ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

16 червня 2016 р. Справа № 902/506/16

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за заявою: учасника ТОВ "Джерело Плюс" - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 21000) про вжиття запобіжних заходів щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело" (вул. Тимощука, буд. 60 А, м. Вінниця, 21000)

при секретарі судового засідання Василишеній Н.О..

за участю представників сторін:

заявника: не з'явився;

ТОВ "Джерело": не з'явився

ВСТАНОВИВ :

Учасник ТОВ "Джерело Плюс" - ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Вінницької області із заявою б/н від 14.06.2016р. про вжиття запобіжних заходів щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело", в якій заявник просить вжити запобіжні заходи до подання позову, а саме накласти арешт на автозаправочну станцію, що знаходиться у місті Вінниця по вулиці Тимощука, 60 А та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Джерело" ().

Заява мотивована наступним. На підставі договору купівлі-продажу укладеного 09.11.2015 року ТОВ"Джерело Плюс" на підставі протоколу № 18 Загальних зборів учасників ТОВ "Джерело Плюс" від 05.11.2015 року, передано у власність ТОВ "Джерело" автозаправочну станцію, що розташована за адресою: вул. Тимощука, 60 А, м. Вінниця. Наведений протокол та договір ТОВ "Джерело Плюс" вважає недійсним з тих підстав, що Збори за результатами яких складено протокол № 18 не відбувались, ОСОБА_1, який є директором даного Товариства участі у таких зборах не брав, свого підпису у протоколі, як голова зборів чи як секретар не ставив. Також вбачається, що головою Зборів обрано директора, що суперечить приписам ст. 62 Закону України "Про господарські товариства", а при укладенні договору купівлі-продажу, заступником директора ТОВ "Джерело Плюс" надано не оригінал протоколу загальних зборів, а його копію.

Разом з тим, на даний час у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. власником даного майна зазначено ТОВ "Джерело" що відповідно наділяє останнє правами користуватись та розпоряджатись АЗС. Наведене вказує на можливість подальшої реалізації АЗС або відчуження її у інший спосіб та відповідно появи у даних спірних правовідносинах особі зі статусом добросовісного набувача, що зробить неможливим повернення відповідного майна, а відповідно і відновлення порушених прав ТОВ "Джерело Плюс".

Ухвалою від 15.06.2016 року дану заяву прийнято до розгляду, призначено її до розгляду в засіданні на 16.06.2016 року. Копію ухвали надіслано заявнику та ТОВ "Джерело" рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та розміщено на веб-сторінці Господарського суду Вінницької області (розділ "Новини та події суду") на офіційному веб-порталі "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет.

На визначену судом дату представники заявника та ТОВ "Джерело" не з'явились, визначених судом доказів не надали. Про поважні причини неявки суд не повідомили.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 43-4 Господарського процесуального кодексу України, заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії, з повідомленням заінтересованих осіб. Однак неявка їх не перешкоджає розглядові заяви.

За таких обставин, неявка в судове засідання представників заявника та ТОВ "Джерело" не є перешкодою для розгляду заяви про вжиття запобіжних заходів.

Розглянувши заяву про вжиття запобіжних заходів, дослідивши матеріали заяви в цілому суд дійшов висновку, що вищезазначена заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до с. 43-1 ГПК України, особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 43 2 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 43-4 ГПК України, заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії, з повідомленням заінтересованих осіб. Однак неявка їх не перешкоджає розглядові заяви.

Метою вжиття запобіжних заходів є забезпечення вимоги, оформленої у вигляді позову та надання додаткових гарантій збереження доказів чи реальності виконання рішення суду у разі задоволення позову у разі наявності підтвердженої належними засобами доказування імовірності неможливості або утруднення подачі особою потрібних для неї доказів, а також наявності у особи підстав вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення.

Питання щодо підстав та порядку вжиття запобіжних заходів висвітлено зокрема у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (далі - Постанова).

В п.7 Постанови зазначено, що вжиття запобіжних заходів має здійснюватися для попередження порушень прав інтелектуальної власності та для збереження доказів такого порушення. Водночас з огляду на відсутність у розділі V-1 ГПК "Запобіжні заходи" будь-яких обмежень щодо можливості вжиття запобіжних заходів виключно у правовідносинах, пов'язаних із захистом прав на об'єкти інтелектуальної власності, таке вжиття можливе і в інших правовідносинах, на які поширюються повноваження господарських судів.

