ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2016 року Справа № 904/9708/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В. (доповідач),

суддів: Антоніка С.Г., Джихур О.В.,

при секретарі Ковзиков В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Михайлишина О.В., представник, довіреність №35-Д від 01.02.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, нотаріально-посвідчена довіреність №5871 від 20.07.2011 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 року у справі №904/9708/15

за позовом публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 13 308,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2016р. у справі №904/9708/15 (головуючий суддя - Євстигнеєва Н.М., судді - Юзіков С.Г., Новікова Р.Г.) позов задоволено. Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" основний борг у сумі 8 445,00грн., пеню у сумі 1 862,41 грн., 3% річних у сумі 162,43 грн., інфляційні втрати у сумі 2 838,32грн., судовий збір у сумі 1 378,00грн.

Не погодившись з даним рішенням, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позову.

Посилається на те, що ПАТ «Криворіжгаз» не зверталось до суду з метою доведення факту транспортування газу за період з 01.10.2014р. по 20.10.2014р. обсягом 1436ку.м.

Також посилається на позитивне сальдо на спеціальному рахунку на користь ОСОБА_3 станом на 05.02.2015р. в сумі 1110грн., за використання природного газу у лютому 2015р. ним сплачено 3869,10грн., що свідчить про відсутність заборгованості.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, представник позивача у судовому засіданні просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 08.06.16р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 21 грудня 2012 року між публічним акціонерним товариством "Криворіжгаз" (постачальник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (споживач) був укладений договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №2013/ТП-ПР-642, відповідно до п. 1.1 якого постачальник постачає природний газ (надалі - газ) споживачу в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених цим договором. Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (надалі - пункти призначення). Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається сторонами у додатку 1 до договору (п. 1.2 договору).

Цей договір набирає чинності з дати підписання та, відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України, поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 01.01.2013 та діє до 31.12.2013, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п. 10.1 договору).

Сторони домовились про обсяги постачання природного газу протягом 2013 року, в тому числі: в січні - 0,8 тис.м3, в лютому - 0,8 тис.м3, в березні - 0,55 тис.м3, в квітні - 0,25 тис.м3, в травні - 0,1 тис.м3, в червні - 0,05 тис.м3, в липні - 0,05 тис.м3 , в серпні - 0,05 тис.м3, в вересні - 0,1 тис.м3, в жовтні - 0,25 тис.м3, в листопаді - 0,5 тис.м3, в грудні - 0,7 тис.м3 (Додаток №2 до договору - а.с. 14).

Додатковою угодою 1 від 11.12.2013 до договору №2013/ТП-ПР-642 від 21.12.2012 на постачання природного газу за регульованим тарифом, визначені обсяги постачання природного газу протягом 2014 року, в тому числі: в січні - 0,7 тис.м3, в лютому - 0,5 тис.м3, в березні - 0,4 тис.м3, в квітні - 0,3 тис.м3, в травні - 0,15 тис.м3, в червні - 0,1 тис.м3, в липні - 0,1 тис.м3 , в серпні - 0,1 тис.м3, в вересні - 0,1 тис.м3, в жовтні - 0,1 тис.м3, в листопаді - 0,2 тис.м3, в грудні - 0,5 тис.м3 (Додаток №2 до договору - а.с. 20).

Додатковою угодою 2 від 28.11.2014 до договору №2013/ТП-ПР-642 від 21.12.2012 на постачання природного газу за регульованим тарифом, визначені обсяги постачання природного газу протягом 2015 року, в тому числі: в січні - 0,7 тис.м3, в лютому - 0,5 тис.м3, в березні - 0,4 тис.м3, в квітні - 0,3 тис.м3, в травні - 0,15 тис.м3, в червні - 0,1 тис.м3, в липні - 0,1 тис.м3 , в серпні - 0,1 тис.м3, в вересні - 0,1 тис.м3, в жовтні - 0,1 тис.м3, в листопаді - 0,2 тис.м3, в грудні - 0,5 тис.м3 (Додаток №2 до договору - а.с. 21).

Відповідно до п. 3.2 договору облік обсягів газу, що постачається на умовах договору, здійснюється згідно з Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 №618, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 26.01.2006 за №67/11941, а також згідно з Технічною угодою, що є додатком 4 до договору та іншими діючими нормативно-правовими актами, що регулюють порядок обліку природного газу під час його постачання та розподілу.

Кількість реалізованого газу споживачу визначається на межі балансової належності об'єктів споживача за допомогою вузлів обліку, визначених у Додатку 1 до договору (п.3.3 договору).

На підставі результатів вимірювання обсягу газу вузлами обліку сторонами складаються щомісяця акти приймання-передачі газу та/або акти виконаних робіт (п.3.5. договору).

Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 4.1, 4.2 договору, є обов'язковою для сторін з дати набрання нею чинності. Визначена на її основі вартість газу буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за газ згідно з умовами договору. Розрахунковий період за договором становить один місяць - 900 першого дня місяця до 900 першого дня наступного місяця включно. Оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатка 2 до договору. Авансові платежі сплачуються споживачем постачальнику на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання у розмірі 100 відсотків від вартості запланованого або погодженого постачальником обсягу газу на розрахунковий період за п'ять календарних днів до початку місяця поставки газу. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

За змістом пункту 4.6. договору, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 числа місяця, наступного за розрахунковим (п.4.6.3. договору).

