Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

„14 червня 2016 року Справа № 927/392/16

Позивач: Публічне акціонерне товариство Чернігівобленерго,

вул. Горького, 40, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «МЖК Чернігів»,

пр-т. Перемоги, 145, м. Чернігів, 14013

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ДІМ - 2016», АДРЕСА_1, 14000

Предмет спору: про стягнення заборгованості в сумі 24178,93 грн.

Суддя І.Г.Мурашко

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність № 28/2060 від 10.05.2016, представник

від відповідача: не зявився

від третьої особи: не зявився

В судовому засіданні 14.06.2016 р., на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Публічним акціонерним товариством Чернігівобленерго подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК Чернігів» про стягнення заборгованості. Згідно заявленого позову ПАТ «Чернігівобленерго», з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с.48-49), просить стягнути з відповідача на свою користь 24178,93 грн. заборгованості, з якої 23233,89 грн. сума основного боргу за спожиту активну електроенергію у період з січня 2016 р. по квітень 2016 р. включно, 865,37 грн. пені за період з 21.01.2016 по 28.03.2016 включно, 58,99 грн. трьох відсотків річних за той же період, 20,68 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з 21.01.2016 по 31.01.2016 включно. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії № 4637 від 10.07.2014 з додатками до нього.

Ухвалою суду від 07.06.2016 до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача було залучено ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку «НАШ ДІМ 2016» () (а.с.88-90).

У судовому засіданні 14.06.2016 позивач позовні вимоги підтримав.

Відповідач відзивом на позов та представник у судовому засіданні 07.06.2016 проти заявленого позову заперечив в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні 07.06.2016 усно зазначив, що обєкт, за адресою 14013, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Челюскінців, 9, за яким позивач виставляв рахунки на оплату вартості спожитої активної електроенергії у період з січня 2016 по квітень 2016, був переданий на обслуговування третій особі відповідача ОСОБА_1 співвласників багатоквартирного будинку НАШ ДІМ 2016 (), створеного станом на 23.11.2015. Згідно пояснень повноважного представника відповідача, третя особа ОСББ НАШ ДІМ -2016 самостійно у спірному періоді розраховувалась за послуги з постачання активної електроенергії по обєкту за адресою 14013, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Челюскінців, буд. 9, а тому стягнення з відповідача наявної заборгованості за вказані послуги призведе до їх подвійної оплати. Належних доказів на підтвердження вищевикладених обставин відповідачем до матеріалів справи надано не було. Також, заперечуючи проти заявленого позову, відповідач вказав на те, що акти звіти та рахунки на оплату спожитої активної електроенергії у спірному періоді були підписані не повноважною особою відповідача ОСОБА_3, якого було звільнено з посади головного енергетика ТОВ «МЖК Чернігів» станом на 31.03.2015, про що позивач, згідно тверджень відповідача, був обізнаний. Таким чином, відповідач ствердив, що надані позивачем докази не підтверджують неналежне виконання відповідачем умов спірного договору. У відзиві на позов відповідачем було заявлено клопотання про розгляд справи за відсутністю повноважного представника у судовому засіданні. Судом заявлене клопотання задоволено. (а.с.97-98).

Третя особа на стороні відповідача у судове засідання 14.06.2016 не зявилась, повноважного представника не направила, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 95).

На адресу суду від третьої особи на стороні відповідача надійшли письмові пояснення по суті заявлених вимог. Так, ОСББ «НАШ ДІМ 2016» повідомило, що будинок за адресою вул. Челюскінців, буд. 9, м. Чернігів, на його баланс відповідачем передано не було, акт приймання передачі з балансу на баланс будинку по вул. Челюскінців, 9, м. Чернігів, сторонами не підписано. Третя особа зазначила, що неодноразово зверталась до відповідача листами № 1 від 22.01.2016, від 24.02.2016, № 8 від 29.02.2016 з проханням передати ОСББ «НАШ ДІМ -2016» технічну та іншу документацію на зазначений будинок, та підписати акт прийому передачі даного будинку з балансу ТОВ «МЖК Чернігів» на баланс ОСББ «НАШ ДІМ -2016», однак відповідач до цього часу ухиляється від вчинення зазначених дій. Третя особа ствердила, що жодних договорів на постачання електричної енергії по спірному обєкту між ним та ПАТ «Чернігівобленерго» укладено не було, підстави перерахування ним ПАТ «Чернігівобленерго» вартості послуг з постачання активної електроенергії у спірному періоді відсутні, оплата таких послуг ним не проводилась, всупереч твердженням відповідача (а.с.102-103,105-118).

