ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2016 р.Справа № 922/1194/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Державної екологічної інспекції у Харківській області, м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дергачівське заводоуправління", м.Дергачі Харківської області
про стягнення 20187,60 гривень
за участю представників :

позивача - ОСОБА_1 (дов.№01/01-25/08-18 від 04.01.2016 року);

відповідача - ОСОБА_2 (дов.б/н від 04.05.2016 року).

ВСТАНОВИВ:

13.04.2016 р. позивач, Державна екологічна інспекція у Харківській області, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дергачівське заводоуправління" (відповідача) 20187,60 гривень шкоди за порушення природоохоронного законодавства. Крім того, позивач просив суд покласти судові витрати на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.04.2016 р. було прийнято вищевказану позовну заяву до розгляду. Провадження у справі було порушено та призначено до розгляду у судовому засіданні на 11.05.2016 р.

06.05.2016 р. відповідач надав заперечення на позов (вх.№14865), в яких проти позову заперечував повністю.

16.05.2016 р. позивач надав заперечення на відзив (№15885).

19.05.2016 р. позивач надав пояснення (вх.№16581).

23.05.2016 р. позивач надав додаткові пояснення (вх.№16853) з посиланням на судову практику.

Судом були досліджені та долучені до матеріалів справи всі надані документи.

В судових засіданнях від 11.05.2016 р., від 17.05.2016 р., від 30.05.2016 р. були оголошені перерви до 17.05.2016 р. до 12:00, до 30.05.2016 р. до 11:00, до 07.06.2016 р. до 12:30 відповідно.

У судовому засіданні 07.06.2016 р. позивач позов підтримував, змін не мав.

У судовому засіданні 07.06.2016 р. відповідач проти позову заперечував.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, колегія суддів вважає, що в межах наданих їм повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Отже, суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

Відповідно до ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Положення про державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі», затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 04.11.2011 року №429, до повноважень Держекоінспекцїї, належить вжиття в установленому порядку заходів досудового регулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

В період з 08.12.2015 року по 28.12.2015 року Державною екологічною інспекцією у Харківській області (надалі- Держекоінспекція) на підставі ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст.4, 5, 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та наказу Держекоінспекції від 07.12.2015р. №320/01-04 було здійснено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «Дергачівське заводоуправління» (далі - ТОВ «Дергачівське заводоуправління»), яке зареєстровано та здійснює діяльність за адресою: Харківська область, м.Дергачі, вул.Центральна, 1а.

За результатами даної перевірки Держекоінспекцією складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №320/01-04/03-09 від 28.12.2015 року, який отриманий та підписаний директором підприємства - ОСОБА_3 без зауважень.

Відповідно до вказаного акту та наданих під час перевірки документів дозвільного характеру вбачається, що на балансі підприємства знаходиться одна артезіанська свердловина, яка розташовується на території підприємства. Підземна вода із вказаного джерела використовується для забезпечення госппобутових та виробничих потреб підприємства.

Для виробничих потреб підприємства вода використовується: при пиловловлюванні (в скубері Вентурі, який здійснює мокру очистку пилогазоповітряної суміші) для компенсації втрат води при очищенні димових тазів; та для потреб парової котельні підприємства (парова котельна призначена для вироблення технологічної пари, яка використовується у виробничому процесі).

Враховуючи виявлені факти використання підземних вод для виробничих потреб, Держекоінспекцією зроблено висновок про відсутність дозволу на користування надрами (підземні води), що є порушенням ст.ст.16,19,21 Кодексу України про надра (у редакції на час проведення перевірки).

Згідно даних Журналу первинного обліку водоспоживання води з артсвердловини за формою ПОД-11, в період з 01.01.2013р. по 19.11.2015р. обсяг самовільно використаної підземної води без спеціального дозволу на користування надрами (підземні води) склав 7551.0 м3.

31.12.2015 р. з метою усунення порушень природоохоронного законодавства виявлених під час здійснення планового заходу - перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Держекоінспекцією винесено на адресу відповідача припис №41/03-09, яким зобовязано директора ТОВ «Дергачівське заводоуправління» отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземні води).

За наслідками виявлених порушень природоохоронного законодавства державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Харківської області складено протокол про адміністративне правопорушення №000501 від 12.01.2016 р. та винесено постанову про накладання адміністративного стягнення №05/03-09 від 13.01.2016 р., згідно з якими, директора ТОВ «Дергачівське заводоуправління» - ОСОБА_3, було визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ст.ст.78, 47, ч.2 ст.79 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 544,00 грн.

Так, у випадках накладення адміністративних стягнень за невиконання вимог природоохоронного законодавства на відповідальних посадових осіб підприємств, накладений штраф хоча й має матеріальний характер, але є заходом відповідальності, а не відшкодування шкоди (Розяснення Вищого Господарського суду України № 02-5/744 від 27.06.2001 року).

У зв'язку з виявленими порушеннями, Держекоінспекцією з урахуванням норм передбачених «Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 року №389, зареєстрованій в Міністерстві юстиції України 14.08.2009р. №767/16783 (із змінами згідно наказу Мінприроди України №367 від 13.10.2015р., надалі - Методика), розраховано шкоду, заподіяну державі внаслідок самовільного користування надрами (підземні води) в розмірі 20187,60 гривень, яку було направлено на адресу ТОВ «Дергачівське заводоуправління» разом із претензією №07 від 15.01.2016 року щодо добровільного відшкодування шкоди.

Після отримання вказаної претензії із розрахунком розміру шкоди (повідомлення про вручення поштового відправлення №043), вимоги даної претензії не були добровільно виконані відповідачем.

Відповідно до ст.40 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обовязкових екологічних вимог, зокрема, здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» в порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.

Відповідно до ст.56 Кодексу України про надра, основними вимогами в галузі охорони надр є забезпечення повного і комплексного геологічного вивчення надр: додержання встановленого законодавством порядку надання надр у користування і недопущення самовільного користування надрами.

Відповідно до ст.19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадинам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Відповідно до ст.21 даного Кодексу, надра у користування для видобування прісних підземних вод і розробки родовищ торфу надаються без надання гірничого відводу на підставі спеціальних дозволів, що видаються після попереднього погодження з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Відповідно до ст.23 Кодексу України про надра (у редакції на час проведення перевірки) землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, децентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу, та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Реалізація землекористувачами або землевласниками права видобувати підземні води без спеціального дозволу, передбаченого статтею Кодексу України про надра, можлива за наявності певних умов: по-перше, при наявності права на земельну ділянку, по-друге, при видобуванні води з метою її використання для власних господарсько-побутових потреб, децентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питною водопостачання, по- третє, за умови не перевищення ліміту видобування підземних вод (не більше 300 м.куб. на добу).

Таким чином, видобувати підземні води без спеціальних дозволів в розмірі, що не перевищує 300 кубічних метрів на добу, суб'єкти господарювання мають право лише для власних господарсько-побутових потреб. В свою чергу, видобуток підземних вод для здійснення господарської діяльності вимагає отримання спеціальною дозволу уповноваженого державою органу.

Застосовуючи до спірних правовідносин ст.23 Кодексу України про надра необхідно встановлювати: наявність прав відповідача на земельну ділянку, чим ці права підтверджено; чи видобував відповідач воду для власних потреб, чи було перевищено відповідачем ліміт видобування За відсутності хоча б однієї з перелічених умов вказана норма закону не підлягає застосуванню.

На підставі викладеного, вбачається, що ТОВ «Дергачівське заводоуправління» використовує підземну воду для виробничих потреб, тобто, відсутні підстави для застосування норми ч.1 ст.23 Кодексу України про надра до правовідносин ТОВ «Дергачівське заводоуправління» (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду України по справі №922/2610/14 від 01.04.2015р.)

Відповідно до ст.65 Кодексу України про надра, порушення законодавства про надра тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову і кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення законодавства про надра несуть особи, винні у самовільному користуванні надрами.

Статтею 67 вказаного кодексу встановлено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень законодавства про надра, в розмірах і порядку, встановлених законодавством У країни.

Виходячи з положень ст.1166 Цивільного Кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Згідно з ст.69 даного Закону, шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації, як правило, в повному обсязі без застосування норм зниження розміру стягнення та незалежно від збору за забруднення навколишнього природного середовища та погіршення якості природних ресурсів.

