмір страхового відшкодування виходячи з розміру збитків, визначених страховиком або актом/висновком незалежної експертизи, замовленого страховиком або, самостійно розраховувати розмір матеріального збитку на підставі довідкових матеріалів, у тому числі з використанням програмного забезпечення Audatex або Eurotax.

Пунктом 9.4.2 частини 2 договору встановлено, що страховик зобовязаний протягом 2-х робочих днів після отримання письмової заяви про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування (страхової виплати).

Відповідно до п. 9.4.10 частини 2 договору, страховик зобовязаний протягом 5-ти робочих днів з дня отримання висновку/акту незалежної експертизи, а в разі, якщо вона не замовлялась, з дня складання страховиком власного кошторису (висновку), за умови визнання страховиком випадку страховим, направити вигодонабувачу (якщо такий зазначений в договорі) запит на рішення вигодонабувача щодо порядку виплати страхового відшкодування страхувальнику на СТО, вигодонабувачу або іншим чином.

Розділом 13 частини 2 договору узгоджений порядок визначення розміру страхового відшкодування по ризикам страхування ТЗ.

Виплата страхового відшкодування (страхова виплата), здійснюється страховиком відповідно до умов цього договору (Додатку до договору) та законодавства України, на підставі страхового акту та всіх необхідних і належним чином оформлених документів зазначених в розділі 12 частини 2 цього договору (п. 16.1 договору).

Згідно з додатковою угодою № 28-0101-01/4217 від 13.09.2013 р. до генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами № 28-0101-01 від 01.02.2012 р. на момент ДТП автомобіль «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_6, застрахований ТОВ «УніКредит Лізинг» у ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» (позивач) (Т.1, арк.с. 10).

В пункті 10 додаткової угоди до договору встановлений строк її дії з 00 год. 00 хв. 14.09.2013 р. по 24 год. 00 хв. 13 вересня 2014 р.

Додатковою угодою № 1 від 16.09.2013 р. до договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами № 28-0101-01/4217 від 13.09.2013 р., пункт 4 «Транспортний засіб (ТЗ) та додаткове обладнання (ДО)» Договору страхування № 28-0101-01/4217 від 13.09.2013 р. виклали в наступній редакції: транспортний засіб NISSAN ALMERA CLASSIC, реєстраційний номер НОМЕР_6, номер кузова/шасі KNMCSHLMSCP859442, рік випуску 2011, код ТЗ Л (Т.1, арк.с. 120).

ОСОБА_4 приймання-передачі від 14.09.2011 р. до додатку № 2555L11/40 до договору фінансового лізингу № 2555L11/00-LD від 26.05.2011 р. лізингодавець (ТОВ «УніКредит Лізинг») передав, а лізингоодержувач (ВАТ «Фармак») отримав транспортний засіб Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_6, 2011 року випуску, вартістю 103142,00 грн. (Т.1, арк.с. 11).

На підставі наказу ПАТ «Фармак» № 882 від 29.10.2012 р., у звязку з виробничою необхідністю, автомобіль «Ніссан», реєстраційний номер НОМЕР_6 передано в користування ОСОБА_3 (м. Харків).

Страхувальник (ТОВ «УніКредит Лізинг») 20.06.2014 р. звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (Т.1. арк.с. 25-26).

Враховуючи умови генерального договору, 20.06.2014 р. начальником Північного центру врегулювання збитків ПАТ «СК «Українська страхова група» ОСОБА_5 складено ОСОБА_5 огляду пошкодженого транспортного засобу (дефектна відомість), в якому відображені виявлені пошкодження (Т.1, арк.с. 21).

ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» 16.07.2014 р. складено страховий акт № ПССКА-3793, відповідно до якого зазначена вище ДТП визнана страховим випадком, за яким страхове відшкодування складає суму 40737,56 грн. В розділі 15 акту «Порядок виплати страхового відшкодування» зазначено про перерахування страхового відшкодування в розмірі 40737,56 грн. за наступними реквізитами: р/р 518 в ПАТ «Діамантбанк» МФО 320854, ; призначення: рахунок № С4049113 від 14.07.2014 р.; одержувач: ТОВ «ОСОБА_5 на Гагаріна» (Т.1, арк.с. 28).

