ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09.06.2016 Справа №905/1560/16

Суддя господарського суду Донецької області Кротінова О.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м.Київ, , в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м.Дніпропетровськ, ,

до відповідача, Урзуфської сільської ради, с.Урзуф Першотравневого району Донецької області, ,

про стягнення 7 560,37 грн.,

за участю уповноважених представників:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Укртелеком», м.Київ, в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м.Дніпропетровськ, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №12С000-477 від 14.04.2016р. до Урзуфської сільської ради, с.Урзуф Першотравневого району Донецької області, про стягнення 7560,37 грн., у тому числі: заборгованості за договором №183-12Е000 від 16.03.2015р. у сумі 6834,90 грн., пені у сумі 640,91 грн., 3% річних у сумі 43,82 грн., збитків від інфляції у сумі 40,74 грн.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1560/16 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 26.04.2016р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/1560/16.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобовязань за договором оренди нерухомого майна товариства (комерційні приміщення) №183-12Е000 від 16.03.2015р., внаслідок чого утворилась заборгованість та підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних витрат.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав розрахунок суми пені, 3% річних та інфляційних витрат, акт №1200ДЦ/15-221 від 31.12.2015р., у копіях: договір оренди нерухомого майна товариства (комерційні приміщення) №183-12Е000 від 16.03.2015р. разом із актом приймання-передачі майна від 01.01.2015р. (додаток №1 до договору), розрахунокм плати оренди нерухомого майна ПАТ «Укртелеком» (додаток №3 до договору), зведеним розрахунком експлуатаційних витрат та комунальних платежів для приміщення, що орендується за адресою: Донецька область, Першотравневий район, с.Урзуф, вул..Леніна, 64 (додаток №4 до договору), додатковою угодою №1/373-12Е000 від 23.03.2015р., акт приймання-передачі (повернення) нерухомого майна від 31.12.2015р., лист №12Е000-362 від 18.02.2016р. на адресу відповідача із повідомленням про вручення поштового відправлення, датованим 25.02.2016р., рахунок №1200ДЦ/15-447 від 31.12.2015р. із повідомленням про вручення поштового відправлення, датованим 26.12.2015р.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст.1, 54, 58, 62, 66 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.180, 193, 231, 285 Господарського кодексу України та ст.ст.525, 526, 611, 625, 626, 631 Цивільного кодексу України та ст.33 Закону України «Про телекомунікації».

24.05.2016р. представником позивача через канцелярію господарського суду Донецької області подано супровідний лист б/н б/д, до якого додано лист №12С000-721 від 24.05.2016р. про відсутність на розгляді у іншого судді даних позовних вимог, акт звіряння б/н від 01.05.2016р, а також у копіях: рахунок №1200ДЦ/15-447 від 31.12.2015р., повідомлення про вручення поштового відправлення, датоване 26.12.2015р., положення «Про Дніпропетровську філію Публічного акціонерного товариства «Укртелеком».

06.06.2016р. представником позивача суду представлено заяву №12С000-690 від 01.06.2016р., якою до матеріалів справи додано виписки по рахункам підприємства від 31.10.2015р., від 30.11.2015р., від 01.06.2016р.

Представник позивача у судове засідання не зявився, шляхом електронної пошти подав клопотання №12С000-725 від 09.06.2016р. про розгляд справи за відсутності представника.

Представник відповідача в судові засідання не зявився, витребувані документи не надав, представив суду клопотання №265 від 01.06.2016р. про розгляд справи за його відсутності.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також належне забезпечення з боку суду можливості позивача та відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом звязку) відповідних доказів до суду, з огляду на таке суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, приведені вище клопотання сторін задоволені судом.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності , а також, у випадках, передбачених законодавчими актами України, державні та інші органи, фізичні особи, що не є субєктами підприємницької діяльності.

Частина 1 ст.92 Цивільного кодексу України визначає, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Згідно змісту ст.95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій та діє на підставі положення затвердженого субєктом підприємницької діяльності, що їх створила.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем є Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м.Дніпропетровськ.

Враховуючи дані виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 16.09.2014р. та положення статуту Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», Дніпропетровська філія входить до складу даного товариства.

Пункт 2.12.2 положення «Про Дніпропетровську філію Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» встановлює право філії з питань своєї діяльності представляти інтереси товариства в усіх судах загальної юрисдикції при розгляді справ, стороною або третьою особою (яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору або яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору), потерпілим, цивільним відповідачем, цивільним позивачем у яких виступає ПАТ «Укртелеком», з усіма правами, наданими чинним законодавством України.

Приймаючи до уваги вищенаведені норми права та положення установчих документів, Дніпропетровська філія Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» є належним позивачем у розумінні Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання, тобто, правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, виникають, зокрема, з договору.

