ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року Справа № 915/14/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1 підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство, вул. Дружби народів, 8, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000 ()

до відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, вул. Вєтрова, 3, м. Київ, 01032 ()

в особі Відокремленого підрозділу Южноукраїнська атомна електрична станція, Промзона, а/с 20, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001 ()

про стягнення матеріальної шкоди в сумі 479 305, 55 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 03/447 від 22.03.2016 року;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність № 582 від 26.04.2016 року;

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність № 362 від 02.06.2016 року (без належним чином оформлених повноважень ч. 2 ст. 245 ЦК України).

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами до відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южноукраїнська атомна електрична станція про стягнення завданої матеріальної шкоди в сумі 479 305, 55 грн.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 14.07.2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом на користь ОСОБА_1 підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство грошові кошти в сумі 427 897 грн. 39 коп. упущеної вигоди, а також грошові кошти на відшкодування витрат з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 8 557 грн. 48 коп.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 06.08.2015 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику без розгляду.

19.08.2015 року на виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 14.07.2015 року було видано відповідний наказ.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 05.11.2015 року рішення господарського суду Миколаївської області від 14.07.2015 року по справі № 915/14/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2016 року постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.11.2015 року та рішення господарського суду Миколаївської області від 14.07.2015 року у справі № 915/14/15 скасовано, справу № 915/14/15 передано на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Розпорядженням заступника керівника апарату господарського суду Миколаївської області від 18.03.2016 року № 108 відповідно до п. 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та на виконання п.п. 3.7.5 п. 3.7 Засад використання автоматизованої системи документообігу господарського суду Миколаївської області призначено повторний автоматичний розподіл справи.

Справу передано на розгляд судді Олейняш Е. М.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 21.03.2016 року справу № 915/14/15 прийнято до провадження судді Олейняш Е.М. Призначено розгляд справи в судовому засіданні на 14.04.2016 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 14.04.2016 року розгляд справи відкладено на 17.05.2016 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 17.05.2016 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів та оголошено перерву в судовому засіданні до 26.05.2016 року.

В судовому засіданні 26.05.2016 року судом оголошено перерву до 02.06.2016 року.

В судовому засіданні 02.06.2016 року судом відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві та письмових поясненнях (том 1, арк. 113-117; 148-150; том 5, арк. 37-38, 58-59) та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив наступне.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач без продовження строку дії договору про надання послуг по водовідведенню, строк дії якого закінчився 15.09.2012 року, продовжує отримувати зазначені послуги, у звязку з чим за твердженням позивача останньому завдано шкоду у вигляді ненадходження грошових коштів за надані послуги, яка за період з 01.01.2012 року по 01.10.2014 року становить 479 305, 55 грн.

Представник відповідача проти позову заперечив в повному обсязі з підстав, зазначених у письмових відзивах на позовну заяву та письмових поясненнях (том 1, арк. 70-72; 94-96; 136-138; том 4, арк. 1-3; 113-114; 134-136; том 5, арк. 32-35, 48-52) та просив суд в позові відмовити. В обґрунтування заперечень зазначив наступне.

- позивачем не надаються послуги з водовідведення в повному обсязі, а тільки в частині транспортування стічних вод. Позивач не здійснює очистку та утилізацію стічних вод, яка передбачає значну частину витрат, які складають весь процес. Таким чином, вимоги позивача щодо відшкодування збитків, завданих неоплатою за водовідведення (в тому числі і очищенням стічних вод) є безпідставними;

- водовідведення містить в собі дві послуги: транспортування та очищення стічних вод. Враховуючи, що позивач не здійснює очищення стічних вод, відповідач неодноразово пропонував позивачу вирішити питання щодо укладення договору на транспортування (перекачування) стічних вод із затвердженням відповідних тарифів;

- позивач не звертався до суду із позовом про спонукання укласти договір по водовідведенню;

- тариф в розмірі 3, 17 куб. м., затверджений рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 28.03.2011 року № 96, неправомірно застосовано позивачем, оскільки нормативно-правовий акт, на підставі якого прийнято вказане рішення, втратив чинність;

- обсяг перекачаних стічних вод позивачем не підтверджено;

- для стягнення збитків необхідна наявність повного складу цивільного правопорушення. Позивачем не доведена протиправна поведінка та вина відповідача в укладенні договору на перекачування стічних вод, як наслідок відсутній причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками. Розмір збитків не доведено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» централізоване водовідведення - господарська діяльність із відведення та очищення комунальних та інших стічних вод за допомогою комплексу об'єктів, споруд, колекторів, трубопроводів, пов'язаних єдиним технологічним процесом.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, від 10.08.2012 року № 279 затверджено Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення.