Право постачальника перерахувати грошові кошти, отримані від споживача за газ у поточному розрахунковому періоді, в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення, передбачено пунктом 4.8.1. договору.

Позивач, на виконання умов договору, передав відповідачу природний газ, про що свідчать підписані акти прийому-передачі природного газу №КР000000151 від 31.01.2015 за січень 2015 року на загальну суму 6182,83 грн. та №КР000001427 від 28.02.2015 за лютий 2015 року на загальну суму 3012,36 грн. (а.с.23-24).

Відповідач, в порушення умов договору, за поставлений природний газ розрахувався частково, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в сумі 8445,00грн., що і стало підставою для звернення з позовом до суду.

Оскільки відповідачем умови договору щодо сплати отриманого природного газу виконані несвоєчасно, позивач, окрім основного боргу, звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача 2838,32 грн. інфляційних втрат, 162,43грн.- 3% річних та 1862,41грн. пені.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, початкове сальдо станом на 2015 рік складає 6 603,2грн. відповідач сплатив у січні 2015 року суму 6 587,3грн. (06.01.2015 - 2 718,2грн., 27.01.2015 - 2 769,1грн., 28.01.2015 - 1 100,00грн.), за попередній існуючий період заборгованості, залишок несплаченої суми становив 15,90грн. У цьому ж місяці позивачем нараховані 0,799тис.куб.м. природного газу на суму 6 182,83грн. (акт приймання-передачі №КР000000151 від 31.01.2015 за січень 2015 року). Отже сума боргу становила 6 198,73грн. (15,9грн. +6 182,83грн.).

04 лютого 2015 року відповідач сплатив суму 766,09грн., у зв'язку з чим заборгованість зменшилась і становила 5 432,64грн. (6 198,73грн. - 766,09грн.).

У лютому місяці 2015 року відповідачу поставлено природний газ у кількості 0,402тис.м.куб. на суму 3 012,36грн. (акт приймання-передачі №КР000001427 від 28.02.2015).

Тобто, заборгованість, яка залишилась несплаченою за січень-лютий 2015 року складає 8 445,00грн.

Станом на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення факт наявності боргу за договором у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення боргу у розмірі 8445,00грн.грн., судовою колегією визнаються обґрунтованими та такими, що правомірно задоволені судом першої інстанції.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3%річних за загальний період заборгованості з 06.02.2015р. по 07.10.2015р. в сумі 162,43грн. та сума інфляційних втрат за період лютий-вересень 2015р. в сумі 2838,32грн.

Апеляційним судом вказаний розрахунок перевірено та визнано правомірним, а тому господарським судом у відповідності до вимог чинного законодавства задоволено позовні вимоги в цій частині.

Відповідно до статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання через застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами статті 230 цього ж Кодексу штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до п.6.2.2 договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Позивачем була нарахована та заявлена до стягнення пеню за період з 06.02.2015 по 05.07.2015 у сумі 1 862,41 грн.

Колегія суддів вважає, що вказане нарахування відповідає нормам чинного законодавства та умовам договору, вважає правомірним задоволення господарським судом вказаної суми пені.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на те,що ПАТ «Криворіжгаз» не зверталось до суду з метою доведення факту транспортування газу за період з 01.10.2014р. по 20.10.2014р. обсягом 1436куб.м., не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки факт отримання відповідачем природного газу за період з 01.10.2014р. по 20.10.2014р. в обсязі 1436куб.м встановлений рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.03.2015 у справі №904/987/15, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.07.2015, що є підставою вважати встановленими вказані обставини відповідно ч.2 ст.35 ГПК України.

В даному рішенні вказано, що об'єм спожитого фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 природного газу у період з 01.10.2014 по 20.10.2014 - 1436 м. куб. визначений публічним акціонерним товариством "Криворіжгаз" шляхом перемноження номінальної потужності неопломбованого газового обладнання споживача на кількість годин роботи цього обладнання та складено технічний розрахунок від 22.10.2014.

Також безпідставними є посилання скаржника на позитивне сальдо на спеціальному рахунку на користь ОСОБА_3 станом на 05.02.2015р. в сумі 1110грн., за використання природного газу у лютому 2015р. ним сплачено 3869,10грн., що свідчить про відсутність заборгованості, оскільки, як вірно зазначено судом першої інстанції кількість спожитого відповідачем природного газу за період з 01.10.2014 по 20.10.2014 (1436 м. куб.) встановлена рішенням господарського суду при розгляді справи №904/987/15, вартість спожитого відповідачем природного газу у зазначеній кількості визначена позивачем у розрахунку, наданому до позовної заяви та складає 9 308,69грн., а тому доводи відповідача про відсутність заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.10.2014 по 20.10.2014 (1436 м. куб.) є необґрунтованими.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення справи по суті.

Таким чином, рішення господарського суду Дніпропетровської області відповідає чинним нормам матеріального та процесуального законодавства, встановленим фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 року у справі №904/9708/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя О.В. Джихур

Суддя С.Г. Антонік

Постанова виготовлена в повному обсязі 13.06.2016 року.