КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2016 р. Справа№ 10/5026/1082/2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Пантелієнка В.О.

Сотнікова С.В.

представники сторін в судове зсідання не з'явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ліквідатора комунального підприємства "Чигиринське" Голінного А.М. на ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.04.2016 № 4, що прийнята за результатами розгляду заяви ліквідатора комунального підприємства "Чигиринське" про внесення змін до реєстру вимог кредиторів у справі № 10/5026/1082/2012 (суддя Хабазня Ю.А.)

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Чигиринському районі, Черкаська обл., м. Чигирин,

до комунального підприємства "Чигиринське" Чигиринської міської ради, Черкаська обл., м. Чигирин

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Чигиринському районі звернувся до суду з заявою про порушення справи про визнання комунального підприємства "Чигиринське" Чигиринської міської ради банкрутом, оскільки останній неспроможний сплатити борг.

Господарський суд Черкаської області 23.07.2012. порушено провадження у справі за вказаною заявою та призначено розпорядником майна боржника було Голінного А.М.

06.12.2012 господарський суд Черкаської області прийняв постанову про визнання боржника - комунального підприємства "Чигиринське" Чигиринської міської ради банкрутом, відкрив процедуру його ліквідації. Ліквідатором банкрута було призначено арбітражного керуючого Голінного Андрія Михайловича.

Ліквідаційна процедура неодноразово продовжувалась судом.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 22.04.2016 № 4 у справі № 10/5026/1082/2012 (суддя Хабазня Ю.А.) у задоволенні заяви ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Голінного А.М., від 08.02.2016 (вх. суду № 2647/16 від 09.02.2016) відмовлено.

При цьому, суд керувався ст.ст. 13, 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.4-1 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ліквідатор комунального підприємства "Чигиринське" Голінний А.М. звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.04.2016 № 4 у справі № 10/5026/1082/2012, прийняти нове рішення, яким клопотання ліквідатора комунального підприємства "Чигиринське", арбітражного керуючого Голінного А.М. від 08.02.2016 задовольнити та внести зміни до реєстру вимог кредиторів комунального підприємства "Чигиринське" у справі № 10/5026/1082/2012, затвердженого ухвалою господарського суду Черкаської області від 13.11.2012 в частині включених вимог працівників боржника із заборгованості по заробітній платі на суму 309 782, 08 грн. у другу чергу задоволення вимог, а саме:

1) грошові вимоги працівників боржника комунального підприємства "Чигиринське" в частині виплати вихідної допомоги на загальну суму 58738 грн., 78 коп. включити у першу чергу задоволення вимог кредиторів відповідно до таблиці № 1 викладеній в апеляційній скарзі ліквідатора комунального підприємства "Чигиринське" Голінного А.М.

2) грошові вимоги працівника боржника - комунального підприємства "Чигиринське" в частині виплати заборгованості заробітної плати, яка виникла за три календарні місяці до моменту припинення трудових відносин на загальну суму 187 969 грн., 09 коп. включити у першу чергу задоволення вимог кредиторів відповідно до таблиці № 2 викладеній в апеляційній скарзі ліквідатора комунального підприємства "Чигиринське" Голінного А.М.

3) грошові вимоги працівника боржника - комунального підприємства "Чигиринське" в частині виплати заборгованості заробітної плати, яка виникла за три календарні місяці до моменту припинення трудових відносин на суму 44 190 грн. 61 коп. включити у другу чергу задоволення вимог кредиторів відповідно до таблиці № 3 викладеній в апеляційній скарзі ліквідатора комунального підприємства "Чигиринське" Голінного А.М.

Загальну суму грошових вимог працівників комунального підприємства "Чигиринське", яка підлягала до задоволення в другу чергу задоволення, а саме- 309 782 грн. 08 коп. - виключити з реєстру.

Реєстр вимог кредиторів комунального підприємства "Чигиринське" по справі " № 10/5026/1082/2012 з урахуванням внесених змін - затвердити.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. 14, 15, 24, 25 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст.ст. 4, 4-5, 35 ГПК України, а також неповним з'ясуванням обставин справи, що мають для неї значення. Крім того скаржник зазначає, що оскаржувана ухвала суду винесена без врахування правових висновків Верховного суду України наведених в п.п. 47, 48 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про банкрутство» від 18.12.2009 № 15.

Учасники провадження у справі в судове засідання апеляційної інстанції представників не направили, про причини неприбуття суд не повідомили. Враховуючи те, що інші учасники провадження у справі про дату, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, колегія суддів вважає можливим здійснити перегляд ухвали місцевого господарського суду в даній справі за наявними матеріалами справи та без участі представників сторін та учасників провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України від 14.05.1992 в редакції від 30.06.1999 зі змінами та доповненнями, внесеними до 19.01.2013.

