РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2016Справа №910/9864/16

За позовомПублічного акціонерного товариства "Укргідроенерго"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олекса-Буд"
простягнення 328 492,80 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Рева І.І. - представник за довіреністю № 5/93 від 30.12.15;
від відповідача Кучеренко О.І. - представник за довіреністю від 09.06.16

В судовому засіданні 15.06.16, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Укргідроенерго" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олекса-Буд» 328 492,80 грн. в якості безпідставно утримуваних грошових коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами за результатами проведеної процедури закупівлі (відкриті торги) було укладено договір від 17.09.14 № 2608-1 на виготовлення, поставку, мотаж-демонтаж, та пусконаладку блочного трансформатора для філії «Канівська ГЕС». За результатами планової ревізії, проведеної Державною фінансовою інспекцією України, встановлено, що складські витрати на загальну суму 228 496,80 грн. включені відповідачем до ціни трансформатора та оплачені позивачем безпідставно, чим завдано матеріальної шкоди (збитків) ПАТ «Укргідроенерго» безпідставно, чим задано матеріальної шкоди (збитків) позивачу на цю суму. Крім того, незважаючи на те, що вартість інженерних послуг (послуг шеф-монтажу) входить до вартості товару по договору № 2608-1, філією Каскад Київських ГЕС та ГАЕС самостійно укладено договір від 12.10.2015 № 12/10/15 з ПАТ «Запоріжтрансформатор» на послуги, які вже оплачено ПАТ «Укргідроенерго» в складі товару по договору 2608-1. Таким чином, зайве понесення витрат філією Каскад Київських ГЕС та ГАЕС в розмірі 99996,00 грн. з ПДВ здійснено всупереч умовам договору № 2608-1 та згідно ст. 22 ЦК України та ст.. 224, 225 ГК України є збитками, заподіяними ПАТ «Укргідроенерго».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.05.2016 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 15.06.2016.

13.06.16 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позов, відповідно до якого останній вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими з наступних підстав. Посилання позивача на безпідставність включення вартості зберігання обладнання на загальну суму 228 496,80 грн. до вартості договору № 2608-1 від 17.09.14 не відповідає дійсності, оскільки відповідачем для виконання своїх зобов'язань за договором та на виконання умов договору понесено витрати к сумі 240 000,00 грн. по зберіганню обладнання, яке є предметом договору. Крім того, необхідність додаткового залучення фахівців заводу виробника та оплати позивачем їх послуг у сумі 99996,00 грн. була зумовлена необхідністю збереження гарантійних зобов'язань у зв'язку іншим об'єктом встановлення, іншими об'ємами робіт та необхідністю адаптації трансформатора, що виготовлявся для Канівської ГЕС до умов роботи на Київській ГЕС. Даний додатковий об'єм інженерних робіт позивач у відповідача безпосередньо не замовляв, а тому дані послуги не було передбачено договором 0610/15-1. Позивачем було самостійно замовлено ці послуги безпосередньо у виробника трансформатора ПАТ «Запоріжтрансформатор». Таким чином, сплачені позивачем послуги шеф-нагляду ПАТ «Запоріжстранформатор» у сумі 99996,00 грн. не входять до ціни договору № 0610/15-1, а тим більше до ціни договору № 2608-1 та не надавались безпосередньо відповідачем.

В судове засідання 15.06.2016 представники сторін з'явились, надали додаткові докази, що були залучені до матеріалів справи, надали пояснення по суті спору, представник позивача позовні вимоги підтримав, відповідач проти позову заперечував в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

17 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Укргідроенерго" (далі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олекса-буд» (далі - відповідач, виконавець) було укладено Договір № 2608-1 на виготовлення, поставку, монтаж-демонтаж, та пусконаладку блочного трансформатора для філії «Канівська ГЕС» ПАТ «Укргідроенерго» (далі - Договір).