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши повноважного представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюється законами України Про засади функціонування ринку електричної енергії України та Про електроенергетику.

Згідно ст. 26 Закону України „Про електроенергетику постачання електроенергії для забезпечення потреб споживачів здійснюється на підставі договору на постачання електроенергії, що укладається між споживачем та електропостачальною організацією.

10 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством Чернігівобленерго (надалі позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МЖК Чернігів» (надалі відповідач, споживач) був укладений договір про постачання електричної енергії № 4637 (а.с.16-19), за умовами якого позивач (постачальник) продає електричну енергію відповідачу (споживачу) для забезпечення потреб електроустановок відповідача (споживача) з дозволеною потужністю 123,01 кВт, а відповідач (споживач) оплачує позивачу (постачальнику) вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точка продажу електричної енергії для обєкту за адресою пр. Перемоги, 151 А, встановлюється на наконечниках кабелів живлення в щитовій житлового будинку згідно Додатку № 2.1 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» до цього договору (а.с.23). Точка продажу електричної енергії для обєкту за адресою вул. Челюскінців, 9, встановлюється на наконечниках кабелів живлення в щитовій житлового будинку згідно Додатку № 2.2 «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» до цього договору (а.с.24-25). Приєднана потужність у точці підключення становить 123,01 кВт.

Статтею 276 Господарського кодексу України визначено, що загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту.

Згідно п.п. 2.3.3 договору, споживач зобовязується: оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії за діючими у цей період тарифами по класах напруги, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період згідно з умовами Додатку № 3 до цього договору „Порядок розрахунків, Додатку № 4 до цього договору „Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та діючого законодавства.

Додатком № 3 Порядок розрахунків за використану електричну енергію сторони встановили, що відповідач (споживач) здійснює оплату електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду, який встановлюється з 15 числа попереднього місяця по 14 число наступного місяця включно, один раз за фактичними показами засобів обліку електричної енергії, у термін проведення остаточного розрахунку. Остаточний розрахунок - не пізніше перших 3 операційних днів з дня отримання рахунку (а.с.27).

Згідно п. 7.5. договору, на підставі показів засобів обліку електричної енергії, умов Додатка № 4 до цього договору Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії та замірів електричної потужності, проведених в установлені нормативними документами періоди максимального навантаження енергосистемами України, оформлюються такі документи: акт про використану електричну енергію (акт про прийняття передавання товарної продукції); акт результатів замірів електричної потужності. За наявності вводів на різних ступенях напруги та різних системах обліку покази надаються окремо за кожною точкою обліку.

Відповідно до Додатків №№ 4, 4.1 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії» (а.с.28-30) до договору сторони погодили, що фактичні обсяги електричної енергії, спожитої протягом розрахункового періоду фіксуються відповідачем за показами розрахункових засобів обліку 14 числа кожного місяця та заносяться в Акт-звіт про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії, який не пізніше наступного дня за підписом відповідальної посадової особи надається позивачу, після чого відповідач отримує від позивача рахунки на оплату спожитої електроенергії, інших платежів за розрахунковий період та акт про використану (спожиту) електричну енергію протягом розрахункового періоду. Постачальник має право самостійно, у вищевказаний термін, проводити зняття показів розрахункових приладів обліку, заносити в Акт звіт про зняття показань розрахункових приладів обліку електроенергії та надавати на погодження відповідальній посадовій особі споживача. Споживач не пізніше наступного дня отримує від постачальника рахунки на оплату спожитої електроенергії, інших платежів за розрахунковий період та Акт про використану (спожиту) електричну енергію протягом розрахункового періоду, який підписується споживачем та повертається постачальнику протягом 3 робочих днів від дня його отримання.

