УХВАЛА

09 червня 2016 року Справа № 913/61/14

Провадження №11/913/61/14

Суддя господарського суду Луганської області Драгнєвіч О.В, розглянувши заяву ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртранснафта в особі філії Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ Укртранснафта №91-27/3267 від 20.05.2016 про поновлення строку для предявлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу від 28.02.2014 у справі №913/61/14

за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртранснафта в особі філії Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ Укртранснафта, м. Кременчук Полтавської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання, м. Луганськ

про стягнення 10495 грн. 66 коп.,

орган виконання рішення Артемівський відділ державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції,

при секретарі судового засідання Дмітрієвій К.С.,

у засіданні брали участь:

від позивача (стягувача): ОСОБА_2, заступник начальника юридично-договірного відділу філії "Придніпровські магістральні нафтопроводи" ПАТ "Укртранснафта", за довіреністю №262 від 25.12.2015;

від відповідача (боржника): представник не прибув;

від органу виконання рішення: представник не прибув;

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Луганської області від 13.02.2014 у справі №913/61/14 позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне обєднання на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртранснафта в особі філії Придніпровські магістральні газопроводи ПАТ Укртранснафта за договором № ДСВ/155 від 29.12.2009 - суму заборгованості у розмірі 5065 грн. 00 коп., пеню у розмірі 158 грн. 36 коп., 3% річних у розмірі 36 грн. 39 коп.; за договором № ДСВ/155 від 29.12.2009 суму заборгованості у розмірі 5060 грн. 00 коп., пеню у розмірі 150 грн. 50 коп., 3% річних в сумі 34 грн. 61 коп., судовий збір у розмірі 1720 грн. 50 коп.

Господарським судом Луганської області 28.02.2014 видано наказ стягувачу про примусове виконання рішення у справі №913/61/14.

З метою виконання наказ господарського суду Луганської області від 28.02.2014 було предявлено до виконання, постановою старшого державного виконавця Артемівського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції від 02.04.2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу у справі №913/61/14 від 28.02.2014.

30.05.2016 до канцелярії господарського суду Луганської області від позивача (стягувача) надійшла заява № 91-27/3267 від 20.05.2016 про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу господарського суду Луганської області від 28.02.2014 у звязку з його втратою.

У відповідності до вимог ст.24 Закону України Про виконавче провадження, згідно якої розгляд заяви про поновлення строку для предявлення наказу здійснюється судом в десятиденний строк у судовому засіданні, ухвалою суду від 30.05.2016 розгляд заяви призначено на 09.06.2016.

Також, з огляду на десятиденний строк встановлений законодавцем для розгляду заяви про поновлення строку для предявлення наказу, з метою своєчасного повідомлення сторін про час та місце проведення судового засідання суд додатково здійснив повідомлення шляхом передачі телефонограм сторонам, що підтверджується матеріалами справи.

В судове засідання 09.06.2016 прибув повноважний представник позивача (стягувача). Представники відповідача (боржника) та від органу виконання рішення в судове засідання не прибули, про причини неявки суд не повідомили.

З огляду на те, що у відповідності до ч.2 ст.119 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви, за висновком суду, неявка представників боржника, органу виконання рішення, яких було належним чином повідомлено, не перешкоджає розгляду заяви стягувача про поновлення строку для предявлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу.

Суд, заслухавши пояснення повноважного представника позивача (стягувача) в судовому засіданні 09.06.2016 року, дослідивши додані до заяви документи, визнає заяву обґрунтованою та також, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

З змісту поданої заяви вбачається, що в частині заявленого клопотання про видачу дублікату наказу вона вмотивована тим, що у відповідь на звернення позивача (стягувача) до органу виконання рішення останнього листом №758 від 14.07.2015 було повідомлено, що матеріали виконавчих проваджень та вся матеріально-технічна база при переміщенні Артемівського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції до м. Сєвєродонецьк Луганської області у звязку із проведенням антитерористичної операції вивезені не були, розяснено стягувачу про можливість звернення до суду із відповідною заявою про видачу дубліката втраченого наказу.

Тому, на сьогоднішній день стягувач вважає, що він позбавлений права звернення до Державної виконавчої служби для примусового виконання рішення суду через відсутність у нього оригіналу наказу, а оскільки оригінал наказу втрачено не з вини заявника, він вважає поважною причину пропуску строку для предявлення наказу до виконання та просить строк відновити.

На виконання вимог ст.120 ГПК України заявником надано платіжне доручення про сплату судового збору в належному розмірі за видачу дубліката наказу, а також довідку про втрату виконавчого провадження №42782122 за №329 від 04.03.2016, видану Артемівським відділом державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції, в якій зазначено, що вказане виконавче провадження разом з оригіналом наказу №913/61/14 від 28.02.2014 втрачено.

Вирішуючи подану заяву, господарський суд виходить також з наступного.

Відповідно до положень Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина п'ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Як зазначає Конституційний Суд України, виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

За змістом ч. 1 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Після набрання судовим рішенням законної сили наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу рекомендованим чи цінним листом.

Статтею 120 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала.

В пункті 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012 №9 (із змінами і доповненнями) розяснено, що дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката).

Таким чином, Господарський процесуальний кодекс України не містить вимог щодо змісту заяви про видачу дублікату наказу. Водночас, ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України визначає документи, які обовязково повинні бути додані до заяви про видачу дубліката наказу на підтвердження факту втрати наказу.