Згідно п. 1.1. договору на умовах цього Договору та за результатами проведеної процедури закупівлі: відкриті торги ДК 016-2010, код 27.11.4. - Трансформатори електричні (виготовлення, поставка, монтаж-демонтаж та пусконаладка блочного трансформатора для Філії «Канівська ГЕС» ПАТ «Укргідроенерго»), що відбулася 23.07.2014 року, виконавець зобов'язується власними і залученими силами, згідно з Технічним завданням, яке надається Замовником, виготовити та поставити на монтажний майданчик філії Замовника «Канівська ГЕС» відповідно до Специфікації обладнання №1 (Додаток №1) (далі - Товар); виконати роботи з демонтажу старого та монтажу поставленого Товару для філії Замовника «Канівська ГЕС» (Додаток № 2); виконати роботи із пусконаладки Товару для філії Замовника «Канівська ГЕС» (Додаток № 3) та виконати перевезення (далі - поставку) Товару, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити поставлений товар, виконані роботи та виконане перевезення.

Відповідно до п. 1.2. договору найменування Товару - Трансформатор силовий трифазний двохобмотувальний масляний ТРД - 90000/110-У1; найменування робіт - демонтажні і монтажні роботи та пусконаладка Товару; найменування послуг: транспортування Товару на монтажний майданчик філії Замовника «Канівська ГЕС».

Відповідно до п. 1.3. Розділу 1 Договору, номенклатура, технічні параметри, кількість, ціна Товару для філії Замовника «Канівська ГЕС» зазначаються у Специфікації обладнання № 1, що є Додатком № 1 до цього Договору, а також відповідно Додатків № 6 і № 7 до цього Договору.

Відповідно до п. 4.5. загальна ціна Договору становить 27 495 985,00 грн. (в т. ч. ПДВ - 4 582 664,17 грн.).

Пунктом 4.6 договору встановлено, що ціна договору є динамічною і може зменшуватись залежно від реального фінансування видатків замовника.

Згідно з п. 1 Додаткової угоди № 1 від 19.09.2014 року загальна ціна Договору становить 27 360 213,68 грн. Відповідно до п. З Додаткової угоди № 3 від 23.06.2015 року термін дії Договору продовжено сторонами до 31.12.2016 року.

Відповідно до пунктів 4.1.- 4.4. Договору ціна Договору включає: ціну Товару, що виготовляється і поставляється, визначена у Специфікації обладнання № 1 (Додаток №1) до цього Договору; ціну демонтажних і монтажних робіт Товару визначена у Договірній ціні та Кошторисах вартості цих робіт (Додаток №2) до цього Договору; ціну комплексу робіт з пусконаладки Товару визначена у Договірній ціні з Кошторисами вартості пусконаладки та інших розрахунках (Додаток №3) до цього Договору та ціну витрат на транспортування Товару, яка зазначена у Розрахунках вартості перевезення (Додаток №4) до цього Договору.

Розділом 5 Договору визначено порядок розрахунків по Договору, так, п.п. 5.1.1 та 5.1.2. п. 5.1. визначено, що розрахунки за Договором здійснюються у наступному порядку:

протягом 5 банківських днів Замовник перераховує попередню оплату у розмірі 7 616 561, 55 грн., що становить 30 % від ціни товару, передбаченої пунктом 4.1. цього Договору;

остаточний розрахунок за виготовлений і поставлений Товар здійснюється за фактом поставки Товару на монтажний майданчик філії Замовника, що зазначено у пункті 1.9. цього Договору, та проводиться замовником протягом 5 банківських днів від дати виставлення виписаного виконавцем рахунку на підставі видаткової накладної і акту приймання-передачі товару.

На виконання своїх зобов'язань по Договору, 10.10.2014 р. позивачем було сплачено на рахунок відповідача попередню оплату у розмірі 7 616 561,55 грн. з ПДВ, що становить 30% вартості договору та відповідає п. 5.1. Договору.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи 04.06.2015 р. та 27.08.2015 р. позивачем було перераховано відповідачу грошові кошти у сумі 4 460 097,60 грн. з ПДВ та 48 736,80 грн. з ПДВ відповідно до Специфікації обладнання № 1 (Додаток №1) за додаткове обладнання для Трансформатора ТРД-90000/110-У1. Остаточний розрахунок позивачем з відповідачем було здійснено 13.10.2015 р. за поставлене обладнання та послуги з перевезення Товару у розмірі 14 253 294,93 грн. з ПДВ.

Отже, загальна сума сплачених грошових коштів позивача на рахунок відповідача по Договору становить 26 378 690,88 грн. з ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем згідно видаткової накладної № РН-0000008 від 08.10.15 та Акту № 10/15-1 здачі-приймання товару від 08.10.15 передано, а філією «Канівська ГЕС» прийнято у власність товар, передбачений умовами договору у кількості 1 шт. за ціною 19175843,28 грн. з ПДВ, що складається з вартості трансформатора 18947846,48 грн. та вартості складських витрат в сумі 228496,80 грн.