Ліцензійні умови встановлюють організаційні, кваліфікаційні та технологічні вимоги провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення.

У п. 1.3 Ліцензійних умов терміни вживаються в такому значенні:

каналізаційна мережа - система трубопроводів, каналів або лотків і споруд на них для збирання та відведення;

ліцензіат - субєкт господарювання, який одержав ліцензію на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення;

очищення стічних вод - оброблення стічних вод з метою розкладання або вилучення з них певних речовин;

система централізованого водовідведення (каналізація) - комплекс об'єктів, споруд, колекторів, зв'язаних єдиним технологічним процесом відведення та очищення комунальних та інших стічних вод населених пунктів;

споживач - юридична або фізична особа, яка отримує послуги з централізованого постачання холодної води та/або водовідведення для власних потреб на підставі відповідного договору;

транспортування стічних вод - процес переміщення стічних вод до і після їх очищення системою трубопроводів, каналів або лотків і споруд на них для збирання та відведення з одного місця до оброблення кеку та/або відводу у водний обєкт.

14.06.2012 року між КП Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство (виконавець) та ДП Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі Відокремленого підрозділу Южно-Українська АЕС (споживач) укладено договір про надання послуг по водовідведенню № 050-07/1305/1 за умовами якого виконавець зобовязується надавати споживачу послуги з відведення стічних вод по обєктам гідрокомплексу та профілакторію ОРК Іскра, а споживач зобовязується своєчасно здійснювати оплату за надані послуги на умовах даного Договору (том 1, арк. 33-36).

До Договору сторонами складено та підписано Розрахунок обєму стічних вод та Акт розмежування експлуатаційної відповідальності сторін (том 1, арк. 37-38).

Відповідно до п. 2 Договору виконавець надає споживачу послуги по водовідведенню з дотримання технічних умов: режим безперебійно, цілодобово; обєм 31 121, 51 куб.м. на період надання послуг з 01 травня по 15 вересня 2012 року включно.

Відповідно до п. 2.2 Договору обєм водовідведення за звітний місяць, визначається за показаннями лічильників, встановлених в належному порядку. У разі відсутності у споживача засобів обліку на каналізаційних випусках, кількість стічних вод визначається за кількістю води, що надходить з мереж централізованого водопостачання та з інших джерел.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що загальна вартість послуг по Договору визначається виходячи з заявленого обєму водовідведення та тарифу на водовідведення і орієнтовно складає 98 655,19 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 16 442,53 грн. Розрахунки здійснюються замовником на підставі акту здачі-приймання наданих послуг, підписаного уповноваженими представниками сторін шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом 20 календарних днів з дати предявлення рахунку. За взаємною згодою сторін порядок розрахунку може бути змінений.

Відповідно до п. 3.2 Договору остаточна вартість послуг за договором буде визначена з урахуванням фактично наданого виконавцем обєму послуг, але не може перевищувати початкову заявлену в пункті 3.1 Договором суму.

Відповідно до п. 3.3 Договору розрахунки за спожиті послуги проводяться по тарифах, розрахованих виконавцем з урахуванням постанов Кабінету Міністрів України і затверджених органами місцевого самоврядування.

Тарифи можуть переглядатись у звязку із зміною цін на енергоресурси і зміною умов господарської діяльності. При зміні тарифів розрахунки здійснюються за новвовведеними тарифами з дня їх введення після затвердження органами місцевого самоврядування з внесенням відповідних змін до умов договору.

Тарифи на послуги по водовідведенню для обєктів гідрокомплексу та профілакторію ОРК «Іскра» затверджені рішенням Южноукраїнської міської ради № 96 від 28.03.2011 року (додаток № 3) та на момент укладання договору становлять 3, 17 грн. за 1 куб. м. (з урахуванням ПДВ).

