ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 р. Справа № 909/308/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовська Л. М. , секретар судового засідання Войцеховська Х.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", вул.Індустріальна, 34, м. Івано-Франківськ, 76000;

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, вул.Мельничука,26, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78200;

про визнання договору про постачання електричної енергії № 2602395 укладеним на умовах Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго";

за участю:

Від позивача: ОСОБА_2 - представник, довіреність (№ 953 від 25.08.2015);

Від відповідача: ОСОБА_1 фізична особа - підприємець, витяг з ЄДРЮОФОПГФ (№ від 26.04.16)

Від відповідача: ОСОБА_1 - представник, довіреність (№ 1333 від 26.04.16);

ВСТАНОВИВ: Публічне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про визнання договору про постачання електричної енергії №2602395 укладеним на умовах Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго".

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав наведених у позовній заяві, поясненнях по справі №054/1905 від 17.05.16 (вх.№6905/16 від 19.05.16), додаткових поясненнях по справі від 08.06.16 (вх.№8147/16 від 08.06.16), просить суд позов задовольнити.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає про те, що 17.03.2016 філією ПАТ "Прикарпатгяобленерго" Коломийський МРЕМ отримано від відповідача один примірник підписаного договору № 2602395 про постачання електричної енергії із двома примірниками протоколу розбіжностей до нього. Розглянувши запропонований відповідачем ОСОБА_3 розбіжностей до договору, позивач вважає умови даного ОСОБА_3 розбіжностей неприйнятними та такими, що суперечать вимогам ПКЕЕ. Зокрема: 1) пропозиція відповідача про виключення п. 2.3.4 та Додатку №11 до Договору про постачання електричної енергії № 2602395 суперечить вимогам ПКЕЕ та п.4 ст.179 ГК України; 2) пропозиція щодо змісту абз. 1 п. 3 Додатку 2 "Порядок розрахунків до договору про постачання електричної енергії № 2602395" суперечить п. 6.6. ПКЕЕ, оскільки згідно Правил оплата електричної енергії, яка відпускається споживачу, здійснюється споживачем у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період. Тобто, оплата за використану електричну енергію відповідно до фактичного використання електричної енергії ПКЕЕ не передбачена; 3) запропонована відповідачем редакція пунктів 1, 2, 3, 4 Додатку 8.1. до Договору суперечить двосторонньому акту обстеження схеми електропостачання обєкта електричної енергії та однолінійній схемі електропостачання відповідача від 29.02.2016, який ним підписаний. Згідно даної схеми межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності відповідача встановлена на контактних з'єднаннях кабеля на опорі № 34, Л-7 від ТП-52. У зв'язку з чим і відповідний кабельний ввід від опори № 34 до приладу обліку відповідача є на балансі та в зоні експлуатаційної відповідальності відповідача. Також зазначає, що відповідно до Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін між постачальником і споживачем, який є Додатком 8 до Договору про постачання електричної енергії № 669 від 16.03.2007, що був укладений між ПАТ "Прикарпаттяобленерго" та ПВТФ "Колоінвест", як попереднім споживачем електричної енергії по даному об'єкту (магазин за адресою: м. Коломия, вул.Карпатська. 90), межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності споживача встановлена на кабельних наконечниках на опорі № 34, Л-7 від ТН-52, у зв'язку з чим і відповідний кабельний ввід від опори № 34 до приладу обліку ПВТФ "Колоінвест" був на балансі та в зоні експлуатаційної відповідальності ПВТФ "Колоінвест". На даний час відсутні будь-які документи, які б свідчили про передачу відповідачем чи ПВТФ "Колоінвест" у власність, користування, або повне господарське відання позивача кабельного вводу від опори № 34 до приладу обліку Відповідача. Таким чином, у відповідача на балансі та в зоні експлуатаційної відповідальності перебуває кабельний ввід від опори № 43 до приладу обліку, прилад обліку та все електрообладнання об'єкту за адресою м. Коломия, вул.Карпатська, 90. 4) запропонована відповідачем редакція щодо виключення з Договору п. 7.2 та Додатку 3 Договору суперечить ПКЕЕ, зокрема пункт 7.2. передбачений типовим договором про постачання електричної енергії, а згідно п. 5.6 ПКЕЕ додаток 3 "Розрахунок втрат електричної енергії в мережах споживача" є невідємною частиною договору.