Сума страхового відшкодування в розмірі 40737,56 грн. перерахована 17.07.2014 р. на рахунок ТОВ «ОСОБА_5 на Гагаріна», що підтверджується платіжним дорученням № 16694 із призначенням платежу: «страх. відшк. 28-0101-01/4217 від 13.09.13 стр. акт ПССКА-3793 від 16.07.14 ТОВ «УніКредит Лізинг»…» (Т.1, арк.с. 30).

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу типу «С2» «Сканія», 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, страхувальник ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія», застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія АСКА» (відповідач у справі), що підтверджується полісом страхування № АІ/0358544. Строк дії зазначеного полісу з 08.04.2014 р. до 07.04.2015 р. Встановлений ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 50000,00 грн., розмір франшизи 0,00 (нуль) грн.

Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу типу «Е» «WIELTON», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_9, страхувальник ТОВ «Торгівельно-транспортна компанія», застрахована в ПрАТ «Українська страхова компанія АСКА» (відповідач у справі), що підтверджується полісом страхування № АІ/0358572. Строк дії зазначеного полісу з 08.04.2014 р. до 07.04.2015 р. Встановлений ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 50000,00 грн., розмір франшизи 0,00 (нуль) грн.

Позивачем на адресу відповідача надіслано заяву на виплату страхового відшкодування в порядку регресу вих. № 11/167 від 12.05.2015 р., згідно з якою позивач просив відповідача сплатити суму в розмірі 40737,56 грн. відшкодування в порядку регресу. Заява отримана відповідачем 15.05.2015 р., що підтверджується реєстраційним номером вхідної кореспонденції 1388 (арк.с. 58-59).

У відповіді № 1672 від 19.06.2015 р. відповідач, з метою вирішення питання про виплату страхового відшкодування, просив надати належним чином завірені копії наступних документів: подорожній лист на 19.09.2014 р. до транспортного засобу «Ніссан», державний реєстраційний номер НОМЕР_6; наказ про прийняття на роботу ОСОБА_3 та/або наказ про закріплення її за даним авто; якісні фото пошкодженого транспортного засобу «Ніссан», державний реєстраційний номер НОМЕР_6, в електронному вигляді направити на електрону адресу.

Листом № 2091 від 04.08.2015 р. відповідач повторно просив позивача надіслати перелічені вище документи.

Внаслідок невиконання відповідачем зобовязань щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу), позивач за захистом порушених прав звернувся з позовом до суду.

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та субєктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Пунктом 2 ст. 352 Господарського кодексу України встановлено, що страхування може здійснюватися на основі договору між страхувальником і страховиком (добровільне страхування) або на основі закону (обов'язкове страхування).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про страхування», страхування може бути добровільним або обов'язковим.

Страхування наземного транспорту (крім залізничного), відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6 Закону України «Про страхування», є видом добровільного страхування.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

На момент скоєння зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб, внаслідок експлуатації автомобіля «Сканія», 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_2, причепа «WIELTON», 2006 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_9, застрахована його власником ТОВ «Торгівельна-транспортна компанія» у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (відповідач) за полісом № АІ/0358544 та полісом АІ/0358572 відповідно.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (стаття 9 Закону України «Про страхування»).

Отже, враховуючи вартість відновлювального ремонту, слід враховувати розмір франшизи за страховими полісами АІ/0358544 та АІ/0358572, що становить 0,00 (нуль) грн.

При цьому п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ч. 2 п. 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна

Суд звертає увагу на норму ст. 25 Закону України «Про страхування», якою визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Отже, Закон України «Про страхування» не містить положень, які б зобов'язували страховика за договором добровільного страхування визначити розмір страхового відшкодування з урахуванням лише автотоварознавчої експертизи, а також лише на підставі звіту про оцінку колісного транспортного засобу.

Таким чином, звіт про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, яка необхідна для відновлення транспортного засобу.

Суд зазначає, що за вказаними нормами врегульовано правовідносини, пов'язані у тому числі із визначенням розміру збитків у правовідносинах у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Правовідносини позивача - ПрАТ «СК «УСГ», і страхувальника ТОВ «УніКредит Лізинг», виникли на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами № 28-0101-01/4217 від 13.09.2013 р., які регулюються нормами Закону України «Про страхування», Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Положеннями ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Відповідно до статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

При суброгації до страховика переходить лише частина вимоги страхувальника до заподіювача шкоди, яка дорівнює розміру страхового відшкодування. Таким чином, розмір страхового відшкодування має визначатися за правилами, встановленими у договорі страхування. Страховик не вправі вимагати від заподіювача шкоди суму, яку він виплатив страхувальнику з порушенням умов договору страхування. Якщо розрахунок здійснювався за іншими правилами, ніж зазначено в договорі страхування, то при визначенні розміру вимоги страховика, який підлягає задоволенню, до заподіювача шкоди із суми, виплаченої страховиком страхувальнику, виключається виплата, не передбачена договором.

Аналіз вищевикладених обставин справи та норм права, свідчать про те, що страховик за договором добровільного страхування виплатив страхове відшкодування власнику застрахованого автомобіля НОМЕР_11 шляхом оплати відновлювального ремонту із дотриманням правил договору страхування, отже позивач отримав право вимоги до особи, відповідальної за заподіяну шкоду, а оскільки цивільно-правова відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки застрахована, то до страхової компанії, тобто до приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», у межах фактичних витрат.

Таким чином, до стягнення з відповідача належить сума в розмірі 40737,56 грн.

Приписами ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України встановлено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказів виплати страхового відшкодування в порядку суброгації відповідач суду не надав.

Однак, суд звертає увагу позивача, що стягненню підлягає страхове відшкодування, не в порядку регресу, а в порядку суброгації, оскільки відбулась заміна сторони у існуючому зобовязанні, а іншого зобовязання (регресного) не виникло.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Заперечення відповідача щодо не сплати в добровільному порядку страхового відшкодування у звязку з не надсиланням позивачем на його адресу витребуваних документів, а саме: подорожній лист на 19.06.2015 р. до транспортного засобу «Ніссан», державний реєстраційний номер НОМЕР_6; наказ про прийняття на роботу ОСОБА_3 та/або наказ про закріплення її за даним авто, судом відхилені, оскільки положення чинного законодавства, які регулюють правовідносини між страховиком та страхувальником не передбачають надання таких документів третім особам. До того ж, суду наданий наказ про передачу ОСОБА_3 транспортного засобу «Ніссан» у звязку з виробничою необхідністю.

Також судом відхилені посилання відповідача на відсутність висновку експерта, складеного у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» та, як наслідок, недоведеність розміру страхової виплати, оскільки як вже зазначалося вище звіт про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, яка необхідна для відновлення транспортного засобу. До того ж, умовами генерального договору сторонами узгоджено право страховика самостійно розраховувати розмір матеріального збитку, що і здійснено позивачем.

Під час розгляду справи, враховуючи вказівки, що викладені Вищим господарським судом України у постанові від 22.03.2016 р., судом першої інстанції досліджені: документи, що стосуються обох автомобілів та причепа (поліси обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; договори), які стали учасниками дорожньо-транспортної пригоди, копії матеріалів справи № 641/6535/14-п Комінтернівського районного суду м. Харкова, якими встановлена винна особа у скоєні спірного ДТП. ОСОБА_4 результатами оцінки документів, суд дійшов висновку про правомірність виплати позивачем страхового відшкодування в розмірі 40737,56 грн. страхувальнику (потерпілій особі) та наявність правових підстав для стягнення з відповідача в судовому порядку шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Допущені описки та помилки усунуті Комінтернівським районним судом м. Харкова, крім того матеріали адміністративної справи підтверджують дійсні обставини ДТП, індивідуальні ознаки учасників ДТП, що їх характеризують та покладені в основу постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 02.07.2014 р.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» (69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 97-А, адреса для листування: 69002, м. Запоріжжя, вул. Червоногвардійська, 40, офіс 210, ідентифікаційний код 13490997, р/р 48 в ПрАТ «ПроКредит Банк» м. Київ, МФО 320984) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (03038, м. Київ, вул. І. Федорова, 32-А, ідентифікаційний код 30859524) 40737,56 грн. (сорок тисяч сімсот тридцять сім грн. 56 коп.) страхового відшкодування в порядку суброгації, 1827,00 грн. (одну тисячу вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) судового збору. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 13 червня 2016 р.

Суддя В.В. Носівець