Відповідно до п. 10.1 Договору по всім питанням, що не знайшли відображення в договорі, сторони керуються «Правилами користування системами комунального водопостачання і водовідведення в населених пунктах України» та «Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення».

Відповідно до п. 10.4 Договору договір складений у 2-х примірниках, вступає в силу з моменту укладання та розповсюджує свою дію на відносини, що виникли з 01.05.2012 року і діє до 15.09.2012 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання договірних зобовязань між сторонами.

Таким чином, договір припинив свою дію 15.09.2012 року у звязку із закінченням строку, на який його було укладено.

Відповідно до п. 9.2 Міських правил приймання стічних вод від абонентів у відомчу та комунальну систему каналізації міста Южноукраїнська, затверджених рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради № 61 від 20.03.2014 року, абоненти, які приєднані до системи каналізації, для укладання договору про приймання стічних вод подають Водоканалу не менше ніж за місяць до початку скиду стічних вод або закінчення терміну попереднього договору:

лист-заявку на укладення договору на скид стічних вод із зазначенням пропонованих до приймання у каналізацію об'ємів стічних вод, графіка їх скиду та характеристикою складу стічних вод за кожним з випусків;

план-схема об'єкта в масштабі 1:500 з каналізаційними мережами та випусками до відомчої чи міської каналізації;

індивідуальні норми водоспоживання та водовідведення на одиницю продукції або послуг;

паспорт водного господарства.

При укладанні договору можуть бути передбачені додаткові вимоги, які враховують місцеві особливості.

В звязку із закінченням 15.09.2012 року строку дії зазначеного договору, 20.09.2012 року Комунальне підприємство Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство направило на адресу ВП Южноукраїнська АЕС лист з пропозицією укласти договір Про надання послуг по водовідведенню на новий термін, оскільки послуги по водовідведенню продовжуються підприємством надаватись. Разом з листом позивачем направлено на адресу відповідача два екземпляри підписаного та скріпленого печаткою однієї сторони договір з додатками для належного оформлення і підписання (том 1, арк. 23).

Проте, докази укладання між сторонами відповідного договору про надання послуг по водовідведенню відсутні, у звязку з чим станом на 01.10.2014 року позивач вважає, що підприємству завдано шкоду у вигляді ненадходження грошових коштів за надані послуги водовідведення по встановленим виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради тарифам, а саме за період з 16.09.2012 року по 01.10.2014 року відповідач не сплатив вартість отриманих послуг по водовідведенню у загальній кількості 151 200, 49 куб.м. на суму 479 305, 55 грн., що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Таким чином, предметом позову є стягнення з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Южно-Українська АЕС" завданої матеріальної шкоди в сумі 479 305,55 грн. на підставі ст. 174 Господарського кодексу України , ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Положення ст.ст. 173, 193, 198, 199 ГК України визначають, що господарськими зобов'язаннями, включаючи виконання грошових зобов'язань, визначаються зобов'язання, що виникають між суб'єктами господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, які можуть виникати безпосередньо із закону, іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність договору. При цьому, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, у встановлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, статуту, Цивільного кодексу України. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами, договорами, статутними та уставними документами. Зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання в разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання.

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об'єктів інтелектуальної власності та інших дій суб'єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов'язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджені наказом Мінжитлокомунгоспу № 190 від 27.06.2008 року, визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України.

Відповідно до п. 1.4 вищавказаних Правил № 190 приймання стічних вод від підприємств, установ, організацій до системи централізованого водовідведення здійснюється відповідно до Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 року № 37, зареєстрованих у Мін'юсті 26.04.2002 року за № 403/6691, а також місцевих правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту.

Правила приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 року № 37, зареєстрованих у Мін'юсті 26.04.2002 року за № 403/6691, поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (далі - Водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів (п. 1.2 Правил).

