РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016Справа №902/75/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Артем-В»

до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі

Вінницької обласної дирекції

про стягнення 147 002,64 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області були передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Артем-В» про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції 105 477,20 грн. як безпідставно одержані грошові кошти, 28 657,25 грн. процентів за користування грошовими коштами та 12 868,19 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.12.2012 Ленінським районним судом м. Вінниця було видано виконавчий лист № 2-4780 про стягнення з ТОВ «Теркхолднинг», ОСОБА_2, солідарно на користь ВОД АППБ»Аваль» 105 477,20 грн. 05.05.2003 ВДВС Вінницького МУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа. Актом опису й арешту майна від 25.09.2003 державним виконавцем відділу ДВС Вінницького міського управління юстиції було накладено арешт на частину будівлі загальною площею 520,8 кв. м., розташованою по вул. Ватутіна/Чехова, 14/2 у м. Вінниці та належної на праві власності ТОВ «Теркхолдинг». 28.05.2004 Вінницькою обласною філією державного підприємства МВС України «Спецсервіс» були проведені прилюдні торги по реалізації арештованого майна ТОВ «Теркхолднинг», а саме частини будівлі, загальною площею 534,1 кв. м., яка знаходиться по вул. Ватутіна/Чехова, 14/2 у м. Вінниці, що було оформлено протоколом проведення прилюдних торгів № 11 від 28.05.2004. Переможцем торгів згідно вказаного протоколу стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Артем-В». Рішенням Господарського суду Вінницької області від 04.07.2012 у справі № 14/264-04, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.12.2012 без змін, зазначені вище прилюдні торги від 28.05.2004 визнано недійсними. Оскільки сплачені позивачем за придбаний об'єкт кошти були перераховані згідно виконавчого листа № 2-4780 від 25.04.2003 на рахунок ВОД АППБ «Аваль» позивач вимагає їх повернення.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 26.01.2016 порушено провадження у справі № 902/75/16 та призначено до розгляду.

Відповідач у поданому 11.02.2016 відзиві на позовну заяву проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, яка може визнаватись недійсною в судовому порядку. за результатами прилюдних торгів, грошові кошти від ТОВ «Артем-В» були отримані ВДВС Вінницького МУЮ, який у наступному провів їх розподіл та перерахував стягувачу. Оскільки ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» не є стороною правочину - прилюдних торгів тому правовідносини між ним та ТОВ «Артем-В» не виникало. Реституція (ст. 216 Цивільного кодексу України) застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору. який є нікчемним чи який визнано недійсним. Між позивачем та відповідачем жодного договору не укладалось, а тому наслідків недійсності правочину для банку не наступає. Грошові кошти, які просить позивач стягнути, відповідач отримав в рамках виконавчого провадження від ДВС Вінницького МУЮ, як добросовісний набувач. Отже, у позивача відсутні підстави передбачені ч. 2 ст. 1214 Цивільного кодексу України для витребування коштів, а також не виникає право на стягнення відсотків відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 11.02.2016 справу № 902/75/16 передано за встановленою підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Матеріали справи № 902/75/16 були отримані Господарським судом міста Києва 18.02.2016 та згідно автоматизованої системи документообігу суду передані на розгляд судді Сіваковій В.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.02.2016 справу № 902/75/16 призначено до розгляду на 17.03.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 902/75/16 від 17.03.2016, у зв'язку з не з'явленням представника позивача в засідання суду та невиконання сторонами вимог суду викладених в ухвалі від 22.02.2016, розгляд справи було відкладено до 31.03.2016.

Позивачем 31.03.2016 до відділу діловодства суду подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить зобов'язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні власником - позивачем у справі права користування та розпорядження своїм майном - грошовими коштами, шляхом стягнення з відповідача безпідставно одержаних грошових коштів в сумі 105 477,20 грн.

В судовому засіданні 31.03.2016 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 12.04.2016.

Відповідач у поданих 12.04.2016 до відділу діловодства суду запереченнях просить суд застосувати строк позовної давності та відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В судовому засіданні 12.04.2016 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 21.04.2016.

Позивачем 13.04.2016 до відділу діловодства суду подано заяву, відповідно до якої він відзиває подану ним раніше заяву про уточнення позовних вимог та просить вважати її неподаною.

Позивачем у судовому засіданні 21.04.2016 подано клопотання у відповідності до ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого просить витребувати у Вінницького відділення «Райффайзен банк Аваль» платіжні доручення про отримання 105 477,20 грн. від міського Відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управлінця юстиції у м. Вінниця.

Позивачем у судовому засіданні 21.04.2016 подано клопотання у відповідності до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України про продовження строку вирішення спору на 15 днів.

Позивачем у судовому засіданні 21.04.2016 подано клопотання про визнання причини пропуску строку позовної давності поважними та поновити його.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.04.2016 строк вирішення спору у справі № 902/75/16 продовжено на 15 днів, витребувано у відповідача додаткові докази та розгляд справи відкладено до 10.05.2016.

