ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.06.16р. Справа № 904/2397/16

За позовом публічного акціонерного товариства "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат", м. Марганець

до товариства з обмеженою відповідальністю "НСУ-215", м. Нікополь

про стягнення 81 700,00 грн. пені та 19 000,00 грн. штрафу за прострочення постачання товару згідно договору поставки № 351 від 02.06.2015 року

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 30/71 від 22.01.2016 року, представник

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "НСУ-215" штрафних санкції на загальну суму 100 700,00 грн., з яких:

- 81 700,00 грн. пеня за період з 22.09.2015 року по 03.11.2015 року;

- 19 000,00 грн. штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем зобов'язань за договором поставки № 351 від 02.06.2015 року щодо своєчасної поставки товару. Відповідно до п. 1 Специфікації № 1 від 02.06.2015 року до договору відповідач зобов'язався поставити на адресу позивача товар (вана комбінована кр. 184505-2-01СБн в кількості 1 шт.) на загальну суму 190 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20% в розмірі 31 666,67 грн. Дата поставки зазначеного товару за умовами Специфікації № 1 - протягом 90 календарних днів з моменту відкриття акредитиву, який був відкритий публічним акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" 23.06.2015 року. Відповідно строк поставки товару згідно Специфікації № 1 обчислюється з 24.06.2015 року по 21.09.2015 року включно. Але в порушення умов Специфікації № 1 до договору № 351 товариство з обмеженою відповідальністю "НСУ-215" поставив вказаний товар лише 04.11.2015 року, що підтверджується накладною № 124 від 04.11.2015 року та товарно-транспортною накладною № 31 від 04.11.2015 року.

Відповідач заперечує проти позовних вимог посилаючись на те, що згідно з п. 3.1. договору поставки № 351 від 02.06.2015 року постачальник здійснює поставку товару покупцеві на умовах та у спосіб, зазначених в Специфікації до Договору. Специфікація, відповідно до п. 1.3 Договору є невід'ємною частиною договору. Відповідно до пунктів 13 та 14 договору товар має бути новим, виготовленим не раніш 2015 року. Виготовлення продукції тільки за належним чином погодженої із замовником технічної документації. Виробник товару ТОВ "НСУ-215" м. Нікополь, Україна. Креслення 184505-2-01СБ, згідно якого повинен був виготовлятись товар - "ОСОБА_2 комбінована", було надано позивачем відповідачу лише 05.10.2015 року. Тобто постачальник, який по договору також є і виробником продукції, був позбавлений можливості приступити до роботи до отримання відповідної технічної документації. З огляду на вищенаведене, невиконання позивачем свого зустрічного обов'язку щодо надання відповідачу погодженої технічної документації, потягло за собою прострочення відповідачем 90-денного строку виготовлення та поставки товару покупцю. Вироблення та поставка товару була здійснена протягам одного місяця після отримання необхідної документації, передбаченою договором.

21.04.2016 року позивачем залучено до матеріалів справи довідку вих. № 30/313 від 18.04.2016 року про втрати у зв'язку з несвоєчасною поставкою вани комбінованої кр. 184505-2-01 СБн на ПАТ "Марганецький ГЗК" та розрахунок втрат виробництва руди марганцевої збагаченої з причин несвоєчасної поставки вани комбінованої кр. 184505-2-01 СБн постачальником ТОВ "НСУ-215" за період прострочення поставки з 22.09.2015 року по 03.11.2015 року, які становлять 859 211,19 грн. На думку позивача в результаті дій відповідача позивачу було завдано матеріальний збиток, який повинен бути компенсований позивачу на підставі п. 6.8 договору поставки № 351 від 02.06.2015 року, а саме стягнуто з відповідача на користь позивача штрафні санкції на загальну суму 100 700,00 грн. за прострочення поставки товару згідно вказаного договору.