Відповідно до абз. 1, 2 п. 2.2 вищевказаних Правил Водоканали зобов'язані:

забезпечити приймання, відведення і очистку стічних вод у межах розрахункових проектних показників очисних споруд даного населеного пункту згідно з вимогами Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами у разі відповідності якості і режиму скиду стічних вод Підприємства умовам укладеного договору та місцевим Правилам приймання та за умови відсутності заборгованості за послуги водовідведення;

установлювати кожному Підприємству кількісні та якісні показники приймання стічних вод до міської каналізації, а також вимоги щодо додержання певного режиму скиду стічних вод з урахуванням діючих вимог водокористування при укладанні договорів з Підприємствами на послуги водовідведення.

Відповідно до абз. 1 п. 2.3, абз. 1 п. 2.4 Правил Підприємства мають право користуватися послугами міської каналізації з приймання, відведення і очищення стічних вод після виконання ними вимог щодо приєднання абонентів до комунальної або відомчої каналізації відповідно до Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.94 N 65 та зареєстрованих Мін'юстом України 22.07.94 за N 165/374, та укладеного договору на послуги водовідведення.

Підприємства зобов'язані виконувати в повному обсязі вимоги цих Правил, місцевих Правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки Водоканалу за надані послуги.

Відповідно до абз. 1, 2 п. 1.3 Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів та Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України, № 37 від 19.02.2002 року, підприємства скидають стічні води в системи комунальної чи відомчої каналізації та сплачують їм за послуги водовідведення відповідно до договорів з Водоканалами. Договори укладають на підставі місцевих Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації міста (далі - місцеві Правила приймання), Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.94 року № 65, зареєстрованих у Мін'юсті України 22.07.94 року за № 165/374 (далі - Правила користування), та цієї Інструкції.

Відповідно до пункту 1.3 Міських правил приймання стічних вод від абонентів у відомчу та комунальну систему каналізації міста Южноукраїнська, затверджених рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради № 61 від 20.03.2014 року, встановлений єдиний порядок приймання стічних вод у системи каналізації відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та міста Южноукраїнська та поширюються на підприємства, що мають на балансі системи міського водопроводу та каналізації та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні види в системи каналізації міста, підприємства, що будуються і реконструюються та фізичних осіб. Водоканалами в місті Южноукраїнську вважаються Комунальне підприємство «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» (том 1, арк. 41-50).

Відповідно до абз. 1, 5 п. 2.1 вищевказаної Інструкції у разі повної відповідності якості та режиму скиду стічних вод місцевим Правилам приймання та умовам укладеного договору Підприємства сплачують за послуги водовідведення за тарифом, установленим згідно з чинним законодавством для відповідної категорії абонентів.

Підприємства, що здійснюють скид та не мають договору (або при закінченні строку його дії), сплачують Водоканалу в п'ятикратному розмірі встановленого тарифу за весь обсяг скинутих за час відсутності договору стічних вод відповідно до місцевих Правил приймання.

Аналогічне положення передбачено п. 2.5 Міських правил приймання стічних вод від абонентів у відомчу та комунальну систему каналізації міста Южноукраїнська.

Як вказано вище, укладений між сторонами договір від 14.06.2012 року № 0250-07/1305/1 припинив свою дію 15.09.2012 року, проте обумовлені договором послуги позивач продовжував надавати.

Так, відповідно до Актів про витрати води та службових записок, на підставі яких здійснювався облік витрат води, а також відповідно до узагальнених відомостей про обсяги водоспоживання обєктами, розташованими на території Гідрокомплексу, які формують загальний обсяг стічних вод на КНС «ОРК «Іскра» за 2012-2014 роки, обсяг витрат води становив у 2012 році 104 068 куб. м.; у 2013 році 94 916 куб. м.; за 9 місяців 2014 року 44 331 куб. м., а обсяг стічних вод становив у 2012 році 72 276 куб. м.; у 2013 році 73 230 куб. м.; за 9 місяців 2014 року 38 723 куб. м. (том 3, арк. 1-252).

Відповідно до п. 3.14 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення, затверджених наказом № 190 Міністерства з питань ЖКГ від 27.06.2008 року, у разі відсутності у споживача засобів обліку на каналізаційних випусках кількість стічних вод визначається за кількістю води, що надходить з мереж централізованого водопостачання. Тобто, обсяг водовідведення дорівнює обсягу водопостачання.