Відповідачем 10.05.2016 до відділу діловодства суду подано клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку зі складністю отримання витребуваних судом документів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 902/75/16 від 10.05.2016, у зв'язку з не з'явленням представника відповідача в засідання суду та невиконання відповідачем ухвали від 10.05.2016, розгляд справи було відкладено до 19.05.2016.

Позивач в судове засідання 19.05.2016 не з'явився.

Позивач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, з огляду на наступне

Згідно абз. 2 п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Протокол судового засідання від 10.05.2016 свідчить про те, що представник позивача Бутиріна І.І. згідно довіреності № б/н від 11.04.2016 була присутня в цьому засіданні та повідомлена про те, що наступне судове засідання відбудеться 19.05.2016.

Більше того в матеріалах справи наявна розписка від 10.05.2016 представника позивача Бутиріна І.І. про те, що останньому повідомлено судом про дату та місце проведення наступного засідання у справі № 902/75/16.

Відповідач в судове засідання 19.05.2016 не з'явився, вимоги ухвал суду від 21.04.2016 та від 10.05.2016 не виконав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, з огляду на наступне

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме : м. Київ, вул. Лєскова, 9.

Відповідач ухвалу суду від 10.05.2016, надіслану за вказаною вище адресою, отримав 13.05.20-16, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення за № 014.

Суд приходить до висновку, що наявних в матеріалах справи документів достатньо для вирішення справи по суті без участі представників сторін.

В судовому засіданні 19.05.2016, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

25.04.2003 Ленінським місцевим судом м. Вінниця було видано виконавчий лист № 2-4780 про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Теркхолдинг» та ОСОБА_2 на користь Вінницької обласної дирекції АППБ «Аваль» 105 477,20 грн.

05.05.2003 Міським Відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-4780 від 24.12.2002.

Актом опису й арешту майна від 25.09.2003 державним виконавцем ВДВС Вінницького міського управління юстиції було накладено арешт на частину будівлі загальною площею 520,8 кв. м., розташованої за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна/Чехова, 14/2, що було зареєстроване на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Теркхолдинг».

Зазначені будівлі було оцінено експертом на суму 251 163,00 грн. та на підставі договору № 9/3 HP про надання послуг з організації та проведення аукціону з реалізації нерухомого майна від 21.04.2004 передано Міським Відділом державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції на реалізацію Вінницькій обласній філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс».

Наказом Міністерства юстиції України № 68/5 від 27.10.1999 затверджено Тимчасове положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (далі - Положення).

Це Положення визначає умови і порядок проведення прилюдних торгів з продажу квартир, будинків, підприємств як цілісного майнового комплексу, інших приміщень, земельних ділянок, що є нерухомим майном, на які звернено стягнення відповідно до чинного законодавства, а також розрахунків за придбане майно.

Згідно п. 2.11 Положення гарантійний внесок - завдаток, який сплачує фізична або юридична особа, розмір якого встановлюється спеціалізованою організацією і не можне перевищувати 5 % стартової ціни майна, що виставляється на продаж.

Позивач платіжним дорученням № 1768 від 25.05.2004 сплатив на рахунок Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс» гарантійний внесок в розмірі 12 558,15 грн. (становить 5% від стартової ціни - 251 163,00 грн.).

28.05.2004 Вінницькою обласною філією державного підприємства МВС України «Спецсервіс» були проведені прилюдні торги по реалізації арештованого майна ТОВ «Теркхолдинг», а саме частини будівлі, загальною площею 534,1 кв. м., яка знаходиться за адресою: м. Вінниця вул. Ватутіна/Чехова, 14/2, які було оформлено протоколом проведення прилюдних торгів № 11 від 28.05.2004.

В протоколі № 11 від 28.05.2004 зазначено, що переможцем торгів за лотом № 43 визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Артем-В», продажна ціна лоту 128 000,00 грн. Переможець торгів протягом 10 банківських днів має внести кошти в розмірі 115 441,85 грн. (з урахуванням гарантійного внеску) на рахунок Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс».

Згідно з п. 5.1. Положення на підставі копії затвердженого протоколу переможець прилюдних торгів протягом десяти днів з дня затвердження протоколу, не враховуючи дня проведення прилюдних торгів, вихідних і святкових днів, здійснює розрахунки за придбане на прилюдних торгах майно на зазначені у протоколі рахунки.

Позивач платіжним дорученням № 1790 від 01.06.2004 сплатив на рахунок Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс» за придбане майно 115 441,85 грн.

Згідно п. 6.1. Положення після повного розрахунку покупців за придбане майно, на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копії документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного відділу державної виконавчої служби.

22.08.2008 державним виконавцем Замостянського відділу Державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції складено акт про проведенні прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна, в якому зазначено, що сума коштів внесені переможцем прилюдних торгів за придбане майно на рахунок Вінницької обласної філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс», який не був затверджений начальником відповідного відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 5.4. Положення кошти, одержані від реалізації нерухомого майна на прилюдних торгах, з вирахуванням комісійної винагороди, обумовленої договором, перераховуються спеціалізованою організацією на відповідні рахунки державної виконавчої служби в установленому порядку, у термін не пізніше семи банківських днів від дня проведення переможцем прилюдних торгів розрахунку за придбане майно.

