ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.06.16р. Справа № 904/3159/16

За позовом Управління житлово-комунального господарства Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради, м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль", м. Дніпропетровськ

про стягнення 11 436,96 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 11/03 від 15.02.2016 року, представник;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 6 від 29.02.2016 року; ОСОБА_3, довіреність № 5 від 29.02.2016 року, представник.

СУТЬ СПОРУ

Управління житлово-комунального господарства Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Магістраль" про стягнення збитків у сумі 11 436,96 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між сторонами був укладений договір № 8 від 20.02.2012 року про закупівлю послуг відповідно до якого відповідач надав, а позивач оплатив послуги з видалення твердих відходів (ліквідації стихійних звалищ) на загальну суму 90 000,00 грн. Під час проведення планової ревізії фінансово-господарської діяльності установи позивача за період з 01.10.2010 року по 31.12.2014 року, проведеної Дніпропетровською обєднаною державною фінансовою інспекцією у січні березні 2015 року та за результатами зустрічної звірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль» було встановлено завищення відповідачем норми машино-годин на загальну суму 11 436,96 грн., що є порушенням пунктів 4.3.5., 3.2.7 Правил визначення вартості будівництва, затверджених наказом Держбуду України від 27.08.2000 року № 174.

Результати ревізії оформлені актом від 14.04.2015 року № 840-21/010. Листом від 18.05.2015 року № 04-06-05-15/4252 позивача було зобов'язано усунути порушення законодавства та відшкодувати збитки у встановленому законодавством порядку (а.с. 59 - 62 том 1).

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову з наведених у ньому підстав.

У поданих запереченнях відповідач позовні вимоги не визнає. Відповідач зазначає, що договір № 8 від 20.02.2012 року був укладений внаслідок тендерної процедури, а вартість послуг з ліквідації сміттєзвалищ відповідає тендерній документації. Розрахунок вартості однієї години роботи навантажувача був наданий до тендерної документації у вигляді чітко визначеної суми, що на думку відповідача є твердою договірною ціною.

Також відповідач вважає безпідставним застосування будівельних норм часу для роботи навантажувача, що виконує послуги з видалення твердих відходів (ліквідації стихійних звалищ). Відповідач стверджує, що сторони в повному обсязі виконали свої договірні зобовязання за договором № 8 від 20.02.2012 року, що підтверджується актами приймання наданих послуг, підписаними сторонами без зауважень та здійсненою позивачем оплатою.

Крім того, посилаючись на статті 256, 257 Цивільного кодексу України, відповідач наполягає на застосуванні строків позовної давності до вимог позивача про стягнення збитків, оскільки більше трьох років жодна із сторін не мала претензій одна до одної щодо виконання зобов'язань за спірним договором.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення проти позову.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду від 20.04.2016 року з призначенням розгляду справи на 18.05.2016 року після чого розгляд справи відкладався на 08.06.2016 року. У судовому засіданні 08.06.2016 року була оголошена перерва до 13.06.2016 року.

У судовому засіданні 13.06.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20.02.2012 року між Управлінням житлово-комунального господарства Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради (далі Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Магістраль" (далі Учасник) був укладений договір № 8 про закупівлю послуг (далі Договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору учасник зобовязується у 2012 році надати замовникові послуги з видалення твердих відходів (ліквідація стихійних звалищ), а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Згідно з розділом ІІ договору учасник повинен надати замовникові послуги, якість яких відповідає умовам, визначеним замовником.

Ціна договору становить 90 000,00 грн., у тому числі ПДВ 15 000,00 грн. (пункт 3.1 договору).

Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (пункт 3.2 договору).

Пунктом 10.1 договору встановлено, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2012 року, а за фінансовими зобовязаннями до повного виконання.

Виконання робіт за договором підтверджено належним чином оформленими двосторонніми актами приймання наданих послуг:

№ 127 за вересень 2012 року на суму 50 000,00 грн.;

№ 148 за жовтень 2012 року на суму 40 000,00 грн. (а.с. 88, 92 том 1).

Оплата виконаних робіт за цими актами підтверджується платіжними дорученнями позивача № 210 від 28.09.2012 року на суму 50 000,00 грн. та № 238 від 17.12.2012 року на суму 40 000,00 грн. (а.с. 90, 94 том 1).

У період з 14.01.2015 року по 31.03.2015 року відповідно до пункту 5.3.4.1 Плану контрольно-ревізійної роботи Дніпропетровської обєднаної державної фінансової інспекції на І квартал 2015 року та на підставі направлення на проведення ревізії № 008 від 27.01.2015 року, виданого начальником Дніпропетровської обєднаної державної фінансової інспекції ОСОБА_4, головним державним фінансовим інспектором Дніпропетровської обєднаної державної фінансової інспекції ОСОБА_5 проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Управління житлово-комунального господарства Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради за період з 01.10.2010 року по 31.12.2014 року. Ревізію проведено відповідно до питань програми ревізії та робочого плану з відома начальника УЖКГ Кіровського району ОСОБА_6 та головного спеціаліста-головного бухгалтера ОСОБА_7 За результатом звірки складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності Управління житлово-комунального господарства Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради № 840-21/010 від 14.04.2015 року (а.с. 11 - 58 том 1).