Представники відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечили з підстав, наведених у відзиві на позов (вх.№5995/16 від 27.04.16).

Заперечуючи позовні вимоги зазначають: 1) відповідно до п.6 ст.179 ГК України передбачено обовязкові умови договору на постачання електричної енергії, які викладені п.5.5 Правил користування електричної енергії та відповідно до абзацу 9 п.5.5 Правил відповідачем було запропоновано виключити п.2.3.4 Договору про постачання електричної енергії, оскільки у відповідача відсутнє приєднання електроустановок безпосередньо до мереж постачальника електричної енергії за регульованим тарифом. У п.5.5 Правил не вказано що розрахунок втрат є обовязковою умовою договору і тому пункт 7.2 Договору було запропоновано виключити у звязку із відсутністю втрат; 2) відповідно до п.7 ст.276 ГК України передбачено три форми оплата: попередня оплата; плановий платіж з наступним перерахунком; оплата, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів. ПАТ "Прикарпаттяобленерго" запропонувало обрати форму попередньої оплати, однак відповідачем, відповідно до ГК України, обрано оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів, що не суперечить чинному законодавству; 3) внесення змін до Додатку 8.1 до Договору обумовлено тим, що відповідач не має жодних майнових прав і не може взяти на балансову належність кабель, який підключений від опори №34 до контактних зєднань автоматичного вимикача перед приладом обліку, оскільки даний кабель відповідачу не був переданий на баланс ані попереднім власником, ані енергокомпанією, і тому жодних майнових прав на кабель не існує. Також слід зазначити, що відповідно до п.1 ст.134 ГК України відповідач не зможе взяти кабель на балансову належність, оскільки фізично не зможе одноосібно, як власник, ним розпоряджатись та проводити обслуговування оскільки кабель завжди знаходиться під напругою. Однак, відповідно до п.1 ст.134 ГК України тільки ПАТ "Прикарпаттяобленерго" може бути власником кабелю, який підключений від опори №34 до контактних зєднань автоматичного вимикача перед приладом обліку, так як тільки ПАТ "Прикарпаттяобленерго" може знеструмити кабель та вільно його обслуговувати.

Також зазначає, що Акт обстеження схеми електропостачання обєкта електричної енергії та однолінійній схемі електропостачання є інформаційним документом і жодним чином згідно цього акту не можна встановлювати балансову належність.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

29.02.2016 на адресу філії ПАТ "Прикарпатгяобленерго" Коломийський МРЕМ надійшла заява фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про проведення технічного огляду електроустановки, укладення договору про постачання електричної енергії та підключення електроустановки.

Відповідно до поданої заяви та у відповідності до ст.181 ГК України позивачем направлено відповідачу два примірника проекту договору №2602395 про постачання електричної енергії.

Згідно умов договору, позивач продає електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача з дозволеною потужністю 5 кВт, а відповідач оплачує позивачу вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору. Точка продажу електричної енергії: магазин (вул.Карпатська, 90 м. Коломия).

17.03.2016 філією ПАТ "Прикарпатгяобленерго" Коломийський МРЕМ отримано від відповідача один примірник підписаного договору № 2602395 про постачання електричної енергії із двома примірниками ОСОБА_3 розбіжностей до нього.

Розглянувши запропонований відповідачем ОСОБА_3 розбіжностей до Договору, позивач вважає, що умови даного ОСОБА_3 розбіжностей є неприйнятними та такими, що суперечать вимогам Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996 р. №28, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442.

Після отримання позивачем протоколу розбіжностей, ним не вжито жодних заходів для врегулювання розбіжностей з відповідачем.

Згідно ч. 7 ст. 181 ГК України якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, укладення якого є обовязковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятними.