На виконання умов договору, споживачем за період з 15.12.2015 по 14.04.2015, спожито активної електроенергії обсягом 26275 кВтгод на загальну суму 23233,89 грн., що підтверджується актами про використану електричну енергію від 15.01.2016 на суму 7123,28 грн., від 18.02.2016 на суму 7883,08 грн., та актами звітами від 14.03.2016, від 14.04.2016 про зняття показань розрахункових приладів обліку електричної енергії за березень квітень 2016 року (а.с. 31-33, 54). Акти про використану електричну енергію від 15.01.2016 та від 18.02.2016 підписані уповноваженою особою відповідача та завірені печаткою підприємства відповідача, акти звіти про зняття показань розрахункових приладів обліку електричної енергії від 14.03.2016 та від 14.04.2016 складені за підписом головного енергетика відповідача ОСОБА_3 (а.с. 33, 54, 75, 127).

Частинами 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 2.2.4. Договору, позивач (постачальник) зобовязується надавати відповідачу (споживачу) рахунки на оплату спожитої електроенергії та інших платежів за розрахунковий період у терміни визначені в Додатку № 3 до цього Договору „Порядок розрахунків.

Позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату вартості спожитої активної електроенергії № 4637_01-2016 від 15.01.2016 на суму 7123,28 грн. (з ПДВ), № 4367_02-2016 від 18.02.2016 на суму 7883,08 грн. (з ПДВ), № 4637_03-2016 від 17.03.2016 на суму 6394,40 грн. (з ПДВ), № 4637_04-2016 від 29.04.2016 на суму 1833,13 грн. (з ПДВ), що отримані відповідачем 15.01.2016, 29.02.2016, 17.03.2016, 29.04.2016 відповідно (а.с. 34-40, 52-53).

Судом встановлено, що позивачем визначена сума до сплати в рахунках № 4637_01-2016 від 15.01.2016, № 4637_02-2016 від 18.02.2016, № 4637_03-2016 від 17.03.2016, № 4637_04-2016 від 29.04.2016 за спожиту електроенергію відповідно до встановлених тарифів, затверджених Постановами НКРЕ № 2875 від 26.11.2015, № 3152 від 29.12.2015, № 39 від 25.01.2016, № 233 від 25.02.2016, № 491 від 25.03.2016 (а.с.75-79).

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Відповідач порушив умови договору, вартість спожитої активної електроенергії у встановлений договором строк не оплатив.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобовязання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Згідно п. 4.2.1. договору, за внесення платежів, передбачених п.п. 2.3.3.-2.3.4. договору, з порушенням термінів, визначених у Додатку № 3 „Порядок розрахунків до цього договору, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період за який нараховується пеня, за кожний день прострочення платежу.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеня в сумі 865,37 грн. за період з 21.01.2016 по 28.03.2016 включно, 3 % річних в сумі 58,99 грн. за той же період та 20,68 грн. інфляційних втрат за період з 21.01.2016 по 31.01.2016 включно.

Судом встановлено, що всупереч твердженням відповідача, будинок за адресою вул. Челюскінців, 9, м. Чернігів, на баланс ОСББ «НАШ ДІМ -2016» відповідачем переданий не був, акт приймання передачі вказаного будинку з балансу ТОВ «МЖК Чернігів» на баланс ОСББ «НАШ ДІМ 2016» сторонами не підписаний.

Доводи відповідача спростовуються матеріалами справи. Зокрема з листа ТОВ «МЖК Чернігів», адресованого третій особі, вбачається, що відповідач станом на 15.04.2016 являється балансоутримувачем багатоповерхового житлового будинку № 9 по вул. Терентія Кореня (вул. Челюскінців) у місті Чернігові згідно акту приймання передачі даного будинку від ТОВ «Молодіжний Житловий Комплекс» на баланс ТОВ «МЖК Чернігів», акт приймання передачі вказаного будинку від ТОВ «МЖК Чернігів» до ОСББ «НАШ ДІМ 2016» до цього часу підписаний не був (а.с.119).

Судом встановлено, що жодні договори на постачання електричної енергії по спірному обєкту між ОСББ «НАШ ДІМ 2016» та ПАТ «Чернігівобленерго» не укладались, правові підстави для оплати третьою особою вартості послуг з постачання активної електроенергії по спірному обєкту відсутні, як наслідок, оплата таких послуг ОСББ «НАШ ДІМ - 2016» не проводилась.