Відповідно в усіх випадках вжиття запобіжних заходів господарські суди можуть враховувати викладене в даному розділі цих рекомендацій.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 43-3 ГПК заява про вжиття запобіжних заходів повинна містити відомості про обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття таких заходів. Ці обставини мають узгоджуватися з приписами статті 43 1 ГПК, а за змістом пункту 5 частини першої статті 43 3 і частини третьої статті 43 4 ГПК - також й підтверджуватись відповідними доказами з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 названого Кодексу. Витребування і оцінка відповідних доказів, а також доказів наявності у заявника права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт або інший відповідний правочин тощо) здійснюється господарським судом за загальними правилами ГПК про докази. Заява про витребування доказів має містити відомості про те, який доказ вимагається, підстави, з яких заявник вважає, що ці докази має підприємство чи організація, і обставини, які можуть бути підтверджені цими доказами (п. 12 Постанови).

У вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів заявника і особи, щодо якої просять вчинити запобіжні заходи; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і можливим предметом позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3 ГПК; імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1 ГПК; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб (п. 15 Постанови).

Заявник просить суд вжити запобіжних заходів шляхом накладення арешту на автозаправочну станцію до подання позову.

Однак, зазначена вимога не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності. Такий вид запобіжного заходу не може застосовуватись при зверненні до суду з позовом немайнового характеру.

Накладення арешту на автозаправочну станцію ТОВ "Джерело", про що просить заявник, може призвести до ускладнення або повного припинення господарської діяльності товариства.

Також заявник не подав доказів у підтвердження доводів, що майно товариства може бути відчужене, знищене.

Окрім того, за приписами ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як зазначено в заяві, ОСОБА_1 є учасником ТОВ "Джерело Плюс", відтак є носієм корпоративних прав.

Відповідно до ст. 115 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про господарські товариства» власником майна господарського товариства є господарське товариство.

Управління товариством здійснюють його органи (ст. 23 Закону України «Про господарські товариства»).

Зазначені вище положення чинного законодавства свідчать про те, що заявник, як учасник ТОВ "Джерело Плюс", наділений певними корпоративними правами, тобто правами особи, частка якої визначається у статутному капіталі господарського товариства, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарським товариством, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даного товариства та активів у разі ліквідації останнього відповідно до закону, а також інші правомочності передбачені законом та статутними документами.

При цьому, до складу повноважень учасника господарського товариства при реалізації своїх корпоративних прав не відноситься право розпорядження майном товариства, позаяк учасник є лише власником частки та не відповідає за зобов'язання товариства, учасником якого він є.

За таких обставин, заявник звертаючись з даною заявою до суду, фактично просить про захист майнових прав ТОВ "Джерело Плюс", а не корпоративних прав учасника товариства.

Враховуючи викладене вище, суд не вбачає підстав для вжиття запобіжних заходів за заявою б/н від 14.06.2016р. про вжиття запобіжних заходів щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело" шляхом накладення арешту на автозаправочну станцію, що знаходиться у місті Вінниця по вулиці Тимощука, 60 А та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Джерело" ().

Відповідно до ч. 6 ст. 43-4 ГПК України у разі відсутності підстав, встановлених статтею 43 1 цього Кодексу, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

З урахуванням наведеного, куруючись ст.ст. 43-1, 43-2, 43-4, 86, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Відмовити у задоволенні заяви учасника ТОВ "Джерело Плюс" - ОСОБА_1 б/н. від 14.06.2016 року (вх. № 06-60/2/16) про вжиття запобіжних заходів щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерело" шляхом накладення арешту на автозаправочну станцію, що знаходиться у місті Вінниця по вулиці Тимощука, 60 А та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Джерело" ().

2. Копію ухвали надіслати заявнику, ТОВ "Джерело" рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Суддя Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ОСОБА_1 (АДРЕСА_1

3 - ТОВ "Джерело" (вул. Тимощука, буд. 60 А, м. Вінниця, 21000)