Таким чином, даний спір є переддоговірним, а його предметом є врегулювання розбіжностей, що виникли при укладенні договору про постачання електричної енергії №2602395.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.03.2016 відповідач надав позивачу підписаний проект договору № 2602395 про постачання електричної енергії з ОСОБА_3 розбіжностей, згідно з яким відповідач не погодився з редакцією абз. 1 п.3 додатку 2 "Порядок розрахунків", п.1 додатку 8.1. до договору, п.2 додатку 8.1. до договору, п. 3 додатку 8.1. до договору, п.4 додатку 8.1. до договору та запропонував власні редакції вказаних пунктів, а також запропонував виключити п.2.3.4. договору та додаток 11 до договору, п.7.2. договору та додаток 3 до договору.

В редакції позивача п.2.3.4. договору викладено: Здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника та електроустановками Споживача згідно з додатком 11 "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Відповідачем запропоновано виключити п.2.3.4. договору та додаток 11 до договору.

В редакції позивача абз. 1 п.3 додатку 2 "Порядок розрахунків" викладено:

Споживач здійснює попередню оплату у терміни визначені даним договором на наступний розрахунковий період у сумі 100% обсягу постачання електричної енергії, вказаного у додатку 1 на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Розрахунковий період вважається період, який починається з 20 числа поточного місяця та триває до 19 числа (включно) наступного місяця. Назва розрахункового періоду, вказана у додатку 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу" визначається назвою календарного місяця, у якому закінчився розрахунковий період.

В редакції відповідача абз. 1 п.3 додатку 2 "Порядок розрахунків", викладено:

Споживач здійснює оплату у терміни визначені даним договором за попередній розрахунковий період відповідно до фактичного використання електроенергії після отримання рахунку від Постачальника. Оплата за використану електроенергію відповідно до рахунку здійснюється протягом п'яти банківських днів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Розрахунковий період вважається період, який починається з 20 числа поточного місяця та триває до 19 числа (включно) наступного місяця. Назва розрахункового періоду, вказана у додатку 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу" визначається назвою календарного місяця, у і якому закінчився розрахунковий період.

В редакції позивача п.1 додатку 8.1. до договору, викладено:

Балансова належність електромереж та установок: Постачальника - ЛЕП-0.4кВ від ТП-52, ТП-52, ЛЕП-6кВ (пр.РП-2-1) ПС "Коломия". Споживача - Кабельний ввід від опори №34 до приладу обліку, прилад обліку та все електрообладнання магазину.

В редакції відповідача п.1 додатку 8.1. до договору, викладено:

Балансова належність електромереж та установок: Постачальника - ЛЕП-0.4 кВ від ТП-52, ТП-52, ЛЕП-6кВ (пр.РП-2-1) ПС "Коломия", кабельний ввід від опори №34 до приладу обліку. Споживача - Прилад обліку та все електрообладнання магазину.

В редакції позивача п.2 додатку 8.1. до договору викладено:

Межа балансової належності та експлуатаційної відповідності за стан та обслуговування електромереж і установок встановлюється: на контактних з'єднаннях кабеля на опорі №34, Л-7 від ТП-52.

В редакції відповідача п.2 додатку 8.1. до договору викладено:

Межа балансової належності та експлуатаційної відповідності за стан та обслуговування електромереж і установок встановлюється: на контактних з'єднаннях автоматичного вимикача перед приладом обліку Споживача.

В редакції позивача п. 3 додатку 8.1. до договору викладено:

Постачальник несе відповідальність за: ЛЕП-0.4кВ від ТП-52, ТП-52, ЛЕП-6кВ (пр.РП-2-1) ПС "Коломия".

В редакції відповідача п. 3 додатку 8.1. до договору викладено:

Постачальник несе відповідальність за: ЛЕП-0.4кВ від ТП-52, ТП-52, ЛЕП-6кВ (пр.РП-2-1) ПС "Коломия", кабельний ввід від опори №34 до приладу обліку.

В редакції позивача п.4 додатку 8.1. до договору викладено:

Споживач несе відповідальність за: Кабельний ввід від опори №34 до приладу обліку, прилад обліку та все електрообладнання магазину.

В редакції відповідача п.4 додатку 8.1. до договору викладено:

Споживач несе відповідальність за: Прилад обліку та все електрообладнання магазину.