Доводи відповідача про те, що акти про використану електричну енергію від 15.01.2016 (за січень 2016), від 18.02.2016 (за лютий 2016) та акти звіти про зняття показань розрахункових приладів обліку електричної енергії від 14.03.2016 (за березень 2016) та від 14.04.2016 (за квітень 2016) не є належними доказами по справі, оскільки підписані із сторони ТОВ «МЖК Чернігів» не повноважною особою, а саме ОСОБА_3, якого було звільнено з посади головного енергетика ТОВ «МЖК Чернігів» станом на 31.03.2015 згідно заяви останнього, датованої 17.03.2015 (а.с. 99), судом залишені поза увагою виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи вбачається, що акти про використану електроенергію від 15.01.2016 та від 18.02.2016 (а.с.31-32) підписані із сторони відповідача керівником підприємства ОСОБА_4 та завірені печаткою юридичної особи. Зазначений факт відповідачем належними доказами не спростований. Відповідач у судовому засіданні 07.06.2016 підтвердив, що печатка підприємства у спірному періоді не змінювалась та знаходиться в обмеженому доступі. Доводи відповідача відносно того, що вказані документи підписані іншою особою нічим не підтверджені.

Судом встановлено, що акти звіти про зняття показань розрахункових приладів електричної енергії від 14.03.2016 та 14.04.2016 (а.с.33, 54) підписані ОСОБА_3, який був звільнений з посади головного енергетика ТОВ «МЖК Чернігів» станом на 31.03.2015 згідно заяви останнього від 17.03.2015 (а.с.99-100).

Так, при укладені договору на постачання електричної енергії від 10.07.2014 № 4637, ТОВ «МЖК Чернігів» поставив до відома позивача про те, що ОСОБА_3, головний енергетик підприємства відповідача, є його уповноваженою особою, що здійснює представництво його інтересів з будь яких питань, що повязані з виконанням умов спірного договору, у тому числі з правом знімати покази розрахункових засобів обліку, з правом підпису актів про зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії, актів про використану електричну енергію, з правом отримувати в ПАТ «Чернігівобленерго» рахунки на оплату наданих послуг тощо. На підтвердження повноважень вказаної особи позивачу була надана довіреність № 3, видана на імя Петраша В,П., датована 26.03.2015 (а.с.127-128). Жодних доказів на підтвердження того, що відповідач повідомляв позивача про звільнення ОСОБА_3 з займаної посади починаючи з 31.03.2015, відповідачем до матеріалів справи надано не було. Більш того, з наданих відповідачем документів вбачається, що заява про звільнення ОСОБА_3 з посади головного енергетика датована 17.03.2015 (а.с.99), натомість довіреність на підтвердження повноважень вказаної особи у відносинах з позивачем датована 26.03.2015 (а.с.127).

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд дійшов висновку, що у позивача були відсутні підстави ставити під сумнів повноваження вказаної особи при погоджені з нею актів звітів про зняття показань засобу обліку у спірному періоді та отримання нею рахунків на оплату вартості наданих послуг. Зазначені обставини відповідачем спростовані не були.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, перевіривши розрахунки, здійснені позивачем (а.с.41-43), суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення основного боргу за активну електроенергію, спожиту відповідачем у період січень 2016 квітень 2016 включно, трьох відсотків річних та інфляційних втрат в повному обсязі в сумі 23233,89 грн., 58,99 грн. та 20,68 грн. відповідно, та в частині пені частково в сумі 865,36 грн., враховуючи наявність арифметичної помилки в розрахунку позивача.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 27, 33, 34, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК Чернігів» (14013, Чернігівська область, м. Чернігів, проспект Перемоги, 145, р/р 6866 у АТ «ОТП Банк», МФО 300528, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Чернігівобленерго» (14000, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Горького, буд. 40, на поточний рахунок із спеціальним режимом використання № 2791 в філії Чернігівське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 353553, ) 23233,89 грн. боргу за активну електроенергію, 865,36 грн. пені, 58,99 грн. трьох відсотків річних, 20,68 грн. інфляційних втрат.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МЖК Чернігів» (14013, Чернігівська область, м. Чернігів, проспект Перемоги, 145, р/р 6866 у АТ «ОТП Банк», МФО 300528, ) на користь Публічного акціонерного товариства Чернігівобленерго (14000, м. Чернігів, вул. Горького, 40, на поточний рахунок № 8001 в Чернігівському РУ ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 353586, ) 1377,86 грн. судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 15.06.2016р.

Суддя Мурашко І.Г.