Натомість, відповідно до інформації відповідача, викладеної у листі № 54/15267 від 28.10.2014 року (том 1, арк. 10) обсяг перекачаних каналізаційних стоків з оздоровчого-реабілітаційного комплексу «Іскра», що є структурним підрозділом відокремленого підрозділу «ЮУ АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом» до каналізаційно-насосної станції № 3 КП ТВКГ, становить:

- у 2012 році 72 216 куб. м.;

- у 2013 році 71 412 куб. м.;

- за 9 місяців 2014 року 38 694 куб. м.

Тобто, відповідно до інформації відповідача, викладеної у листі № 54/15267 від 28.10.2014 року, обсяг перекачаних каналізаційних стоків становить менше, ніж вказано в актах витрат води та службових записках, на підставі яких здійснювався облік витрат води. Проте, позивачем здійснено розрахунок обсягу перекачаних каналізаційних стоків, виходячи з інформації, наданої відповідачем у листі № 54/15267 від 28.10.2014 року.

Таким чином, відповідачем скинуто через каналізаційний колодязь К-231а до каналізаційної системи м. Южноукраїнська, що перебуває на балансі позивача КП ТВКГ, стічних вод за період з 01.01.2012 року по 01.10.2014 року в кількості: 72 216 + 71 412 + 38 694 = 182 322 куб. м.

З вказаного загального обсягу 182 322 куб. м. відповідач розрахувався з КП ТВКГ за 31 121, куб. м. водовідведення по договору № 050-07/1305/1 від 14.06.2012 року в повному обсязі і тому до відшкодування підлягає водовідведення : 182 322 куб. м. 31 121, 51 куб. м. = 151 200, 49 куб. м каналізаційних стоків, що були скинуті з ОРК «Іскра» до комунальної каналізаційної мережі КП ТВКГ без укладення договору.

Скид каналізаційних стоків з ОРК «Іскра» за вищевказаний період відбувався та відбувається по цей час через каналізаційний колодязь К-231а, який згідно схеми наружних трубопроводів КНС-3 КП ТВКГ, акту розмежування експлуатаційної відповідальності сторін відноситься до комунальної каналізаційної мережі м. Южноукраїнська, що перебуває на балансі КП ТВКГ.

КП «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» одержав ліцензію серії АВ № 564629 від 26.08.2011 року на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення. Строк дії ліцензії з 22.08.2011 року по 22.08.2016 року (том 5, арк. 57).

Відповідно до п. 2 рішення Южноукраїнської міської ради № 117 від 25.03.2003 року КП "ТВКГ" визначено виконавцем послуг водопостачання, теплопостачання та водовідведення по місту Южиоукраїнську (том 1, арк. 51).

Відповідно до п. 2.2.1 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, від 10.08.2012 року № 279 провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення можливе при виконанні таких умов, зокрема, наявності у ліцензіата договорів (попередніх договорів) зі споживачами відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п. 2.3.2 Ліцензійних умов субєкти господарювання зобовязані надавати послуги споживачам згідно з умовами договору, укладеного відповідно до типового договору, затвердженого відповідним нормативно-правовим актом.

Відповідно до п. 3.6 Ліцензійних умов ліцензіат здійснює централізоване водопостачання та водовідведення за тарифами, установленими Комісією та органами місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законодавством.

Рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 28.03.2011 року № 96 встановлені тарифи для підприємств, установ, організацій та фізичних осіб-підприємців на послуги тепло-, водопостачання та водовідведення, які надає Комунальне підприємство Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство, яким з 01.05.2011 року для обєктів гідрокомплексу та профілакторію Іскра ВП ЮУ АЕС встановлено тариф за послуги водовідведення 3, 17 грн. за куб.м. (том 1, арк. 39).

Таким чином, за період з 01.01.2012 року по 30.04.2012 року, а також з 16.09.2012 року по 01.10.2014 року за відповідачем утворилась та наявна заборгованість за послуги водовідведення стічних вод без укладання договору у кількості 151 200, 49 куб.м. на суму 479 305, 55 грн. (151 200, 49 куб.м. х 3,17 грн.).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

У статті 1166 ЦК України міститься законодавче визначення деліктної відповідальності за шкоду, завдану майну, та підстави її виникнення. Так, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Тобто, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Таким чином, позивач повинен довести наявність протиправної поведінки, шкоди та причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою, а відповідач - відсутність своєї вини.

При вирішенні спору, суд дійшов висновку про доведення позивачем усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме:

- шкода полягає у понесенні позивачем витрат, пов'язаних з наданням послуг по водовідведенню;

- протиправна поведінка заподіювача шкоди полягає у: по-перше, не укладенні договору на водовідведення відповідно до п. 2.2-п. 2.4 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду від 19.02.2002 року № 37 та п. 9.2 Міських правил приймання стічних вод від абонентів у відомчу та комунальну систему каналізації міста Южноукраїнська, затверджених рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради № 61 від 20.03.2014 року; по-друге, у самовільному скиді стічних вод до комунальної каналізаційної мережі м. Южноукраїнська (отриманні послуг по водовідведенню без проведення оплати);

- причинний зв'язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача полягає у у понесенні позивачем витрат, пов'язаних з наданням послуг по водовідведенню, завданих внаслідок самовільного (без укладення договору) скиду стічних вод до комунальної каналізаційної мережі м. Южкоукраїнська;

- вина заподіювача шкоди полягає у не вчиненні заходів щодо належного здійснення господарської діяльності (укладення договору на водовідведення, проведення оплат за скид стічних вод тощо). При цьому, твердження представника відповідача стосовно того, що позивач не звертався до суду із позовом про спонукання укласти договір по водовідведенню, не приймаються судом як докази спростування факту наявності вини, оскільки відповідно до п. 9.2 вищевказаних Міських правил приймання стічних вод від абонентів у відомчу та комунальну систему каналізації міста Южноукраїнська саме на абонента (в даному випадку відповідача) покладається обовязок звернення до Водоканалу для укладання договору про приймання стічних вод не менше ніж за місяць до початку скиду стічних вод або закінчення терміну попереднього договору. Однак, відповідачем вказаного обовязку не виконано.

Щодо посилань відповідача на не доведення позивачем обсягів стічних вод, то слід зазначити, що: по-перше, факт скидання стічних вод до каналізаційної мережі м. Южноукраїнська відповідачем не заперечується; по-друге, інформація про обсяги стічних вод підтверджена самим відповідачем (лист № 54/15267 від 28.10.2014 року); по-третє, будь-яких інших доказів, які б спростовували кількість скинутих стічних вод за спірний період суду не подано.

Щодо посилань відповідача на те, що позивачем не надаються послуги з водовідведення в повному обсязі, а тільки в частині транспортування стічних вод, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 12.1.1 Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 05.07.1995 року № 30 каналізаційна мережа повинна забезпечити безперебійне і надійне приймання та відведення стічних вод з території населеного пункту до місця їх очищення та використання в різних цілях.

Тобто, господарська діяльність з водовідведення полягає у транспортуванні стічних вод та їх очищенні.

Відповідно до п. 13.4.1 Правил структурними виробничими підрозділами очисних споруд є технологічні цехи (механічної очистки, біологічної очистки, обробки осадів стічних вод) і контрольні лабораторії (хімічна, бактеріологічна та ін.).

Відповідно до п. 13.7.1, п. 13.7.2, п. 13.7.3, п. 13.7.4, п. 13.7.5 вищевказаних Правил споруди механічної очистки стічних вод включають, зокрема, решітки і проціджувачі, пісковловлювачі, первинні відстійники, двох'ярусні відстійники, преаератори та біокоагулятори.

Судом встановлено, що технологічний процес водовідведення є наступним: усі стічні води м. Южноукраїнська (у тому числі і відповідача) скидаються до комунальної мережі м. Южноукраїнська (перекачування, транспортування стічних вод по мережам позивача КП «ТВКГ») до каналізаційно-насосних станцій (в спірному випадку КНС-3, яка належить позивачу КП «ТВКГ»). У вказаних КНС стічні води проходять фізичну (механічну) очистку, звідки через систему напорних каналізаційних колекторів спрямовуються насосами КНС до очисних споруд відповідача.