В редакції позивача п. 7.2. договору до договору викладено:

У разі встановлення розрахункових засобів обліку не на межі балансової належності електричних мереж Електропередавальної організації та Споживача обсяг спожитої електроенергії визначається шляхом збільшення (зменшення) обсягів електричної енергії, визначених відповідно до показів розрахункових засобів обліку, на величину обсягу розрахункових втрат електроенергії у ділянці електричної мережі (з урахуванням трансформаторів) від межі балансової належності до місця встановлення розрахункових засобів обліку. Розрахунки втрат виконуються на підставі галузевих нормативно-технічних документів та оформлюються додатком 3 "Розрахунок втрат електричної енергії в мережах споживача".

Відповідачем запропоновано виключити п. 7.2. договору та додаток 3 до договору.

Порядок укладення договорів визначений у статтях 179-188 ГК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Частиною 6 цієї статті встановлено, що суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів, зазначених у частині 1 цієї статті, електроенергією, зв'язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб'єкти зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг).

Однак, законодавством можуть бути передбачені обов'язкові умови таких договорів.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 ГК України).

Статтею 181 ГК України визначений загальний порядок укладення господарських договорів. Особливості укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів передбачені ст. 184 ГК України.

Так, відповідно до ч. 3 вказаної статті, укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених ст. 179 цього Кодексу, не інакше, як шляхом викладення договору, у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами ст. 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Відповідно до частин 2, 4 ст. 275 ГК України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Виробники і постачальники енергії, що займають монопольне становище, зокрема суб'єкти природних монополій, зобов'язані укласти договір енергопостачання на вимогу споживачів, які мають технічні засоби для одержання енергії. Розбіжності, що виникають при укладенні такого договору, врегульовуються відповідно до вимог цього Кодексу.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії), регулюються Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28.

У відповідності до п. 1.13 Правил, укладення, внесення змін, подовження чи розірвання дії будь-якого із договорів здійснюються відповідно до вимог законодавства та цих Правил.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України передбачено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до п. 5.5. Правилами користування електричною енергією, договір про постачання електричної енергії містить такі умови, що є істотними та обов'язковими для цього виду домовленостей: 1) найменування постачальника електричної енергії та споживача; 2) місце і дату укладення Договору про постачання електричної енергії; 3) договірні величини споживання електричної енергії, договірні величини споживання електричної потужності (помісячно); 4) величини дозволеної та приєднаної потужності; 5) клас напруги споживача за точкою продажу, порядок застосування тарифів на електричну енергію, що використовується на потреби струмоприймачів різних тарифних груп тощо; 6) режим роботи електроустановки споживача. У разі укладення одного договору про постачання електричної енергії за двома або більше об'єктами споживача значення величин дозволеної та приєднаної потужності, режим роботи електроустановок споживача визначаються за кожним з об'єктів споживача; 7) значення показників якості електричної енергії (ПЯЕ); 8) узгоджений рівень надійності електропостачання (за категорією надійності); 9) порядок обліку перетікання реактивної електричної енергії, порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії (у разі приєднання електроустановок споживача безпосередньо до мереж постачальника електричної енергії за регульованим тарифом); 10) режими постачання, розрахунковий облік споживання електричної енергії та величини потужності, контролю показників якості електричної енергії, порядок розрахунків за спожиту електричну енергію; 11) порядок погодження, встановлення, перегляду та коригування договірних величин; 12) заходи з підтримання стійкості енергосистеми, порядок введення обмежень та відключень при дефіциті енергії та потужності в енергосистемі; 13) відповідальність сторін за невиконання умов договору та підстави її застосування; 14) зобов'язання сторін у разі порушення договірних величин; 15) порядок зняття показів розрахункових засобів обліку, порядок надання та підтвердження інформації щодо даних розрахункового обліку електричної енергії, порядок та строки проведення розрахунків; 16) строк дії договору; 17) умови та порядок розірвання договору; 18) місцезнаходження, банківські реквізити сторін.

Отже, Правилами користування електричною енергією передбачено наявність такої істотної умови договору як порядок обліку перетікання реактивної електричної енергії, порядок розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії (у разі приєднання електроустановок споживача безпосередньо до мереж постачальника електричної енергії за регульованим тарифом).