У процесі ревізії фінансовою інспекцією встановлено, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Магістраль" протягом вересня жовтня 2012 року було надано Управлінню житлово-комунального господарства Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради послуги з видалення твердих відходів (ліквідація стихійних звалищ) на загальну суму 90 000,00 грн. Розрахунки за виконані роботи проведено між підприємствами у повному обсязі.

Під час зустрічної звірки ТОВ "Магістраль" фінансовою інспекцією виявлено в актах наданих послуг до договору № 8 від 20.02.2012 року завищені норми машино-годин роботи грейферним навантажувачем із місткістю ковша 0,25 м2. За висновком фінансової інспекції це є порушенням вимог пункту 4.3.5 та пункту 3.2.7 Правил визначення вартості будівництва, що завдало замовникові послуг - Управлінню житлово-комунального господарства Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради збитків на загальну суму 11 436,96 грн., з яких: 8 850,61 грн. - за актом № 127 та 2586,36 грн. - за актом № 148 (а.с. 66-67 том 1).

Листом від 18.05.2015 року № 04-06-05-15/4252 Дніпропетровська обєднана державна фінансова інспекція звернулась до позивача з вимогою, окрім іншого, провести претензійно-позовну роботу з ТОВ "Магістраль" щодо відшкодування зайвих виплат шляхом повернення коштів у доход бюджету Кіровського району м.Дніпропетровська (а.с. 59 - 62 том 1).

Понесені позивачем втрати, визначені в акті ревізії, відповідачем йому не відшкодовані, що і є причиною виникнення спору.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу (стаття 837 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

За частинами першою - четвертою статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

За частиною першою статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За обставинами справи роботи за актами про надання у вересні жовтні 2012 року послуг на суму 90 000,00 грн. позивач оплатив повністю. Заяв з приводу відступів від умов договору чи інших недоліків відповідачеві не заявляв.

Безпідставність отримання відповідачем заявлених до стягнення 11 436,96 грн. позивачем обґрунтована одним лише актом ревізії фінансово-господарської діяльності Управління житлово-комунального господарства Кіровської районної у місті Дніпропетровську ради № 840-21/010 від 14.04.2015 року.

Однак, за статтею 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України захист цивільних прав та інтересів здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків. Відповідно до частини першої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно зі статтею 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Обов'язковими умовами покладення відповідальності за збитки на особу є наявність негативного наслідку, протиправність дій цієї особи, причинного зв'язку між діями особи та негативним наслідком, які складають об'єктивну сторону правопорушення та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення звільняє боржника від відповідальності за збитки внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов'язань.

Отже, позивач має довести належними та допустимими доказами наявність у діях (бездіяльності) відповідача повного складу цивільного правопорушення.

Акт ревізії не може бути належним доказом порушення відповідачем зобов'язань за договором та спричинення збитків позивачеві, оскільки він не є ані первинним документом, ані експертним висновком.

Згідно з пунктом 3 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 550 від 20.04.2006 року (із змін. і доп.), акт ревізії - це документ, який складається посадовими особами контролюючого органу, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

Відповідно до пункту 50 вказаного Порядку за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, в тому числі, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Статтею 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» № 2939-XII від 26.01.1993 року (із змін. і доп.) окрім іншого передбачено, що законні вимоги службових осіб державної контрольно-ревізійної служби є обов'язковими для виконання службовими особами об'єкту, що ревізується.

Довідка контрольно-ревізійного управління чи акт перевірки може бути підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами (зокрема - пред'явлення відповідного позову до суду), однак це не позбавляє відповідну особу процесуального обов'язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами.

Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати. У той же час виявлення вказаних порушень може бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому чинним законодавством порядку.

Обґрунтовуючи свої доводи, позивач зазначає, що через неправомірне завищення вартості робіт, що було виявлено під час здійснення перевірки Дніпропетровською обєднаною державною фінансовою інспекцією, у відповідача виникло зобов'язання відшкодувати збитки у сумі 11 436,96 грн.

При цьому позивач не заперечує належного та своєчасного виконання відповідачем робіт за договором, що не перевищують узгодженої сторонами ціни договору. Дані роботи були прийняті позивачем без зауважень, що підтверджується актами про надання послуг №127 та № 148, підписаними та скріпленими печатками сторін без заперечень та зауважень.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Факту неналежного виконання відповідачем зобов'язань позивачем у справі не доведено, а відтак позивачем не доведено факту понесення ним додаткових, не передбачених договором витрат з вини відповідача.

За таких обставин позивачем не доведено завдання збитків протиправними діями відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Заява відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Згідно зі статтею 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно з частиною третьою статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Системний аналіз вказаних нормативних приписів дозволяє дійти висновку, що підставою для застосування строку позовної давності є доведений факт порушення законного права або інтересу, що підлягають захисту.

Відсутність підстав для задоволення заявленого у цій справі позову унеможливлює застосування строку позовної давності.

Відповідно до частини першої статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1 378,00 грн. покладається на позивача.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.06.2016 року.

Суддя ОСОБА_8