Тобто, позивач КП «ТВКГ» здійснює транспортування та механічну очистку стічних вод. Крім того, факт наявності у позивача ліцензії серії АВ № 564629 від 26.08.2011 року на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення свідчить про здійснення останнім не лише транспортування, а й очищення стічних вод (механічного очищення).

В свою чергу, очисні споруди по очищенню стічних вод (біологічна, хімічна очистка) належать (знаходяться на балансі) відповідачу ДП «НАЕК» «Енергоатом» в особі ВП «Южно-Українська АЕС». Тобто, відповідач здійснює остаточну очистку стічних вод.

Позивач КП «ТВКГ» протягом 2012-2014 років здійснював діяльність: 1) відведення та попереднє очищення стічних вод за допомогою трубопроводів комунальної каналізаційної мережі; 2) остаточне очищення стічних вод по укладеним з ВП ЮУ АЕС господарським договорам № 06-05/ПУ-31140 від 02.07.2012 року, № 06-05/ПУ-32204 від 02.01.2013 року, № 06-05/ПУ-34205 від 03.01.2014 року (том 1, арк. 118-130), що свідчить про забезпечення повного циклу водовідведення,.

Крім того, Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, не було встановлено (на час існування спірних правовідносин) та не встановлено на даний час для КП «ТВКГ» окремого тарифу для транспортування стічних вод, окремого - для очищення стічних вод.

Таким чином, твердження відповідача стосовно того, що позивач здійснює виключно лише транспортування стічних вод є безпідставним.

Щодо посилань відповідача на те, що тариф в розмірі 3, 17 куб. м., затверджений рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 28.03.2011 року № 96, неправомірно застосовано позивачем, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1.4 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, затверджених наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 35/34 від 14.02.2001 року (в редакції від 06.12.2008 року) державну політику у сфері ліцензування господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення реалізують Держпідприємництво України, а також:

Мінжитлокомунгосп, який здійснює ліцензування діяльності суб'єктів господарювання, що надають (мають намір надавати) послуги з централізованого водопостачання та водовідведення не менше ніж ста тисячам фізичних осіб або системи централізованого водопостачання та водовідведення яких розташовані на території двох або більше областей, а також спільних підприємств та підприємств з іноземними інвестиціями;

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації, які здійснюють ліцензування діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення суб'єктів господарювання, що провадять її у межах відповідних адміністративно-територіальних одиниць.

КП «Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство» одержав ліцензію серії АВ № 564629 від 26.08.2011 року на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, видану Миколаївською обласною державною адміністрацією. Строк дії ліцензії з 22.08.2011 року по 22.08.2016 року (том 5, арк. 57).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про Національну комісію регулювання ринку комунальних послуг України» (в редакції від 13.10.2010 року) Національна комісія регулювання ринку комунальних послуг України здійснює встановлення тарифів на комунальні послуги суб'єктам природних монополій та суб'єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг України.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про Національну комісію регулювання ринку комунальних послуг України» (в редакції від 13.10.2010 року) до встановлення Національною комісією регулювання електроенергетики України тарифів на теплову енергію, транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) мережами, постачання теплової енергії, а також тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення діють тарифи, що встановлені відповідно органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку.

Рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради Миколаївської області від 28.03.2011 року № 96 про встановлення тарифів на послуги тепло-, водопостачання та водовідведення, які надає Комунальне підприємство Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство (том 1, арк. 39), прийнято на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення» від 12.07.2006 року № 959, яка була чинна на час прийняття рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідно до п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Доказів скасування чи визнання незаконним в судовому порядку рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради суду не подано. Твердження відповідача щодо незаконності рішення виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради у звязку з втратою чинності у 2011 році Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року № 959 є неправильним, оскільки Постанова КМУ втратила чинність після прийняття рішення виконкомом, а не під час його прийняття.

Крім того, відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 798 від 16.12.2014 року позивачу КП «ТВКГ» встановлено тариф на централізоване водовідведення 7, 22 грн. за 1 куб. м. (без ПДВ) (том 4, арк. 55), який застосовується лише з 01.01.2015 року.

