КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2016 р. Справа№ 910/8123/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

За участю представників:

від позивача: Півторак Т.О. - за дов.

від відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства оборони України

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.05.2016

у справі №910/8123/16 (суддя Пасько М.В.)

за позовом Міністерства оборони України

до Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод»

про стягнення 573 085,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2016 у справі №910/8123/16 позовну заяву Міністерства оборони України (далі, позивач) до Державного підприємства «Львівський бронетанковий завод» (далі, відповідач) про стягнення 573 085,68 грн. було повернуто позивачу без розгляду на підставі пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Зазначена ухвала суду мотивована тим, що додане до позовної заяви платіжне доручення №342/8/161 від 21.04.2016 не може бути прийняте судом до уваги як належний доказ сплати позивачем судового збору за подання позовної заяви, оскільки розрахунковий документ не підписаний відповідальними особами заявника та не скріплений відбитком його печатки.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції послався на пункт 3.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 №22 (далі, Інструкція), відповідно до якої платіжне доручення оформляється платником за формою, наведеною в додатку 2 до Інструкції, згідно з вимогами щодо заповнення реквізитів розрахункових документів, що викладені в додатку 8 до Інструкції, та подається до банку, що обслуговує його, у кількості примірників, потрібних для всіх учасників безготівкових розрахунків. Згідно додатку 2, 8 Інструкції, для заповнення реквізиту №40 платіжного доручення (М.П.) ставиться відбиток печатки платника, зразок якої заявлений банку платника в картці зі зразками підписів та відбитка печатки; для реквізиту №41 (підписи платника) ставляться підписи (підпис) відповідальних осіб платника, які повноважені розпоряджатися рахунком і зразки підписів яких заявлені банку платника в картці зі зразками підписів та відбитка печатки.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Міністерство оборони України звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.05.2016 у справі №910/8123/16 скасувати та направити справу до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи та неправильно застосував норми процесуального права, у зв'язку з чим зазначена ухвала підлягає скасуванню.

Скаржник наголошує на тому, що додане ним до позовної заяви платіжне доручення №342/8/161 від 21.04.2016 є належним доказом сплати ним судового збору за подання позовної заяви у справі №910/8123/16.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу позивача у справі №910/8123/16 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2016 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 16.06.2016, зобов'язано апелянта до дня розгляду скарги надати суду оригінал позовної заяви разом з доданими до неї документами.

10.06.2016 представник позивача на виконання вимог ухвали Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2016 подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду оригінал позовної заяви у справі №910/8123/16 з доданими до неї документами.

13.06.2016 представник відповідача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд залишити ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.05.2016 у справі №910/8123/16 без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення.

У судове засідання, призначене на 14.06.2016, представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що у матеріалах справи містяться докази належного повідомлення відповідача про дату, час і місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, а саме повідомлення про вручення поштового відправлення, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені ним у апеляційній скарзі, просив її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити на розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, заслухавши пояснення представника позивача, дійшла висновку щодо необхідності скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 05.05.2016 у даній справі та задоволення апеляційної скарги Міністерства оборони України з огляду на наступне.

Пунктом 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

При цьому, чинним законодавством України не встановлено окремих вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору, а тому, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно вимог Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» та відповідними нормативно-правовими актами Національного банку України.

Відповідно до пункту 1.35 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» розрахунковий документ - це документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача.

Пунктом 22.1 статті 22 вказаного Закону України «Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні» передбачено, що ініціювання переказу здійснюється за такими видами розрахункових документів: платіжне доручення; платіжна вимога-доручення; розрахунковий чек; платіжна вимога; меморіальний ордер.

Згідно пункту 2.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку «одержувач» зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу (пункт 2.22. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Міністерство оборони України обслуговується в органах державної казначейської служби.

Як уже зазначалося, позивачем до позовної заяви у якості доказу сплати судового збору надано платіжне доручення №342/8/161 від 21.04.2016 на суму 8 597,00 грн.

Вказане платіжне доручення скріплене підписами уповноважених осіб та печаткою Державної казначейської служби України. На звороті платіжного доручення міститься відмітка Державної казначейської служби про зарахування сплаченого Міністерством оборони України судового збору за подання позовної заяви до Державного бюджету України.

Відтак, господарський суд першої інстанції, встановивши, що платіжне доручення №342/8/161 від 21.04.2016 не підписане відповідальними особами заявника та не скріплене відбитком його печатки, вищезазначеної обставини не врахував. Зазначені в оскаржуваній ухвалі обставини не були перешкодою для надходження судового збору до державного бюджету, про що, зокрема, зазначено на зворотному боці вказаного платіжного доручення.

З огляду на викладене, суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву Міністерству оборони України з посиланням на пункт 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до частини 7 статті 106 Господарського процесуального кодексу України у випадку скасування апеляційною інстанцією, зокрема, ухвали про повернення позовної заяви, справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Пунктом 4.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 визначено, що у випадку, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу Міністерства оборони України обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, ухвала Господарського суду міста Києва від 05.05.2016 у справі №910/8123/16 підлягає скасуванню, а справа направленню на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.05.2016 у справі №910/8123/16 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.05.2016 у справі №910/8123/16 скасувати.

Справу №910/8123/16 направити на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Матеріали справи №910/8123/16 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко