ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.06.16р. Справа № 904/2277/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта", (м. Кременчук)

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування", (м. Дніпропетровськ)

про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - представник (дов. № 14/03-18 від 27.12.15р.)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (далі-позивач) звернулось до господарського суду із позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування" (далі-відповідач) про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 50 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 вересня 2015 року на автодорозі № ІІІ-3 між технологічними установками Л-35-11/300 та ЛЧ-35-11/600 (територія ПАТ "Укртатнафта") внаслідок наїзду транспортного засобу марки DAF 75 CF 250, номерний знак НОМЕР_1 на естакаду ВЦК установки Л-35-11/300 було пошкоджено залізобетонну повздовжню балку на верхній частині естакади, яка належить ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта". Загальна сума майнової шкоди, майну ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" внаслідок наїзду транспортного засобу становить 50 000,00 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача.

Представником позивача 26.04.16р. було надано до канцелярії суду пояснення № 14/11-251 від 19.04.16 в якому зазначається, 08.12.15р. відповідачем була отримана заява про виплату страхового відшкодування, проте позивач так і не отримав відповіді щодо узгодження суми страхового відшкодування. Як зазначає позивач, 05.04.16р. останнім було отримано відповідь на заяву від відповідача № 272 від 30.03.16р. Однак, вказаний лист надійшов вже після встановленого строку для реагування на заяву, тобто 90-денний термін з дня отримання заяви, а також вимоги про усунення недоліків, вказані у ньому, є необґрунтованими.

Також, представником позивача в судовому засіданні надано заяву від 26.04.16р., в якій просить суд продовжити строк розгляду справи № 904/2277/16 на 8 (вісім) днів.

Відповідач у судове засідання не з'явився, але 25.04.16р. подав до канцелярії суду відзив на позовну заяву № 422 від 22.04.16р., в якому зазначено, що позивач дійсно звернувся з заявою до відповідача, натомість останнім надана відповідь на вищевказану заяву, в якій повідомлено позивача про недоліки поданої ним заяви, у зв'язку з чим пропонував усунути недоліки та звернутись з належно оформленою заявою. Позивачем не усунені недоліки та не надані необхідні документи на підтвердження порушення відповідачем права потерпілої особи на отримання страхового відшкодування. Враховуючи викладене, просить суд в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі. Крім того, просить суд здійснювати розгляд даної справи без участі уповноваженого представника, у зв'язку з участю останнім в інших судових засіданнях.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.16р. продовжено строк вирішення спору по справі № 904/2777/16 з 01.06.16р. по 08.06.16р. включно. Розгляд справи відкладено на 08.06.16р. на 11 год. 00 хв.

Згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за № 21999932 станом 08.06.2016 року юридичне місцезнаходження відповідача (Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Дім страхування") - 49101, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, Бабушкінський район, вул. Короленко, б. 21 - куди і направлялись ухвали суду.

11 травня 2016 року представник Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" надіслав до господарського суду пояснення № 14/11-291 від 05.05.16р. на відзив Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування" та вважає доводи останнього необґрунтованими.

Відповідач двічі у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулись до господарського суду та знаходяться в матеріалах справи.

За таких обставин господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представників у судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому, суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2015 року 21.08.2015 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Дім страхування" (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальником) укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/ 0188989 , за умовами якого позивачем застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспорту засобу "DAF 75 CF 250" д.н. CА 8589 AM.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 09.02.2016р. ОСОБА_3 «Страхова компанія «Дніпроінмед» змінило найменування на ОСОБА_3 «Страхова компанія «Дім страхування» та змінило місцезнаходження).

Відповідно до п.п. 33.1., 33.1.1., 33.1.2., 33.1.4. полісу, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового

відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний:

- дотримуватися передбачених правилами дорожнього, руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної;

- вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди;

- поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце. проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси;

- невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого, майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного-засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений-обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно п. 33.2. полісу, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного, чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати Державтоінспекцію МВО України про її настання.

У разі оформлення-документів про дорожньо-транспортну-пригоду без участі уповноважених на те працівників Державтоінспекції МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

У відповідності до п. 33.3. полісу, водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося "п дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або. експерт); а також-забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна" (п.п. 33.1-33.3 ст. 33);

Пунктом 331.1. полісу передбачено, страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування, (потерпілий), зобов'язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин-та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати Для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально" (п. 331.1 ст. 331).

22 вересня 2015 року на автодорозі № ІІІ-3 між технологічними установками Л-35-11/300 та ЛЧ-35-11/600 (територія ПАТ "Укртатнафта") внаслідок наїзду транспортного засобу марки DAF 75 CF 250, номерний знак НОМЕР_1 на естакаду ВЦК установки Л-35-11/300 було пошкоджено залізобетонну повздовжню балку на верхній частині естакади, яка належить ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта". Загальна сума майнової шкоди, майну ПАТ "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта".

Вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм автомобіля ОАР 75 СР 250 ОСОБА_4 вимог дорожнього знаку 3.18 «Рух транспортних засобів, висота яких перевищує 3,5 м. заборонено», що підтверджується постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.10.2015р. по справі № 711/9288/15-п, згідно з якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП («Порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна»).

Також, 22.09.15р. представниками ПАТ «Укртатнафта» разом з представником ОСОБА_3 «Страхова компанія «ДНІПРОІНМЕД» (аварійний комісар ОСОБА_5Д.) було складено акт огляду місця ДТП, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11-12).

Окрім того, 22.09.2015 року працівниками ПАТ «Укртатнафта» здійснювався окремий огляд місця ДТП для визначення характеру та наслідків ушкоджень. Актами огляду було встановлено, що пошкоджена залізобетонна балка не підлягає відновленню та підлягає заміні.

На замовлення позивача було проведене експертне оціночно-будівельне дослідження з метою визначення матеріального збитку, завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди. За результатом дослідження експертом був складений висновок № 94-15 від 09.10.2015р., який знаходиться в матеріалах справи (а.с. 15-17), згідно якого матеріальний збиток, завданий позивачу, склав 87 891,00 грн.

На день подання до господарського суду позовної заяви позивачем проведений ремонт залізобетонної повздовжньої балки, що підтверджується підписаними позивачем та підрядною організацією - ДП «Фірма «Укртатнафтасервіс» наступними актами прийому виконаних будівельних робіт:

- № 22-12-4-19 на суму 48 927,60 грн.;

- № 22-12-4-07 на суму 14 251,20 грн.;

- № 64-02-07 на суму 1 483,20 грн.

За виконані ремонті роботи ДП «Фірма «Укртатнафтасервіс» виставило рахунки на загальну суму 64 662,00 грн., а саме:

- № 1528.0 від 29.12.2015 року на суму 48 927,60 грн.;

- № 1512.0 від 29.12.2015 року на суму 14 251,20 грн.;

- № 155.0 від 29.02.2016 року на суму 65 008,80 грн. (з них - 1 483,20 грн. за ремонт балки).

Публічне акціонерне товариство «Укртатнафта» оплатило зазначені рахунки, що підтверджується наступними платіжними дорученнями:

- №0714 від 21.01.2016 року;

- №0994 від 02.02.2016 року;

- №3011 від 17.03.2016 року.

Таким чином витрати позивача на відновлення завданої майнової шкоди склали 64 662,00 грн.

23 листопада 2015 року позивачем було подано заяву про подію, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу та обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на адресу відповідача з зазначенням власних платіжних реквізитів для виплати страхового відшкодування.

Вищезазначена заява 08.12.15р. була отримана представником компанії.

Відповідно до п.п. 4, 5 Поліса № АІ/0188989 від 26.01.2015р., страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 50 000,00 грн., розмір франшизи - 0 грн.

Як зазначалося раніше, відповідач отримав заяву про страхове відшкодування 08.12.2015р. та відповідно повинен був виплатити відшкодування до 07.03.2016р.

Однак, позивач не отримав ні письмового повідомлення про прийняте рішення, ні відповідно страхового відшкодування по заяві.

На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача страхове відшкодування в розмірі 50 000,00 грн.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

Згідно ч. 1 ст. 999 Цивільного кодексу України, законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування).

Відповідно до статті 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності внаслідок наземних транспортних засобів", обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ч. 2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності внаслідок наземних транспортних засобів", страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Згідно ст. 988 ЦК України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Як зазначалося раніше, відповідач отримав заяву про страхове відшкодування 08.12.2015р. та відповідно повинен був виплатити відшкодування до 07.03.2016р.

У відповідності до п. 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновими правами фізичної або юридичної особи, а також: шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно зі статтею 29 вказаного Закону встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім'я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

На підставі заяви про виплату страхового відшкодування та доданими до неї документів, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

На підставі вищевказаної заяви, страховик приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У разі настання страхового випадку страховик зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору є підставою для відмови лише в тому разі, якщо порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатися, що ця подія є страховим випадком, і має оцінюватись судом окремо у кожному випадку.

Згідно п. 19 Постанови "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" від 01.03.2013р. № 4, несвоєчасне повідомлення страховка про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою для відмови від виплати страхового відшкодування, а лише у тому випадку, коли воно позбавлене страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, тобто якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про це могло вплинути на його обов'язок виплатити страхове відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, представником Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування" 25.04.16р. подано до канцелярії суду відзив на позовну заяву № 422 від 22.04.16р., яким заперечує проти позовних вимог позивача мотивуючи наступним.

Всупереч вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач належним чином так і не обґрунтовує порушення його прав з боку відповідача - ОСОБА_3 Т «СК» ДІМ Страхування».

Так, відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», до заяви в обов'язковому порядку додається документ, що посвідчує право власності на пошкоджене майно станом на дату дорожньою-транспортної пригоди.

Із заяви про страхове відшкодування страховик має встановити:

- чи має особа право на виплату страхового відшкодування, оскільки не завжди водій є особою, яка має право на отримання страхового відшкодування;

- розмір майнових вимог заявника на виплату страхового відшкодування.

На підставі заяви про виплату страхового відшкодування та доданими до неї документів, страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З вищенаведених норм Закону вбачається, що єдиною підставою для прийняття рішення щодо виплати або не виплати страхового відшкодування є заява особи, яка має право на отримання страхового відшкодування про страхове відшкодування.

Як зазначає позивач, на адресу ОСОБА_3 «СК «ДІМ Страхування» направлялась заява про страхове відшкодування, на яку жодної відповіді з боку відповідача не надходило.

Однак, відповідач вважає, що дане твердження не відповідає дійсності та зазначає, що дійсно на адресу відповідача надійшла заява про страхове відшкодування. Листом від 30.03.2016 року ОСОБА_3 «СК «ДІМ «Страхування» позивача повідомлено про недоліки поданої ним заяви з посиланням на норми Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та просив здійснити належне оформлення даної заяви та повторно звернутись (копія листа-відповіді та поштового опису додається).

Зокрема, як вбачається зі змісту заяви на виплату страхового відшкодування № 14/05-794 від 23.11.2015 року з боку позивача робиться посилання, що винним у дорожньо-транспортній пригоді є водій забезпеченого в ОСОБА_3 «СК» ДІМ Страхування» транспортного засобу ОАР 75 СР 250, д.н.з. НОМЕР_1 - ОСОБА_4, а відтак саме ОСОБА_3 «СК» ДІМ Страхування» має відшкодувати потерпілій особі завдану шкоду.

Проте, до заяви на виплату страхового відшкодування не надавалось жодного документу, в тому числі розширеної довідки ДАІ або рішення суду, які б в своїй сукупності посвідчували винність ОСОБА_4 у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 22.09.2015 року на автодорозі №111-3 між технологічними установками Л-35-11/300 та ЛЧ-35-11/600 ПАТ «Укртатнафта».

У зв'язку з недоведеністю вини ОСОБА_4 ОСОБА_3 «СК» Дім Страхування» прохала позивача падати додатково необхідні документи, аби Страховик мав можливість встановити обставини ДТП та прийняти обґрунтоване рішення.

Крім того, потерпілий повинен до заяви про страхове відшкодування надає документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Як зазначає відповідач, наданий позивачем до заяви про страхове відшкодування Акт від 30.09.1967 р. приймання в експлуатацію Державною приймальною комісією закінченого будівництвом комплексу об'єктів каталітичного риформінгу (технологічної установки Л-35-11/30) не вказує, що цей об'єкт належить позивачу за правом власності, тим паче дата складення цього Акту свідчить про те, що пройшло майже п'ятдесят років з дати його складення, а відтак чинність даного документа з боку позивача нічим не підтверджується.

Таким чином, враховуючи той факт, що позивач з належним чином оформленою заявою про виплату страхового відшкодування не звертався до НрАТ «СК» Дім Страхування», вважаємо, що з боку відповідача жодним чином не порушені права потерпілої особи на отримання страхового відшкодування, а відтак, позов не підлягає до задоволення у зв'язку з безпідставністю.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та наданого позивачем висновку експертного оціночно-будівельного дослідження № 94-15 від 09.10.2015 року, експерт не мав змоги визначити коефіцієнт фізичного зносу залізобетонної балки 2БСП12. оскільки не мав даних по її технічному стану.

В наданому відзиві відповідач припускає, що позивач свідомо не надав експерту необхідних вихідних даних, що в свою чергу стало підставою для суттєвого завищення вартості ремонту та можливого розміру страхового відшкодування, що абсолютно не узгоджується з вимогами ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Крім того, як зазначає відповідач, в позовній заяві позивач стверджує, що на підставі платіжних доручень № 0714 від 21.01.2016 року, № 0994 від 02.02.2016 року, № 3011 від 17.03.2016 року здійснено оплату за ремонтні роботи залізобетонної балки 2БСП12.

Однак, на адресу відповідача в якості додатків до позовної заяви вказані платіжні доручення, завірених банком або виписок з банківського рахунку, які б посвідчували факт здійснення перерахунку грошових коштів за ремонтні роботи - не надаються, що в свою чергу не підтверджує факт понесення позивачем витрат на ремонтні роботи.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" надало до канцелярії суду пояснення № 14/11-251 від 19.04.16р. якими позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним.

Як вже зазначалося в позовній заяві ОСОБА_3 «СК «Дім страхування» не було дотримано вимог ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) щодо прийняття рішення по заяві позивача №14/05-794 від 23.11.2015р. в 90 - денний термін з дня її отримання.

Заява про виплату страхового відшкодування була отримана відповідачем 08.12.2015р. В строк визначений Законом - до 07.03.2016р.- позивач не отримував будь-яких листів від відповідача щодо узгодження суми страхового відшкодування або витребування додаткових документів по заяві. На телефонні дзвінки позивача представники ОСОБА_3 «СК «Дім страхування» не відповідали. Тобто відповідачем більше 3 місяців не вживалися жодні заходи до розгляду заяви ПАТ «Укртатнафта».

05 квітня 2016 року ПАТ «Укртатнафта» було отримано відповідь ОСОБА_3 «СК «Дім страхування» №272 від 30.03.2016р. (а.с. 79-80), якою запропоновано усунути недоліки в поданій заяві про виплату страхового відшкодування (надати розширену довідку ДАІ або постанову суду про визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні ДТП та документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно, уточнити розмір заявлених вимог).

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний лист надійшов вже після встановленого строку для реагування на заяву. Окрім того, вимоги про усунення недоліків, зазначені в ньому, є необґрунтованими. Крім того, законом не передбачено обов'язку надання страховій компанії розширених довідок ДАІ або рішень суд про визнання водія винним у вчиненні ДТП.

Позивачем до заяви додано наступні документи:

- копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.01.2015р. №АІ/0188989;

- оригінал висновку експертного оціночно-будівельного дослідження від 09.10.2015 р. № 94-15 з додатками: зведеним кошторисним розрахунком, локальним кошторисом, відомістю ресурсів до локального кошторису, фототаблицею, актом огляду споруди від 29.09.2015 р., копією акту огляду від 22.09.2015 р., копією свідоцтва судового експерта від 25.05.2012 р. №91;

- копію акту від 30.09.1967 р. приймання в експлуатацію Державною приймальною комісією закінченого будівництвом комплексу об'єктів каталітичного риформінгу (технологічної установки Л-35-11/30) як документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно (згідно СНІП III А. 10-66 датою вводу в експлуатацію об'єктів виробничого призначення вважалася дата підписання акту державною прийомною комісією);

- копію статуту ПАТ «Укртатнафта»;

- копію довіреності особи, яка підписала заяву.

Усі вимоги, визначені ст.35 Закону, позивачем були виконані.

Додатково, на підтвердження права власності на естакаду ВЦК установки Л-35-11/300, ПАТ «Укртатнафта» надає наказ Фонду державного майна України від 05.03.1996р. №271 про передачу цілісного майнового комплексу АТ «Кременчукнафтооргсинтез» до статутного фонду АТ «Укртатнафта» та акт здачі-прийняття майна, активів та пасивів цілісного майнового комплексу АТ «Кременчукнафтооргсинтез» до статутного фонду ЗАТ «Укртатнафта» з додатком - протоколом інвентаризації основних засобів станом на

01.02.1996р. На акті здачі-прийняття майна наявні відмітки про реєстрацію на електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Щодо суми страхового відшкодування, то ПАТ «Укртатнафта» в своїй заяві вимагало сплатити належне відшкодування згідно полісу (50 000 грн.).

Таким чином, ПАТ «Укртатнафта» при подачі заяви було виконано усі вимоги Закону.