Таким чином, враховуючи, що до встановлення Національною комісією регулювання електроенергетики України тарифів на послуги централізованого водопостачання та водовідведення діють тарифи, що встановлені відповідно органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку, суд дійшов висновку про правомірність застосування позивачем тарифу в розмірі 3, 17 грн. за 1 куб. м. стічних вод, встановленим рішенням виконавчого комітету Южноукраїнської міської ради, який діяв на час існування спірних правовідносин.

При вирішенні спору судом також враховано наступне.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 14.07.2015 року у даній справі, яке в подальшому скасовано судом вищої інстанції, судом було відмовлено у задоволенні вимог у вигляді "витрат на збут" у розмірі 0, 25 грн. за 1 куб. м., оскільки позивач не поніс витрат на підготовку платіжних документів, їх обліку тощо (том 1, арк. 146-150).

Відповідно до п. 16, 17 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку формування тарифів на послуги з централізованого водопостачання та водовідведення» від 12.07.2006 року № 959 (в редакції 27.02.2010 року, чинній на час затвердження тарифу) до складу витрат із збуту послуг з централізованого водопостачання та водовідведення включаються:

1) витрати з операційної діяльності, безпосередньо пов'язаної із збутом таких послуг, зокрема з:

оплатою праці та сплатою внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, оплатою службових відряджень персоналу;

оплатою інформаційної діяльності;

утриманням основних засобів, інших необоротних матеріальних активів (оренда, страхування, ремонт, оплата комунальних послуг, охорона);

відрахуванням коштів банківським та іншим установам за справляння абонентської плати за такі послуги;

оплатою послуг житлово-комунальних організацій, пов'язаних із справлянням платежів за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення; виготовленням розрахункових документів;

періодичною повіркою, обслуговуванням та ремонтом (включаючи демонтаж, транспортування та монтаж після повірки) засобів обліку води (за їх наявності), якщо зазначені засоби є власністю підприємства. Такі витрати включаються до тарифів лише для тих споживачів, що проживають у будинках, обладнаних будинковими засобами обліку, в тому числі у приватному секторі;

2) розрахована амортизація основних засобів, інших необоротних матеріальних і нематеріальних активів, пов'язаних із збутом послуг з централізованого водопостачання та водовідведення;

3) амортизація основних засобів, інших необоротних матеріальних і нематеріальних активів, яка розраховується відповідно до статті 8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств".

Витрати із збуту послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначаються із застосуванням нормативного методу або за результатами аналізу фактичного рівня витрат за попередні роки з урахуванням змін, які передбачаються у планованому періоді.

Таким чином, витрати на збут (том 1, арк. 155) включають більш широкий перелік складових (не лише витрати на підготовку платіжних документів, їх обліку тощо).

В силу приписів абз. 1, 5 п. 2.1 Інструкції, п. 2.5 Міських правил підприємства, що здійснюють скид та не мають договору (або при закінченні строку його дії), сплачують водоканалу, вартість скинутих стічних вод, виходячи з встановленого тарифу, тобто позивачем правомірно нараховано шкоду за скид стічних вод, виходячи з розробленого та затвердженого (спеціально для обєктів гідрокомплексу та профілакторію ОРК «Іскра») тарифу в розмірі 3, 17 грн. за 1 куб. м. стічних вод. Таким чином, відсутні правові підстави для зменшення нарахованої шкоди, виключивши витрати на збут.

Будь-яких інших доводів чи доказів на їх підтвердження, які б спростовували позовні вимоги суду не наведено та не подано.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, підставними та підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 22, 33, 34, 43, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з відповідача Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом, вул. Вєтрова, 3, м. Київ, 01032 () в особі Відокремленого підрозділу Южноукраїнська атомна електрична станція, Промзона, а/с 20, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55001 () на користь позивача ОСОБА_1 підприємства Теплопостачання та водо-каналізаційне господарство, вул. Дружби народів, 8, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55000 ():

- 479 305, 55 грн. (чотириста сімдесят дев'ять тисяч триста п'ять грн. 55 коп.) - матеріальної шкоди;

- 9 586, 11 грн. (дев'ять тисяч п'ятсот вісімдесят шість грн. 11 коп.) витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 07.06.2016 року.

Суддя Е.М. Олейняш