25.04.2016 року позивачем надані заперечення на відзив де вказує, що відповідно до змісту Специфікації № 1 до Договору №351 в графі "Найменування товару" таблиці зазначено "ОСОБА_2 комбінована кр. 184505-2-01 СБн". Таким чином сторони за договором шляхом підписання та скріплення печатками Специфікації № 1 до договору №351 узгодили найменування товару - вану комбіновану кр. 184505-2-01 СБн та відповідне креслення до неї - креслення 184505-2-01СБн. Крім того, на виконання умов договору, відповідачем надано позивачу за підписом - 02.11.2015 року, начальника ОТК від ТОВ "НСУ-215" ОСОБА_2, сертифікат якості № 12 згідно договору № 351 від 02.06.2015 року на найменування об'єкта (продукції) - вана комбінована. У даному сертифікаті якості відповідачем зазначено, що дата початку виготовлення товару за Договором № 351 є 02.10.2015 року, а дата закінчення виготовлення - 02.11.2015 року. Враховуючи дату початку виготовлення відповідачем товару згідно договору №351, що зазначена в його сертифікаті № 12, а саме 02.10.2015 року твердження відповідача про отримання креслень 184505-2-01 СБн лише 05.10.2015 року є такими, що не відповідають дійсності та такими, що заявлені з метою затягування строку поставки товару згідно Специфікації №1 до договору №351.

У судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позову з наведених у ньому підстав.

Відповідач свого повноважного представника у судове засідання не направив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 30.05.2016 року.

Провадження у справі було порушено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2016 року з призначенням її до розгляду на 21.04.2016 року.

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні від 21.04.2016 року було оголошено перерву до 25.04.2016 року, до 30.05.2016 року та 06.06.2016 року.

У судовому засіданні 06.06.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.06.2015 року між публічним акціонерним товариством "Марганецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - покупець, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "НСУ-215" (далі - постачальник, відповідач) укладено договір поставки № 351 (далі - договір) відповідно п. 1.1 якого постачальник зобовязався поставити (передати у власність) покупцеві товар у відповідності Специфікацій (додатків) до цього договору, а покупець прийняти поставлений товар та оплатити його вартість в порядку і на умовах, передбачених цим договором.

Згідно з п.1.2 договору у Специфікації до договору зазначаються наступні відомості про товар: повне найменування товару; виробник та країна походження товару; код товару згідно з УКТ ЗЕД у випадку поставки товару, ввезеного на митну територію України, підакцизного товару; одиниця виміру товару; кількість кожного найменування (сорту, виду) товару; якісні характеристики товару (з посиланням на ГОСТ, ТУ та інше); технічні характеристики товару (з посиланням на ГОСТ, ТУ та інше); ціна кожного найменування (сорту, виду) товару; загальна вартість товару; комплектність, фасування товару (при необхідності); інші відомості про товар за погодженням сторін.

Специфікації на поставку товару підписуються уповноваженими представниками обох сторін, скріплюються печатками сторін та є невід'ємними частинами (додатками) даного договору (п.1.3 договору).

Порядок оплати товару та форма розрахунків сторонами в Специфікаціях до цього договору (п.2.6 договору).

Постачальник здійснює поставку товару покупцеві на умовах та у спосіб, зазначених в Специфікації до договору.

Умови поставки визначаються, згідно Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів МТП ІНКОТЕРМС, у редакції 2000 року (п.3.1 договору).

Відповідно до п.3.2 договору строки поставки товару узгоджуються сторонами в специфікаціях на поставку товару. Дострокова поставка товару допускається тільки за погодженням сторін.

Якість та комплектність товару, що поставляється за договором, мають відповідати чинним національним стандартам, технічним умовам, зазначеним у відповідній Специфікації на поставку товару, вимогам, які зазначені в сертифікаті (паспорті) якості заводу-виробника на товар, та іншим чинним в Україні нормативним вимогам, передбаченим для даного виду товару, а також мають бути достатніми для використання товару відповідно до його призначення. у будь-якому випадку якість товару не може бути нижче звичайного рівня якості для предмета договору чи загальних критеріїв якості. Технічна документація (креслення, ТУ та інше) на індивідуальний (не серійний) товар повинна бути належним чином погоджена сторонами і є невід'ємною частиною цього договору (п. 4.1 договору).

Товар, що поставляється, має бути новим та таким, що не був у використанні (п.4.2 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.03.2016 року, а в частині гарантійних зобов'язань постачальника протягом усього гарантійного строку на товар (п.10.1 договору).