Згідно із ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

16.03.2015р. між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії та Урзуфською сільською радою укладено договір оренди нерухомого майна товариства (комерційні приміщення) №183-12Е000.

За умовами зазначеного договору, позивач виступив орендодавцем, а відповідач орендарем частини приміщення на 1 поверсі 2-поверхової будівлі за адресою: Донецька область, Першотравневий район, с.Урзуф, вул.Леніна, 64, загальною площею 235,3м.кв. комерційних приміщень для розміщення сільської ради.

У п.12.1 договору сторони дійшли згоди, що умови цього договору поширюються на відносини між ними, які виникли до його укладення, а саме з 01.01.2015р.

01.01.2015р. позивачем відповідачу передана означена нерухомість, про що у відповідності до ст.795 Цивільного кодексу України сторонами складено акт приймання-передачі визначеного вище нерухомого майна.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов, зокрема, договору.

Згідно із ст.631 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Тобто, строк дії договору обумовлює строк існування між сторонами певних зобовязань.

Відповідно до ст.763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пункт 12.1 договору оренди №183-12Е000 від 16.03.2015р. визначає укладення даного договору строком до 31.12.2015р.

Частиною 2 ст.795 Цивільного кодексу України встановлено, зокрема, припинення договору оренди з моменту повернення орендарем його предмету, що оформляється відповідним документом (атом), який підписується сторонами договору.

Матеріали справи містять приймання-передачі (повернення) нерухомого майна від 31.12.2015р., що підтверджують факт повернення найманого нерухомого майна та вказує на використання відповідачем предмета договору оренди №183-12Е000 від 16.03.2015р. включно по грудень 2015р.

Враховуючи викладені обставини, норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, а також положення ст.631 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України на протязі зазначеного Позивачем періоду, а саме з січня 2015р. по грудень 2015р., відповідач мав належним чином виконувати прийняті на себе обов'язки за означеним договором.

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до п.3.1 договору оренди орендна плата встановлюється орендодавцем за домовленістю сторін (за договірною ціною) на підставі його внутрішніх нормативних актів і згідно з додатком 3 до договору становить: за базовий місяць оренди майна грудень 2014р. 19,21 грн. з ПДВ (20%) за 1м.кв. комерційних приміщень. Орендна плата за базовий місяць оренди за 235,3м.кв. всієї орендної площі становить 4 520,11 грн. з урахуванням податку на додану вартість (20%).

За кожний наступний місяць орендна плата визначається шляхом коригування її розміру за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць, за винятком випадків дефляції (п.3.1.2).

Крім того, приймаючи до уваги зміст п.3.2 договору розмір орендної плати може бути переглянуто у випадках, передбачених цим договором, а також у разі зміни нормативно-правових актів; зміни актів, що належать до внутріорганізаційної діяльності та виключеної компетенції товариства; зміни або запровадження нових цін, тарифів і коефіцієнтів тощо, зокрема фіксованої орендної плати, розмір якої може змінюватись наказом товариства; введення інших обовязкових зборів і платежів; зміни методики розрахунку орендної плати.

Пунктом 3.3. договору встановлено обовязок орендаря додатково до орендної плати оплачувати витрати на утримання майна та вносити плату окремо у строк, зазначений у п.3.6 договору, згідно з рахунками орендодавця, пропорційно орендованій площі.

Зведеним розрахунком експлуатаційних витрат та комунальних платежів для приміщення, що орендується за адресою Донецька область, Першотравневий район, с.Урзуф, вул.Леніна, 64 (додаток №4 до договору №183-12Е000) відшкодування витрат за орендовану площу з урахуванням податку на додану вартість встановлено у розмірі 151,91грн.. При цьому, зазначена сума може змінюватись автоматично згідно діючих нових тарифів на енергоресурси та індексації вартості землі, зведений розрахунок може змінюватись та доповнюватись іншими видами витрат з урахуванням вимог актів орендодавця з питань оренди.

Згідно п.3.6 договору орендна плата перераховується орендарем у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок орендодавця не пізніше 27 числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються орендодавцем не пізніше 17 числа місяця, наступного за розрахунковим та надаються орендарю разом з актом про надані послуги та податковою накладною.

Разом з цим, п.3.9 договору сторони передбачили, що у разі, зокрема, закінчення строку дії цього договору орендна плата за останній місяць розраховується орендодавцем з урахуванням фактичного періоду використання, визначеного відповідно до акта передачі-приймання орендованого майна, та фактичних витрат на його утримання за поточний період. У разі відсутності на дату повернення майна з оренди даних про фактичні витрати на його утримання вартість таких витрат розраховується на підставі чинних тарифів за середнім рівнем споживання або пропорційно до розміру займаної орендарем загальної площі. Орендна плата за останній місяць сплачується орендарем на підставі рахунку, який складається орендодавцем на дату підписання акта передачі-приймання майна та підлягає оплаті протягом 20 календарних днів.