Крім того, 11.05.16р. Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" не погоджуючись із відзивом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування" надіслало до господарського суду пояснення № 14/11-251 від 19.04.16р. мотивовані наступним.

По-перше позивач зазначає відносно твердження відповідача щодо недоведеності порушення прав ПАТ «Укртатнафта» з боку ОСОБА_3 «СК «Дім страхування» та безпідставності позовних вимог.

В позовній заяві та поясненнях від 19.04.2016р. № 14/11-251 ПАТ «Укртатнафта» в достатній мірі обґрунтувало порушення з боку відповідача, що виявилися в ненаданні протягом встановленого 90 - денного строку відповіді на заяву позивача № 14/05-794 від 23.11.2015р. В своєму відзиві на позов відповідач підтверджує той факт, що відповідь на заяву ПАТ «Укртатнафта» датована 30.03.2016р. ( в той час як останній строк для надання відповіді закінчився 07.03.2016р.).

По-друге, відносно не надання до заяви розширеної довідки ДАІ або рішення суду щодо винуватості ОСОБА_4 та документів, що підтверджують право власності на пошкоджене майно.

До переліку документів, що додаються до заяви про страхове відшкодування, не відноситься розширена довідка ДАІ або рішення суд про визнання водія винним у вчиненні ДТП.

До заяви про страхове відшкодування ПАТ «Укртатнафта» додало копію акту від 30.09.1967р. приймання в експлуатацію Державною приймальною комісією закінченого будівництвом комплексу об'єктів каталітичного риформінгу (технологічної установки Л-35-11/30) на підтвердження права власності на пошкоджене майно.

Згідно наказу Фонду державного майна від 25.11.2003р. №2097 «Про затвердження Положення про впорядкування передачі об'єктів нерухомого майна, приватизованих у складі цілісного майнового комплексу або переданих до статутного фонду господарського товариства», при створенні відкритого акціонерного товариства (при перетворенні підприємства у відкрите акціонерне товариство) у процесі приватизації (корпоратизації) передача об'єктів нерухомого майна проводиться на підставі наказів засновників відкритих акціонерних товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації) з актом приймання-передавання нерухомого майна до статутного фонду відкритого акціонерного товариства. Підтвердження права власності на нерухоме майно проводиться на підставі актів державних комісій про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів (у разі наявності).

Окрім того, позивачем додатково було надано суду наказ Фонду державного майна України від 05.03.1996р. № 271 про передачу цілісного майнового комплексу АТ «Кремєнчукнафтооргсинтез» до статутного фонду АТ «Укртатнафта» та акт здачі-прийняття майна, активів та пасивів цілісного майнового комплексу АТ «Кремєнчукнафтооргсинтез» до статутного фонду АТ «Укртатнафта» з додатком - протоколом інвентаризації основних засобів станом на 01.02.1996р. На акті здачі-прийняття майна наявні відмітки про реєстрацію в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 22.09.2008р. та 03.08.2009р.

У відповідності до наказу Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. № 7/5 «Про затвердження Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно», до переліку правовстановлювальних документів, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна, відноситься акт приймання-передавання нерухомого майна або перелік зазначеного майна, наданий засновником чи державним органом приватизації.

По-третє, відносно твердження щодо подання ПАТ «Укртатнафта» неналежно оформленої заяви про страхове відшкодування, то відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що до заяви про виплату страхового відшкодування додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

г) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов'язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

є) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв'язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Публічне акціонерне товариство «Укртатнафта» до заяви додало наступні документи:

- копію полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 26.01.2015р. № АІ/0188989;

- оригінал висновку експертного оціночно-будівельного дослідження від 09.10.2015 р. № 94-15 з додатками: зведеним кошторисним розрахунком, локальним кошторисом, відомістю ресурсів до локального кошторису, фототаблицею, актом огляду споруди від 29.09.2015 р., копією акту огляду від 22.09.2015 р., копією свідоцтва судового експерта від 25.05.2012 р. №91;

- копію акту від 30.09.1967р. приймання в експлуатацію Державною приймальною комісією закінченого будівництвом комплексу об'єктів каталітичного риформінгу (технологічної установки Л-35-11/30) - як документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно (згідно СНІП III А. 10-66 датою вводу в експлуатацію об'єктів виробничого призначення вважалася дата підписання акту державною прийомною комісією);

- копію статуту ПАТ «Укртатнафта»;

- копію довіреності особи, яка підписала заяву.