07.10.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 0610/15-1, відповідно до п. 1.1. якого Замовник (позивач) доручає, а Виконавець (відповідач) забезпечує, відповідно до Дефектних актів (Додатки № 1, № 2, № 4) та Технічного завдання (Додаток №6) і умов Договору, виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт трансформатору ТРД-90000/110-У1 для блоку № 4 Київської ГЕС та надання послуг з перевезення трансформатору ТРД-90000/110-У1 для блоку № 4 Київської ГЕС філії «Каскад Київських ГЕС і ГАЕС» ПАТ «Укргідроенерго» (далі - Договір 0610/15-1).

Відповідно до п. 1.3. Договору 0610/15-1, завантаження вантажу здійснюється Виконавцем за адресою: 19000, Україна, Черкаська обл., м. Канів, вул. Золотоношська, 1, філія «Канівська ГЕС» ПАТ «Укргідроенерго», із додержанням правил, встановлених законом України «Про автомобільний транспорт», Статутом автомобільного транспорту та іншими нормативними актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до п. 2.3. Договору 0610/15-1, загальна ціна договору становить 549 984,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.11.15 позивачем було сплачено відповідачу 229 159,63 грн., 10.12.15 було сплачено 32 833,97 грн. та 280 424,40 грн., а всього 542 418,00 грн. згідно довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № 1 та № 2 за листопад 2015 року, актів приймання виконаних будівельних робіт № 1, № 2 за листопад 2015 року, акта здачі-прийняття робіт № ОУ-2 від 09.10.15.

30.10.15 відповідач виконав свої зобов'язання та здійснив перевезення трансформатору до Київської ГЕС філії «Каскад Київських ГЕС і ГАЕС» ПАТ «Укргідроенерго» у м. Вишгород, а також виконав монтаж та пусконалагоджувальні роботи.

Тобто, на замовлення позивача відповідачем було перевезено трансформатор ТРД - 90000/110-У1, поставлений 08.10.2015 року для філії «Канівська ГЕС» ПАТ «Укргідроенерго» у м. Канів згідно Договору № 2608-1. до м. Вишгород та встановлено на блок № 4 Київської ГЕС Філії «Каскад Київських ГЕС і ГАЕС» ПАТ «Укргідроенерго».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на Акт № 05-21/10 ревізії фінансово-господарської діяльності ПАТ «Укргідроенерго» та його філій за період з 01.01.2014 по 30.10.2015, складений 09.02.2016 Державною фінансовою інспекцією України. У вказаному Акті ревізії зазначено, що до вартості товару, отриманого філією «Канівська ГЕС» згідно накладної № РН-0000008 від 08.10.15 входять також складські втрати на суму 228 496,80 грн. з ПДВ, понесення яких відповідачем не підтверджено, чим не дотримано вимоги ст..ст. 11, 12, 203 ЦК України, ст..ст. 2, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», пункти 2.4, 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.

Крім того, проведеною ревізією встановлено, що в порушення умов договору № 2608-1 від 17.09.14 у жовтні-грудні 2015 філією «Каскад Київських ГЕС та ГАЕС» ПАТ «Укргідроенерго» було зайво сплачено відповідачу вартість інженерних послуг на суму 99 996,00 грн., тоді як ці послуги вже ввійшли до вартості товару за договором № 2608-1 та були оплачені позивачем у складі вартості товару. На думку позивача, грошові кошти в розмірі 328492,80 грн., що були ним сплачені відповідачу, підлягають поверненню останнім на підставі ст.. 1212 ЦК України як такі, що безпідставно утримуються відповідачем.

30.03.16 позивач направив відповідачеві лист № 5-2/2018 з вимогою повернути безпідставно отримані грошові кошти в загальній сумі 328492,80 грн., проте вказаний лист був залишений відповідачем без відповіді.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та не заперечується представниками сторін, позивачем у встановленому Договором порядку було прийнято в повному обсязі та без зауважень поставлене відповідачем обладнання, надані послуги та виконані відповідачем роботи, що підтверджується залученими до справи вищеописаними видатковою накладною, актом здачі-приймання товару, актом здачі-прийняття робіт та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт, що були підписані повноважними представника позивача, скріплені його печаткою без зауважень з його боку щодо обсягів та якості товару та наданих послуг.