Згідно з п.1.6 Роз'яснень Вищого Господарського суду України №02-5/744 від 27.06.2001 року «Про деякі питання вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього середовища, вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника. Отже, позивач не повинен доводити наявність вини відповідача у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу, навпаки, відповідач повинен довести, що у діях його працівників відсутня вина у заподіянні шкоди.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що твердження відповідача про незазначення позивачем "в чому саме полягають збитки, які нібито були завдані відповідачем державі внаслідок надрокористування" є безпідставним.

Відповідач зазначає, що законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляцїї в агропромисловому комплексі» від 08.12.2015 року № 867-УІІІ були внесені зміни до ст.21 та ст.23 Кодексу України про надра, якими визнано право землевласників та землекористувачів видобувати в межах наданих їм земельних ділянок підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, без спеціальних дозволів та гірничого відводу за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Також, відповідач просить суд врахувати та застосувати до спірних правовідносин положення абзацу 1 пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому комплексі» від 08 грудня 2015 року № 867-VIIІ, де зазначено, що землевласники і землекористувачі, які на момент набрання чинності цим Законом не потребують з моменту набрання чинності цим Законом спеціальних дозволів та гірничого відводу для видобування підземних вод (крім мінеральних), також не несуть відповідальності за видобування до набрання чинності цим Законом підземних вод (крім мінеральних) без таких спеціальних дозволів та гірничого відводу у разі, якщо таке видобування здійснювалося в обсягах передбачених частинок першою статті 23 Кодексу України про надра, тобто до 300 кубічних метрів на добу.

Відповідач вважає, що положення вищезазначеної правової норми має зворотну дію Закону, та звільнення землекористувачів від відповідальності за видобування підземних вод до набрання ним чинності повністю узгоджуються із ст.58 Конституції України та правовою позицією, яка викладена в рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 р. по справі №1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.58 Конституції України (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів).

Суд не погоджується з твердженням відповідача про зворотню дію вищезазначеного закону, виходячи з наступного.

У рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 р. по справі №1-7/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.58 Конституції України Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Таким чином, оскільки відповідач є юридичною, а не фізичною особою, то застосування до нього зворотньої дії закону не можливе.

Крім того, правова позиція про неможливість застосування п.2 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дерегуляції в агропромисловому комплексі" до правовідносин, які існували на час дії старого закону, щодо самовільного користування надрами зазначено у наступних постановах Вищого господарського суду України: від 11.05.2016 р. по справі №922/4781/15, від 17.03.2016 р. по справі №922/5578/14, від 11.05.2016 р. по справі №922/4821/15.

Окрім іншого, з матеріалів справи не вбачається, що відповідач на момент набрання чинності закону України 867-VIII розпочав відповідно до вимог законодавства процес отримання спеціального дозволу на користування надрами (підземними водами). Таким чином, відповідачем не дотримано встановленої законом 867-VIII умови його зворотньої дії.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Рівненського апеляційного господарського суду від 01.03.2016 р. по справі №906/323/15 та в ухвалі Одеського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 р. по справі №915/2330/13.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги позивача обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, встановивши сторону, з вини якої справу було доведено до суду, суд керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись Конституцією України, ст.1166 Цивільного кодексу України, ст.ст.38, 40, ч.ч.4, 5 ст.68, ст.69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст.19, 21, 65, 67 Кодексу України про надра, ст.ст.1, 12, 33, 35, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дергачівське заводоуправління» (зареєстрованого за адресою: 62300, Харківська область, Дергачівський район, м.Дергачі, вул.Центральна, буд.1 А, ) на користь державного та місцевого бюджетів на р/р 0201, УК Дергачівського району м.Дергачі (отримувач коштів), , МФО 851011, символ звітності 331 для зарахування по коду бюджетної кваліфікації 24062100 «Грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності", в установі банку - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, шкоду заподіяну державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства в розмірі 20187,60 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дергачівське заводоуправління» (зареєстрованого за адресою: 62300, Харківська область, Дергачівський район, м.Дергачі, вул.Центральна, буд.1 А. ) на користь Державної екологічної інспекції у Харківській області (61022, м.Харків, пл.Свободи,5, Держпром, 1 під'їзд, , р/р 1164, УК ДКСУ у м.Києві, МФО 820172) судовий збір в розмірі 1378,00 гривень.

Видати відповідні накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.06.2016 р.

Суддя ОСОБА_4