У Специфікації № 1 від 02.06.2015 року сторони погодили, що постачальник зобов'язався поставити товару за цінами і на умовах: вана комбінована кр. 184505-2-01СБ у кількості 1 шт., за ціною з ПДВ 190 000,00 грн., дата поставки - протягом 90 календарних днів з моменту відкриття акредитиву, з правом дострокової поставки, гарантійний термін моменту ввода в експлуатацію - 12 місяців. Поставка товару здійснюється силами та за рахунок постачальника. В ціну товару враховані витрати на доставку. Поставка здійснюється на умовах СРТ, склад ПАТ "Марганецький ГЗК" м. Марганець. Промислова зона (згідно Інкотермс-2000). Розрахунок за поставлений товар здійснюється шляхом відкриття акредитиву на користь постачальника. В день постачання товару, постачальник надає покупцю податкову накладну, оформлену відповідно до вимог згідно ст.ст. 187, 201 Податкового кодексу України та інші документи згідно з п. 3.3 договору. Надання документів для розкриття акредитива не раніше 45 календарних днів з моменту підписання акту прийому-передачі товару. Вид акредитиву - безвідзивний, неподільний. Акредитив виконується без акцепту проти таких документів: рахунок-фактура (оригінал), сертифікат (оригінал) виданий виробником товару, акт приймання-передачі товару, за кількістю та якістю підписаний уповноваженими представниками сторін (оригінал). Термін дії акредитива - 150 днів з моменту виставлення акредитива. Термін розкриття акредитива банком покупця - 5 банківських днів від дати надання банком постачальника всіх необхідних документів, зазначених у п.5.

Згідно з п. 13 Специфікації № 1 товар має бути новим, виготовленим не раніш 2015 року. Виготовлення продукції тільки за належним чином погодженої із замовником технічної документації. Виробник товару ТОВ "НСУ-215" м. Нікополь, Україна (п. 14 Специфікації № 1).

На виконання умов договору позивачем був відкритий акредитив 23.06.2015 року на суму 190 000,00 грн., що підтверджується заявою на акредитив № Г11-15/0595 від 22.06.2015 року, в свою чергу 04.11.2015 року відповідач поставив вану комбіновану кр. 184505-2-01СБ на суму 190 000,00 грн., що підтверджується накладною № 124 від 04.11.2015 року та товарно-транспортною накладною № 31 від 04.11.2015 року. Позивачем на підставі пункту 6.8 договору нараховані пеня за період з 22.09.2015 року по 03.11.2015 року у сумі 81 700,00 грн. та штраф у сумі 19 000,00 грн., що є причиною виникнення спору.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У статті 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України, яка кореспондується із статтею 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки одна сторона-постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки другій сторони - покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до частин 2, 3 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства; розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі; сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом; розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 6.8 договору сторони узгодили, що за порушення строку поставки товару постачальник сплачує покупцеві пеню в розмірі 1% вартості непоставленого та/або несвоєчасно поставленого товару за кожний день прострочення поставки. У випадку продовження такого прострочення більше 10-ти календарних днів, постачальник додатково сплачує покупцю штраф у розмірі 10% від суми не поставленого (недопоставленого) товару.

Відповідно ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Судом встановлено, що постачальник поставив покупцю товар у відповідності до Специфікації № 1, що підтверджується, зокрема, підписом представника відповідача.

Однак, в матеріалах справи відсутня технічна документація на підставі якої відповідач повинен був виготовити продукцію (п. 13 Специфікації № 1). Таким чином, відсутнє документальне підтвердження узгодженості та передачі технічної документації. Також, сторонами не узгоджено у договорі порядок та строки передачі креслення.

Як вбачається з матеріалів справи основними причинами затримки поставки продукції є ненадання технічної документації.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали справи, проаналізовані положення чинного законодавства України, керуючись принципами справедливості, добросовісності та розумності, передбаченими ч.6 ст. 3 Цивільного кодексу України, суд, дійшов до висновку, що у задоволені позовних вимог слід відмовити повністю.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, необхідно покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

Вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.06.2016 року.

Суддя ОСОБА_3