Згідно листа Міського Відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції № ДВ-1-12 від 21.12.2004 вбачається, що кошти в сумі 122 880,00 грн. Вінницькою філією Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс» перераховано на депозитний рахунок Державної виконавчої служби. Суму боргу 105 477,20 грн. було перераховано на рахунок Вінницької обласної дирекції АППБ «Аваль», згідно виконавчого листа № 2-4780 від 25.04.2003.

Згідно претензії Вінницької філії Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс» № 74 від 04.11.2005 вбачається, що 27.08.2004 відділом ДВС платіжним дорученням № 272 перераховано стягувачу АППБ «Аваль» згідно виконавчого листа № 2-4780.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 04.07.2012 у справі № 14/264-04 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Теркхолдинг» та визнано прилюдні торги, проведенні Державним підприємством Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс» в особі Вінницької філії 28.05.2014 з реалізації частини будівлі, яка знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Ватутіна/Чехова, 14/2, оформлених протоколом проведення прилюдних торгів № 11 від 28.05.2004 та актом про проведення прилюдних торгів від 22.08.2008, недійсними.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.12.2012 рішення Господарського суду Вінницької області від 04.07.2012 у справі № 14/264-04 залишено без змін.

В матеріалах справи наявна претензія позивача без номеру та дати, яка адресована Публічному акціонерному товариству «Раіффазен банк Аваль» та Вінницькій обласній дирекції ПАТ «Раіффазен банк Аваль» з вимогою повернути перераховані Вінницькою філією Державного підприємства Міністерства внутрішніх справ України «Спецсервіс» кошти в сумі 105 477,20 грн., у зв'язку з визнанням прилюдних торгів недійсними.

Проте, позивачем жодних доказів в підтвердження направлення даної претензії банку та філії не подано.

Разом з цим слід зазначити, що зі змісту рішення Господарського суду Вінницької області від 04.07.2012 у справі № 14/264-04 вбачається, що в судовому засіданні був присутній представник ПАТ «Раффайзен банк Аваль», а отже відповідач був обізнаний про визнання прилюдних торгів недійсними та кошти отримані ним за реалізацію майна отримано неправомірно.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Згідно з ч. 1 ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача 105 477,20 грн. коштів, як такі що безпідставно одержані.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на правову позицію, викладену у п. 5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», згідно з якою обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає, зокрема у випадках повернення сум авансу та завдатку, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав, вимога позивача про стягнення інфляційних нарахувань в сумі 12 868,19 грн. на безпідставно набуті кошти є необґрунтованою.

Позивач просить стягнути з відповідача 28 657,25 грн. процентів за користування грошовими коштами на рівні встановленої Національним банком України подвійної облікової ставки за період з 05.12.2012 (набрання законної сили рішенням про визнання торгів недійсними) по 05.09.2014.

Стаття 536 Цивільного кодексу України передбачає, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 1214 Цивільного кодексу України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу).

Пунктами 6.1 та 6.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» визначено, що проценти річних, про які йдеться у ч. 2 ст. 625 ЦК України, необхідно відрізняти від процентів за користування чужими коштами, передбачених ст. 536 цього Кодексу. Стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов'язання і одночасно, як зазначалося, способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов'язанням сплатити кошти, тоді як проценти, зазначені у вищезгаданій ст. 536 ЦК України, це плата за користування чужими коштами, в тому числі безпідставно одержаними або збереженими грішми (ст. 1214 ЦК України).

Підставами для застосування до правовідносин сторін ст. 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством.

З огляду на те, що між сторонами відсутні договірні відносини та розмір процентів за користування грошовими коштами не передбачено слід звертатись до норми, яка регулює розмір процентів на рівні законодавства.

Зокрема, згідно з ч. 6 ст. 231, ч. 4 ст. 232 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Відсотки за неправомірне користування чужими коштами справляються по день сплати суми цих коштів кредитору, якщо законом або договором не встановлено для нарахування відсотків інший строк.

Враховуючи викладене суд здійснивши розрахунок сум приходить до висновку про задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 14 333,82 грн. процентів за користування грошовими коштами на рівні облікової ставки Національного банку України за період з 05.12.2012 по 05.09.2014.

В іншій частині нарахованих процентів позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки розрахунок здійснений з порушенням чинного законодавства України.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Артем-В» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» в особі Вінницької обласної дирекції (01024, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Артем-В» (21034, м. Вінниця, вул. Ватутіна, 1-А, ) 105 477 (сто п'ять тисяч чотириста сімдесят сім) грн. 20 коп. безпідставно одержаних грошових коштів, 14 333 (чотирнадцять тисяч триста тридцять три) грн. 82 коп. процентів за користування грошовими коштами, 1 797 (одну тисячу сімсот дев'яносто сім) грн. 16 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині в позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 26.05.2016.

СуддяВ.В.Сівакова