Приймаючи до уваги представлений позивачем рахунок №1200ДЦ/15-447 від 31.12.2015р. за період з 01.12.2015р. по 31.12.2015р., на дату складання акту приймання-передачі (повернення) нерухомого майна, відповідачу нарахована орендна плата в сумі 6 682,99грн., відшкодування витрат передбачених п.3.3 договору №183-12Е000 від 16.03.2015р. у сумі 151,91 грн., що разом становить 6 834,90 грн.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та відсутність будь-яких доказів, що спростовують дане, згідно норм процесуального закону, відповідач за використання орендованого нерухомого майна у період грудень 2015р. повинен сплатити позивачу орендну плату в сумі 6 682,99грн. не пізніше 20.01.2016р. та витрат, покладених відповідно до п.п.3.3 у загальному розмірі 151,91 грн. не пізніше 27.01.2016р.

Проте, беручи до уваги представлені суду банківськи виписки та відсутність доказів протилежного, в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, грошове зобовязання відповідача перед позивачем на жодну із зазначених сум на момент прийняття рішення суду не виконане.

За таких обставин, враховуючи, що позов повністю доведений позивачем та обґрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач заперечень проти позову не надав, суд дійшов висновку, що свої зобов`язання відносно своєчасної та повної сплати позивачу орендної плати та витрат за договором №183-12Е000 від 16.03.2015р. за період грудень 2015р. у загальній сумі 6 834,90 грн. всупереч ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України Відповідач не виконав.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 6 834,90 грн. підлягають задоволенню у повній сумі.

У відповідності до п.8.2 договору оренди №183-12Е000 від 16.03.2015р. у разі наявності заборгованості по орендній платі чи іншим витратам за договором за попередній місяць станом на 27 число поточного місяця, орендарю нараховується пеня від суми простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, починаючи з 28 числа поточного місяця до дати погашення заборгованості.

Враховуючи приписи Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», розмір пені за неналежне виконання грошового зобовязання встановлений у відповідності до норм чинного законодавства України.

Приймаючи до уваги зазначене, період прострочення, з якого починається нарахування штрафних санкцій за договором оренди №183-12Е000 від 16.03.2015р. є 28 число місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до п.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За змістом п.1 ст.230 штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Виходячи з представленого суду розрахунку позивачем нарахована та предявлена до стягнення пеня у розмірі 640,91 грн. за період прострочення з 28.01.2016р. по 14.04.2016р. Останнє не суперечить приписам ст.232 Господарського кодексу України та умовам договору №183-12Е000 від 16.03.2015р.

Перевіривши розрахунок даних позовних вимог за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН», суд дійшов висновку про їх задоволення у межах заявлених позовних вимог, оскільки за розрахунком суду загальний розмір пені становить суму, більшу ніж заявлено до стягнення.

Прострочення відповідачем грошового зобовязання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України тягне за собою обовязок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми за весь час несвоєчасного виконання обовязку щодо сплати відповідних сум, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача сума 3% річних за період з 28.01.2016р. по 14.04.2016р. від загального розміру простроченої суми складає 43,82 грн., інфляційних витрат за період з 01.02.2016р.-14.04.2016р. 40,74грн.

Перевіривши арифметичний розрахунок даних позовних, період та базу для їх нарахування за допомогою програми «Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій ЛІГА:ЗАКОН», період та базу для їх нарахування, суд не вбачає суперечностей вищевикладеним приписам договору оренди, укладеному між сторонами, та нормам матеріального права, а отже дійшов висновку про їх задоволення у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги зазначене та керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м.Київ, в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком», м.Дніпропетровськ, до Урзуфської сільської ради, с.Урзуф Першотравневого району Донецької області, про стягнення 7560,37 грн., у тому числі: заборгованості за договором №183-12Е000 від 16.03.2015р. у сумі 6834,90 грн., пені у сумі 640,91 грн., 3% річних у сумі 43,82 грн., збитків від інфляції у сумі 40,74 грн. задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Урзуфської сільської ради (87455, Донецька область, Першотравневий район, с.Урзуф, вул.Леніна, б.64, , п/р0337 у ГУ ДКСУ в Донецькій області, МФО 834016) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (01601, м.Київ, бул.ОСОБА_1, б.18, , банківські реквізити не зазначено) в особі Дніпропетровської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» (49600, м.Дніпропетровськ, вул.Херсонська, б.26, , п/р8 у АБ «Укргазбанк», МФО 320478) 7560,37 грн., у тому числі 6834,90 грн. основного боргу, 640,91 грн. пені, 43,82 грн. 3% річних та 40,74 грн. інфляційних витрат, а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1378,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В судовому засіданні 09.06.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення складено та підписано 14.06.2016р.

Суддя О.В. Кротінова