Однак, як вбачається з матеріалів справи, у відповідача відсутнє приєднання електроустановок споживача безпосередньо до мереж постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

Згідно п. 6.33. Правил користування електричною енергією, величина плати за перетікання реактивної електроенергії на межі розділу електромереж визначається електропередавальною організацією відповідно до Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 17 січня 2002 року № 19, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 лютого 2002 року за № 93/6381 (далі - Методика обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії), та зазначається у відповідному договорі між електропередавальною організацією та споживачем, електроустановки якого приєднані до електричних мереж електропередавальної організації.

Згідно п. 3.1. Методики обчислення плати за перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачами, розрахунки за перетікання реактивної електроенергії з мережі електропередавальної організації та за генерацію в її мережу згідно з відповідними додатками до Договорів, передбаченими Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.96 N28 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 02.08.96 за N 417/1442, здійснюються з усіма споживачами (крім населення), які мають сумарне середньомісячне споживання активної електроенергії за всіма точками обліку на одній площадці 5000 кВт х год. та більше.

При цьому, як вбачається з Додатку 1 до договору, середньомісячні договірні обсяги споживання електричної енергії відповідачем становлять 350 кВТ х год.

Таким чином, судом встановлено, що перетікання реактивної електроенергії між електропередавальною організацією та її споживачем (відповідачем) є відсутніми, а отже, зобов'язань з приводу внесення плати за перетікання реактивної електроенергії між сторонами не виникає.

Враховуючи вказане, немає необхідності для встановлення порядку обліку перетікання реактивної електричної енергії та порядку розрахунків за перетікання реактивної електричної енергії.

За наведеного, твердження відповідача про необхідність виключення п. 2.3.4. договору є обґрунтованим.

Відповідач запропонував позивачу редакцію абз. 1 п. 3 додатку 2 "Порядок розрахунків", що передбачає встановлення оплати у терміни визначені договором за попередній розрахунковий період відповідно до фактичного використання електроенергії після отримання рахунку від Постачальника, протягом п'яти банківських днів від дня отримання рахунку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.

Згідно п. 6.6. Правил користування електричною енергією, оплата електричної енергії, яка відпускається споживачу, здійснюється споживачем у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період. Споживачі за взаємною згодою сторін (постачальника електричної енергії та споживача) можуть здійснювати оплату вартості обсягу електричної енергії плановими платежами з наступним перерахунком.

При цьому, позивач зазначає про відповідність абз. 1 п. 3 додатку 2 "Порядок розрахунків" пункту 6.6. Правил користування електричною енергією, та не вважає за потрібне врегулювати дану розбіжність іншим передбаченим законодавством способом.

Суд погоджується з тим, що форма попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період, відповідає Правилам користування електричною енергією, однак, вказане не виключає можливості встановлення іншого, передбаченого законодавством способу оплати.

Відповідно до ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України, оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Таким чином, Господарський кодекс України передбачає можливість встановлення різних форм оплати за електроенергію, що відпускається відповідно до умов договору.

При наявності законодавчо передбаченої можливості встановлення оплати за вартість прийнятих ресурсів, суд не вбачає правових підстав для відмови в прийнятті вказаної умови в редакції відповідача.

На підставі договору дарування магазину від 18.02.2016 р., Коломийська приватна виробничо-торговою фірма "Колоінвест" подарувала ОСОБА_4 магазин, що розташований за адресою: вул. Карпатська, буд.90, м. Коломия, Івано-Франківська область.

Відповідно до п. 2.1. Правил користування електричною енергією, межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності між споживачем (субспоживачем) і електропередавальною організацією (основним споживачем) за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок фіксуються в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін.

Межа експлуатаційної відповідальності може не збігатися з межею балансової належності, яка визначається правом власності споживача і електропередавальної організації (основного споживача) на окремі елементи електричної мережі, про що зазначається в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем акт розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін не підписано. Натомість позивачем надано Акт розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін між постачальником і споживачем від 16.03.2007 р. складений позивачем та попереднім власником магазину - Коломийською приватною виробничо-торговою фірмою "Колоінвест".