Згідно ч. 5 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи ліквідатор банкрута, арбітражний керуючий Голінний А.М. звернувся до суду з клопотанням від 08.02.2016 (вх.суду № 2647/16 від 09.02.2016) про внесення змін до реєстру вимог кредиторів, затвердженого ухвалою суду від 13.11.2012 в частині черговості віднесення включених до нього вимог щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працівниками банкрута на суму 309 782,08 грн. Зокрема, заявник просив:

1) внести зміни до реєстру вимог кредиторів, затвердженого ухвалою суду від 13.11.2012 в частині включених вимог працівників боржника із заборгованості по заробітній платі на суму 309 782,08 у другу чергу задоволення вимог шляхом визнання вимог конкретних працівників: в частині виплати вихідної допомоги на загальну суму 58 738,78 грн., які включити у першу чергу задоволення вимог; в частині виплати заборгованості із заробітної плати, яка виникла за три календарні місяці до моменту припинення трудових відносин на загальну суму 187 969,09 грн., які включити у першу чергу задоволення вимог; в частині виплати заборгованості із заробітної плати, яка виникла пізніше трьох календарних місяців до моменту припинення трудових відносин на загальну суму 44 190,61 грн., які включити у другу чергу задоволення вимог;

2) виключити з реєстру суму вимог працівників у розмірі 309 782,08 грн.;

3) затвердити реєстр вимог боржника з урахуванням внесених змін.

Відмовляючи в задоволенні клопотання ліквідатора суд першої інстанції виходив з наступних обставин справи.

Ухвала суду від 13.11.2012 є судовим рішенням, яке набрало законної сили і є обов'язковим для виконання, в тому числі і судом у цій справі. Господарський процесуальний кодекс України не передбачає можливості внесення змін судом першої інстанції до раніше винесеного ним судового рішення. Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не передбачає можливості та порядку внесення судом змін до реєстру вимог кредиторів, затвердженого ухвалою суду.

Чинне законодавство не наділяє господарський суд повноваженнями вносити зміни в раніше прийняте ним судове рішення, за винятком прийняття додаткового рішення відповідно до ст. 88 ГПК України.

Внесення змін до ухвали суду, якою затверджений реєстр вимог кредиторів, може відбуватися в порядку здійснення апеляційного чи касаційного оскарження ухвали або у разі перегляду її за нововиявленими обставинами відповідно до ст. ст. 112 - 114 ГПК України.

Правові позиції Вищого господарського суду України у постанові від 14.03.2012 у справі № 6/6 відповідають викладеним вище позиціям суду першої інстанції.

Жодних обгрунтованих аргументів на спростування вказаних висновків скаржником суду апеляційної інстанції не наведено.

Відповідно абз. 3 ч. 9 ст. 13 Закону на розпорядника майна покладено обов'язок вести реєстр вимог кредиторів.

На підставі зазначеного положення діючого законодавства обґрунтованим та правомірним є висновок суду першої інстанції про те що затвердження реєстру вимог кредиторів ухвалою суду від 13.11.2012 не звільняло його від цього обов'язку після її винесення;

Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та даними обліку боржника (абз. 3 ч. 6 ст. 14 Закону).

Матеріалами справи підтверджено, що розпорядник майна боржника Голінний А.М. вчасно не виконав покладеного на нього обов'язку, а виконав його лише після спонукання до цього ухвалою суду від 24.03.2015, а тому правомірним є висновок суду першої інстанції, щодо обов'язку здійснювати виплати кожному конкретному працівнику у черговості та у сумах згідно із приведеним ним у відповідність до вимог законодавства реєстром вимог кредиторів.

Не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали колегія суддів в доводах скаржника щодо суперечності висновків суду першої інстанції про те, що черговість задоволення кожної вимоги визначається ліквідатором банкрута в момент погашення вимог кожного окремого працівника факту набрання чинності ухвали від 13.11.2012, якою віднесено розмір вимог кредиторів з виплати заробітної плати працівникам до другої черги. Оскільки досить логічним є просування черги в наслідок задоволення вимог попереднього кредитора, а тому відповідна вказівка суду ніяким чином не ставить під сумнів втрату чинності ухвали від 13.11.2012.

Доводи скаржника про те, що обов'язки покладені на нього оскаржуваною ухвалою суперечать вимогам ухвали від 24.03.2015 є надуманими та не можуть розцінюватися судом в якості підстави для скасування в зв'язку з положеннями ч. 2 ст. 31 Закону, згідно з якою вимоги кожної наступної черги задовольняються в міру надходження на рахунок коштів від продажу майна банкрута після повного задоволення вимог попередньої черги.

Колегія суддів вважає необґрунтованим та безпідставними посилання скаржника на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права. Оскільки, суд апеляційної інстанції не вбачає аргументованих підстав на підтвердження зазначених порушень, тому не приймає до уваги дані твердження ліквідатора комунального підприємства "Чигиринське" Голінного А.М.

Таким, чином суд апеляційної інстанції не вбачає аргументованих підстав на підтвердження зазначених порушень, тому не приймає до уваги дані твердження ліквідатора КП "Чигиринське" Голінного А.М.

Додатково колегія суддів вражає за необхідне зазначити, що законодавцем у ст. 89 ГПК України надано право сторонам звернутися до суду з заявою про роз'яснення судового рішення, що за своєю суттю є викладенням судового рішення у більш ямній і зрозумілій формі.

У відповідності до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Інших додаткових пояснень або доказів, окрім тих, які наявні в матеріалах справи, суду надано не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі наявних в справі матеріалів дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 ГПК України підстав для скасування чи зміни ухвали місцевого господарського суду не вбачає, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 99, 101-103, 105, 106 ГПК України Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.04.2016 № 2 у справі № 10/5026/1082/2012 залишити без змін, а апеляційну скаргу ліквідатора комунального підприємства "Чигиринське" Голінного А.М. залишити без задоволення.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді В.О. Пантелієнко

С.В. Сотніков