При цьому, матеріали справи не містять доказів заявлення позивачем зауважень до відповідача щодо наявності будь-яких відступів від умов Договору № 2608-1 від 17.09.14 та/або договору № 0610/15-1 від 07.10.15, у тому числі щодо ціни товару, робіт та матеріалів, указаних в Договорах, акті виконаних робіт та довідці про вартість робіт. Також матеріали справи не містять доказів наявності між сторонами спору з приводу наявності недоліків у поставленому товарі, виконаних роботах та використаних матеріалах.

Суд погоджується з запереченнями відповідача, що безпідставності включення вартості зберігання обладнання на суму 228496,80 грн. до вартості договору № 2608-1 від 17.09.14, оскільки як підтверджено матеріалами справи, відповідачем для виконання своїх зобов'язань за договором та на виконання умов договору понесено витрати у сумі 240 000,00 грн. (згідно виписки з рахунку відповідача за 10.10.2014) по зберіганню обладнання, яке є предметом договору.

Крім того, судом встановлено, що інженерні послуги (шеф-нагляд) по встановленню трансформатора саме на Київській ГЕС договором № 0610/15-1 не передбачені. Сплачені позивачем послуги шеф-нагляду ПАТ «Запоріжтрансформатор» в сумі 99996,00 грн. не входять до ціни договору № 0610/15-1 та № 2608-1, та не надавались безпосередньо відповідачем.

Суд зазначає, що Акт ревізії Державної фінансової інспекції України, на який посилається позивач як на доказ невідповідності обсягів наданих йому послуг, не встановлює в розумінні ст. 35 ГПК України обставин, які не потребують доведення.

Так, загальне поняття акта ревізії наведено у пункті 3 Порядку проведення інспектування Державною фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 N 550 (далі - Порядок), згідно з яким акт ревізії - документ, який складається посадовими особами контролюючого органу, що проводили ревізію, фіксує факт її проведення та результати. Заперечення, зауваження до акта ревізії (за їх наявності) та висновки на них є невід'ємною частиною акта.

У цьому випадку акт ревізії, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень (що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта ревізії) не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб'єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 10.09.2013 у справі № 21-237а13).

Пунктом 50 Порядку встановлено, що за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об'єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

В свою чергу, доказів того, що на підставі вказаного акту органами Державної фінансової інспекції України було вжито будь-які з вищезазначених заходів (в тому числі звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства), матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони були вільними в укладенні Договору на визначених ним умовах та погодили ціну Договору, а підписавши акт виконаних робіт, довідку про їх вартість та провівши оплату - фактично підтвердили виконання робіт та поставку товару належним чином та відповідно до умов Договору.

За умови наявності між сторонами договірних відносин, підстави для стягнення з відповідача 328 492,80 грн. в порядку ст.ст.1212 ЦК України відсутні. Суд зазначає, що посилання позивача в обґрунтування своїх позовних вимог на норми ст. 1212 Цивільного кодексу України є помилковими та необґрунтованими, оскільки за змістом наведеної норми особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

При цьому, за змістом ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Виходячи з аналізу вищенаведеної норми, суд приходить до висновку, що вказаний вид позадоговірних зобов'язань зумовлений такими юридичними фактами, як набуття особою майна, або його збереження за рахунок іншої особи, а також відсутність для цього правових підстав, або якщо такі підстави відпали.

Таким чином, оскільки між сторонами у даній справі було укладено договори № 2608-1 від 17.09.14 та № 0610/15-1 від 07.10.15, грошові кошти позивачем були сплачені відповідачу на підставі та на виконання вищевказаних договорів, тобто за наявності відповідної правової підстави та не можуть бути кваліфіковані як безпідставне збагачення, а відтак - норми ст. 1212 Цивільного кодексу України у даному випадку не підлягають застосуванню.

Тож, правовідносини сторін у даній справі врегульовані нормами зобов'язального права, в той час як договірних характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного суду України від 14.10.2014 р. у справі № 922/1136/13 та від 22.01.2013 р. у справі № 5006/18/13/2012.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права.

Таким чином, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні та в позові належить відмовити.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.06.2016.

Суддя Пукшин Л.Г.