Підставою для видачі наказу є подана заява з документами, які підтверджують факт втрати наказу. Господарський процесуальний кодекс України не надає суду права відмовити у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу з мотивів її необґрунтованості. Водночас, у видачі дубліката наказу може бути відмовлено, якщо до заяви про видачу дубліката не додано документів, передбачених статтею 120 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, у довідці виданій Артемівським відділом державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції, у відповідності до вимог ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, яка підписана відповідною посадовою особою органу виконання рішення, та підпис якої скріплено печаткою установи, зазначено про втрату виконавчого провадження №42782122 та оригіналу наказу №913/61/14 від 28.02.2014.

Також Артемівським відділом державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції з приводу втрати наказу № 913/61/14 виданого 28.02.2014 Господарським судом Луганської області про стягнення з ТОВ «ЛЕО» на користь ПАТ «Укртранснафта» в особі Філія «Придніпровські магістральні нафтопроводи» ПАТ «Уктранснафта» боргу у розмірі 10504,86 грн. та 1720,50грн. судового збору повідомлено наступне.

На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», наказу Міністерства юстиції України від 25.11.2014 № 246/7 «Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області» та наказу Головного управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 № 46-В «Про переміщення органів та установ Луганської області територіальні органи юстиції», що знаходяться на тимчасово неконтрольованій території, переміщено на територію підконтрольну українській владі.

Артемівський відділ державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції тимчасово переміщено за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. 8-го Березня, 1.

У звязку із знаходженням приміщення Артемівського ВДВС Луганського МУЮ на тимчасово не підконтрольній Українській владі території, виконавче провадження разом з оригіналом наказу № 913/61/14 виданого 28.02.2014 втрачене.

Стягувачем також додано копію постанови Артемівського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиці про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу від 28.02.2014 № 913/61/14 від 02.04.2014.

В листі № 758 від 14.07.2015 Артемівського відділу державної виконавчої служби, зокрема, державним виконавцем наведено дані про стан виконавчого провадження, згідно яких:

02.04.2014 Артемівським відділом державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

09.04.2014 Артемівським відділом державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції винесено постанову про стягнення виконавчого збору.

22.06.2014 Артемівським відділом державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції винесено постанову про стягнення витрат на проведення виконавчих дій.

Як встановлено судом, зазначене також відповідає даним, що містяться в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень з приводу виконавчого провадження за №42782122.

Враховуючи приписи чинного законодавства, господарський суд приймає довідку за №329 від 04.03.2016 як належний і допустимий доказ втрати наказу в розумінні ст.ст. 34, 120 Господарського процесуального кодексу України.

З приводу заявленого стягувачем клопотання про поновлення строку для пред`явлення наказу до виконання суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України Про виконавче провадження стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання, що також узгоджується зі ст.119 Господарського процесуального кодексу України.

В ст. 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою сторони, прокурора чи зі своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Господарський суд відновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску строку поважними.

Судом встановлено, що стягувачем було предявлено своєчасно до органу виконання наказ господарського суду Луганської області від 28.02.2014 у справі № 913/61/14, про що свідчить винесена постанова про відкриття виконавчого провадження старшим державним виконавцем Артемівського відділу державної виконавчої служби Луганського міського управління юстиції від 02.04.2014 (виконавче провадження №42782122).

Пунктом 1, ч.1 ст. 23 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, у разі предявленням виконавчого документа до виконання.

У відповідності до положень ч.2 вказаної статті, після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що з предявленням стягувачем наказу до виконання строк предявлення виконавчого документа до виконання перервався, а отже саме з 02.04.2014 (дата предявлення наказу до виконання, винесення постанови про відкриття виконавчого провадження) починається відрахування нового строку предявлення наказу до виконання в силу ч.ч.1,2 ст.23 Закону України Про виконавче провадження.

Відповідно до положень ст.ст.17, 22 Закону України Про виконавче провадження (в редакції, чинній на час видачі судом наказу) наказ може бути предявлений до виконання протягом року.

В наказі №913/61/14 від 28.02.2014 вказано, що він дійсний для предявлення до виконання до 28.02.2015.

За таких обставин, суд погоджується з доводами стягувача про те, що строк наказу для предявлення його до виконання фактично сплинув 02.04.2015, тобто до звернення стягувача зі своєю заявою.

Враховуючи те, що наказ було втрачено з обєктивних та незалежних від стягувача причин (під час перебування наказу на виконанні), та оскільки після отримання від органу виконання рішення відповідної довідки на підтвердження втрати наказу у відповідності до вимог ст.120 ГПК України стягувач звернувся до суду із відповідною заявою про відновлення пропущеного строку та видачу дубліката наказу, суд вважає за можливе поновити однорічний строк для предявлення наказу господарського суду Луганської області від 28.02.2014 № 913/61/14 до виконання з дати винесення цієї ухвали суду. Видати дублікат наказу.

Отже, заява ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртранснафта в особі філії Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ Укртранснафта №91-27/3267 від 20.05.2016 про поновлення строку для предявлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу від 28.02.2014 у справі №913/61/14 підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 86, 119, 120 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 акціонерного товариства Укртранснафта в особі філії Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ Укртранснафта №91-27/3267 від 20.05.2016 про поновлення строку для предявлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу від 28.02.2014 у справі №913/61/14 задовольнити повністю.

2. ОСОБА_1 акціонерному товариству Укртранснафта в особі філії Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ Укртранснафта дублікат наказу господарського суду Луганської області від 28.02.2014 у справі № 913/61/14.

3. Поновити ОСОБА_1 акціонерному товариству Укртранснафта в особі філії Придніпровські магістральні нафтопроводи ПАТ Укртранснафта однорічний строк для предявлення до виконання наказу господарського суду Луганської області №913/61/14 від 28.02.2014 з дати винесення цієї ухвали.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Драгнєвіч