Позивачем надано підписаний сторонами Акт обстеження електропостачання об'єкта споживача електричної енергії від 29.02.2016 р., згідно якого межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін встановлена на контактних з'єднаннях кабеля на опорі №34, Л-7, ТП-52. При цьому, позивач вказує на те, що відповідно до Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін між постачальником і споживачем, який є Додатком 8 до Договору про постачання електричної енергії №669 від 16.03.2007, що був укладений між ПАТ "Прикарпаттяобленерго" та ПВТФ "Колоінвест", як попереднім споживачем електричної енергії по даному об'єкту (магазин за адресою: м. Коломия, вул.Карпатська. 90), межа балансової належності та експлуатаційної відповідальності споживача встановлена на кабельних наконечниках на опорі № 34, Л-7 від ТН-52, у зв'язку з чим і відповідний кабельний ввід від опори № 34 до приладу обліку ПВТФ "Колоінвест" був на балансі та в зоні експлуатаційної відповідальності ПВТФ "Колоінвест".

Однак, перебування кабельного вводу від опори № 34 до приладу обліку на балансі та в зоні експлуатаційної відповідальності ПВТФ "Колоінвест" як попереднього споживача електричної енергії по даному об'єкту, не свідчить про балансову належність кабельного вводу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1.

Як зазначено в п. 2.1. Правил користування електричною енергією, межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності між споживачем і електропередавальною організацією за технічний стан і обслуговування суміжних електроустановок фіксуються в акті розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін.

Однак, розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін не проведено.

При цьому, Акт обстеження електропостачання об'єкта споживача електричної енергії від 29.02.2016 р., складений на підставі Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін від 16.03.2007 р., складеного з попереднім споживачем електроенергії, не є доказом проведення розмежування з відповідачем.

Крім того, згідно Державного акту на право користування землею виданого ПВТФ "Колоінвест", землекористувачу надається у постійне користування 0,1101455 га землі в межах згідно з планом землекористування.

Разом з тим, згідно п.4 договору дарування від 18.02.2016 р., магазин розташований на земельній ділянці площею 0,1101 га, кадастровий номер: :08:001:0195.

Таким чином, у користуванні попереднього споживача електричної енергії по даному об'єкту (магазину) знаходилась більша площа землі, ніж передана згідно договору дарування від 18.02.2016 р., що свідчить про відсутність підстав вважати встановленим фактом знаходження кабельного вводу від опори №34 до приладу обліку на балансі відповідача.

Отже, враховуючи вказане, та відсутність Акту розмежування балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності сторін між позивачем і відповідачем, суд вважає недоведеними доводи позивача щодо балансової належності електроустановок і експлуатаційної відповідальності відповідачу.

За наведених обставин, суд вважає за правильне викласти п.п.1,2,3,4 додатку 8.1. до договору, в редакції відповідача.

Також відповідачем запропоновано виключити п. 7.2. та додаток 3 до договору, оскільки як зазначає відповідач втрати електроенергії у ділянці електричної енергії є відсутніми.

Судом досліджено вказану умову договору та встановлено, що вона регулює відносини сторін у разі встановлення розрахункових засобів обліку не на межі балансової належності електричних мереж Електропередавальної організації та Споживача. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, розрахунковий засіб обліку встановлений на межі балансової належності відповідача.

Враховуючи те, що вказана умова регулює відносини, яких між сторонами не існує, виключення п. 7.2. та додаток 3 до договору є доцільним.

За замісом ч.4 ст.179 ГК України, при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, типового договору, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Затвердження типових договорів є формою державного регулювання договірних відносин у сфері господарювання, яке полягає у прийнятті відповідним органом нормативно-правового акта. Згідно з частиною другою статті 179 ГК України типові договори затверджуються Кабінетом Міністрів України, уповноваженими ним органами виконавчої влади у визначених законом випадках.

Згідно з абзацом четвертим частини четвертої статті 179 ГК України сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови. При цьому слід враховувати, що укладення договору спрямоване на набуття, зміну або припинення прав та обов'язків. Тому викладення умов договору у спосіб, відмінний від застосованого у типовому договорі (приміром, викладення умов договору іншими словами), не є відступом від змісту типового договору. Під таким відступом слід розуміти включення сторонами до господарського договору умов, які створюють регулювання, що за змістом прав і обов'язків сторін суперечить відповідному регулюванню, передбаченому типовим договором.