Усі вимоги, визначені ст.35 Закону, ПАТ «Укртатнафта» були виконані. Будь-яких інших документів відповідач від ПАТ «Укртатнафта» не вимагав протягом встановленого 90 - денного строку. ОСОБА_3 «СК «Дім страхування» №272 від 30.03.2016р. не має жодної юридичної сили, оскільки був складений після настання строку, визначеного для надіслання відповіді на заяву про страхове відшкодування.

Щодо твердження відносно завищення ПАТ «Укртатнафта» витрат на ремонт та відповідно можливого страхового відшкодування.

Як вбачається зі змісту відзиву ОСОБА_3 «СК «Дім страхування» посилається на ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ОСОБА_6 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, постанову Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6, які, на його думку, визначають необхідність урахування коефіцієнту фізичного зносу при виплаті страхового відшкодування по заяві ПАТ «Укртатнафта».

В той же час, ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ОСОБА_6 товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів регулюють порядок визначення шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу

Відповідач не враховує той факт, що ПАТ «Укртатнафта» заявляє до відшкодування суму, сплачену за ремонт пошкодженої залізобетонної балки, а не вартість пошкодженого транспортного засобу.

Зокрема, згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Порядок визначення розміру шкоди, заподіяної нерухомому майну, визначений ст. 31 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Даною нормою передбачено, що розмір шкоди, пов'язаної і пошкодженням чи фізичним знищенням дороги, дорожніх споруд та інших матеріальних цінностей, визначається на підставі аварійного сертифіката, рапорту, звіту, акта чи висновку про оцінку, виконаного аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства. Тобто ст.31 Закону не передбачено, що розмір шкоди, пов'язаної з пошкодженням нерухомого майна, визначається із врахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Позивачем було надано відповідачу оригінал висновку експертного оціночно-будівельного дослідження від 09.10.2015 р. № 94-15 з додатками, складений експертом ОСОБА_6, який має свідоцтво судового експерта №91 від 25.05.2012р. з правом проведення будівельно-технічних експертиз. За результатом дослідження встановив матеріальний збиток, завданий позивачу, в розмірі 87 891,00 грн.

В той же час, позивачем був проведений ремонт залізобетонної повздовжньої балки на суму 64 662,00 грн., що є менше на 20 тис. грн., ніж сума, визначена експертом.

Таким чином, висновок Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування" про завищення Публічним акціонерним товариством «Укртатнафта» витрат на ремонт не знаходить жодного підтвердження.

Відносно підтвердження витрат на ремонт, ПАТ «Укртатнафта» залучило до позовної заяви та направило відповідачу наступні копії виписок з банку про оплату ремонтних робіт на користь ДП «Фірма «Укртатнафтасервіс»:

- № 0714 від 21.01.2016 року;

- № 0994 від 02.02.2016року;

- №3011 від 17.03.2016 року.

Виписки з банку містять достатню інформацію про проведені платежі, а саме: номер та дату електронного платіжного доручення, суму платежу, реквізити платника та одержувача, призначення платежу.

Постановою НБУ від 18.06.2003р. № 254 «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України» визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції, та їх обов'язкові реквізити.

Залежно від виду операцій первинні документи банку (паперові та електронні) поділяють на касові, які підтверджують здійснення операцій з готівкою, та меморіальні, що використовуються для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій.

До первинних меморіальних документів, які підтверджують надання банком послуг з розрахунково-касового обслуговування, належать меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки та інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.

Пунктом 5.1 Положення № 254 визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Тобто банківські виписки в достатній мірі підтверджують здійснення розрахунків за проведені ремонтні роботи.

Як вбачається з переліку доданих до позовної заяви документів, позивачем в якості додатку надається копія заяви на страхування.

Позивач, в свою чергу при розрахунку розміру страхового відшкодування визначив розмір франшизи 0 %.

Судом встановлено, що позивачем доведено факт направлення на адресу відповідача вимоги про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП від 23.11.15р., поштове повідомлення, яке надано позивачем та поштовий опис вкладення в якому чітко вказано, що відправлено та адресат, це є належним доказом відправлення.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі слід покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 988, 999, 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 22, 29, 35, 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Дім страхування" (49101, м. Дніпропетровськ, вул. Короленка, буд. 21; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (39610, м. Кременчук, вул. Свіштовська, 3; ) - 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. суму страхового відшкодування, 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 13.06.16р.

Суддя ОСОБА_7