За наведеного, укладення договору з врахуванням умов договору в редакції відповідача не суперечить умовам типового договору та не є відступом від змісту типового договору, а конкретизує умови договору відповідно до фактичних умов постачання електроенергії та спрямований на набуття реальних прав та обов'язків щодо постачання електроенергії, які відповідають конкретним умовам, що наявні на об'єкті відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені судом обставини справи, позовні вимоги слід задовольнити частково - визнати договір про постачання електричної енергії №2602395 укладеним на умовах проекту Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", за виключенням п.2.3.4. договору та додатку 11 до договору, абз. 1 п.3 додатку 2 до договору, п.1 додатку 8.1. до договору, п.2 додатку 8.1. до договору, п. 3 додатку 8.1. до договору, п.4 додатку 8.1. до договору, п.7.2. договору та додаток 3 до договору, які викласти у редакції ОСОБА_3 розбіжностей від 17.03.16.

Враховуючи те, що позивачем не вжито жодних заходів до позасудового врегулювання розбіжностей, у відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на позивача, як на сторону з вини якої виник спір.

Керуючись ст.ст. 197, 180, 181, 275, 276 Господарського Кодексу України, ст. 33, 49, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про визнання договору про постачання електричної енергії № 2602395 укладеним на умовах Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" задовольнити частково.

Визнати договір про постачання електричної енергії №2602395 укладеним між Публічним акціонерним товариством "Прикарпаттяобленерго" (вул.Індустріальна, 34, м.Івано-Франківськ, 76000; ідентифікаційний код 00131564) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (вул.Мельничука,26, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78200; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на умовах проекту Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", за виключенням п.2.3.4. договору та додатку 11 до договору, абз. 1 п.3 додатку 2 до договору, п.1 додатку 8.1. до договору, п.2 додатку 8.1. до договору, п. 3 додатку 8.1. до договору, п.4 додатку 8.1. до договору, п.7.2. договору та додатоку 3 до договору, які викласти у редакції ОСОБА_3 розбіжностей від 17.03.16, а саме:

Виключити п.2.3.4. договору та додаток 11 до договору № 2602395.

Абзац 1 п.3 додатку 2 "Порядок розрахунків": Споживач здійснює оплату у терміни визначені даним договором за попередній розрахунковий період відповідно до фактичного використання електроенергії після отримання рахунку від Постачальника. Оплата за використану електроенергію відповідно до рахунку здійснюється протягом п'яти банківських днів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Розрахунковий період вважається період, який починається з 20 числа поточного місяця та триває до 19 числа (включно) наступного місяця. Назва розрахункового періоду, вказана у додатку 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу" визначається назвою календарного місяця, у і якому закінчився розрахунковий період.

Пункт 1 додатку 8.1. до договору: Балансова належність електромереж та установок: Постачальника - ЛЕП-0.4 кВ від ТП-52, ТП-52, ЛЕП-6кВ (пр.РП-2-1) ПС "Коломия", кабельний ввід від опори №34 до приладу обліку. Споживача - Прилад обліку та все електрообладнання магазину.

В редакції відповідача п.2 додатку 8.1. до договору: Межа балансової належності та експлуатаційної відповідності за стан та обслуговування електромереж і установок встановлюється: на контактних з'єднаннях автоматичного вимикача перед приладом обліку Споживача.

В редакції відповідача п. 3 додатку 8.1. до договору: Постачальник несе відповідальність за: ЛЕП-0.4кВ від ТП-52, ТП-52, ЛЕП-6кВ (пр.РП-2-1) ПС "Коломия", кабельний ввід від опори №34 до приладу обліку.

В редакції відповідача п.4 додатку 8.1. до договору: Споживач несе відповідальність за: Прилад обліку та все електрообладнання магазину.

Пункт 7.2. договору та додаток 3 до договору № 2602395 виключити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.06.16

Суддя Неверовська Л. М.