КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"14" червня 2016 р. Справа №910/33008/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Доманської М.Л.

Шипка В.В.

За участі представників сторін:

Агентство Авторських Прав": Шалавінський Р.В. та Гандзюк А.Ю. - діють на підставі довіреності б/н від 27.05.2016;

від відповідача - ТОВ "ЕЛКО УКРАЇНА": Шарабовський Б.В. - діє на підставі довіреності б/н від 11.01.2016;

від третьої особи-1, яка не заявляює самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державна фіскальна служба України: не з`явились;

від третьої особи-2, яка не заявляює самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Об'єднання підприємств "Український музичний альянс": Неволіна А.Ю. - діє на підставі довіреності б/н від 20.05.2016;

розглядаючи апеляційну скаргу всеукраїнської громадської

організації "Всеукраїнське Агентство Авторських Прав"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2016

у справі № 910/33008/15 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом всеукраїнської громадської організації "Всеукраїнське Агентство Авторських Прав"

до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛКО УКРАЇНА"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) Державна фіскальна служба України

2) об'єднання підприємств "Український музичний альянс"

про стягнення 77100,56 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 у справі № 910/33008/15 відмовлено у задоволенні позову всеукраїнської громадської організації "Всеукраїнське Агентство Авторських Прав" до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "ЕЛКО УКРАЇНА", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1) Державна фіскальна служба України, 2) об'єднання підприємств "Український музичний альянс" про стягнення 77100,56 грн.

Не погоджуючись із згаданим рішенням господарського суду першрої інстанції, всеукраїнська громадська організація "Всеукраїнське Агентство Авторських Прав" звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 у справі № 910/33008/15 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2016 (у складі головуючого судді: Верховця А.А., суддів: Остапенка О.М., Шипка В.В.) апеляційну скаргу було прийнято до провадження, призначено до розгляду в судовому засіданні на 24.05.2016 о 14:00.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів з розгляду апеляційної скарги, здійсненої у зв'язку з участю судді Шипко В.В. у первинному квалафікаційному оцінюванні 24.05.2016, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію у складі головуючого судді: Верховця А.А., суддів: Остапенка О.М., Гарник Л.Л.

Ухвалою від 24.05.2016 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження апеляційну скаргу всеукраїнської громадської організації "Всеукраїнське Агентство Авторських Прав" та призначено до розгляду в судовому засіданні на 24.05.2016 о 14:00.

24.05.2016 в судовому засіданні відповідно до ч. 3 ст. 77 ГПК України в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу Київським апеляційним господарським судом оголошувалась ухвала про відкладення розгляду справи до 07.06.2016.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів з розгляду апеляційної скарги, здійсненої у зв'язку з відстороненням судді Гарник Л.Л., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), від здійснення правосуддя для розгляду скарги було сформовано колегію у складі головуючого судді: Верховця А.А., суддів: Остапенка О.М., Сотнікова С.В.

Ухвалою від 06.06.2016 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження апеляційну скаргу всеукраїнської громадської організації "Всеукраїнське Агентство Авторських Прав" та призначено до розгляду на 07.06.2016.

В судовому засіданні 07.06.2016 відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу (далі за текстом - ГПК) України в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, оголошувалась перерва до 14.06.2016 - 12 год 20 хв, для надання можливості реалізації процесуальних прав учасників провадження у справі, подання доказів і участі в їх дослідженні в судовому процесі.

14.06.2016 в судовому засіданні представником позивача було подано клопотання про призначення судової експертизи з переліком питань до експертної установи, які мають бути роз'яснені судовими експертами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, Київським апеляційним господарським судом встановлено наступне.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 26.01.2016 суд витребував у Державної фіскальніої служби України інформацію про імпорт обладнання та матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, здійснений ТОВ «Елко Україна» за період з 01.01.2015 до 01.12.2015.

Згідно з інформацією, наданою Державною фіскальною службою України, Відповідач за період з 01.01.2015 до 01.12.2015 здійснив імпорт обладнання та матеріальних носіїв, із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, а саме, - твердотілих запам'ятовувальних пристроїв накопичувачів загалом на суму 10280 074,82 грн.

На підставі наданої інформації, Позивачем було надано до господарського суду першої інстанції заяву про уточнення позивних вимог разом з розрахунком заборгованості, відповідно до якої, сума відрахувань за імпорт Відповідачем твердотілих запам'ятовувальних пристроїв накопичувачів за період з 01.01.2015 по 01.12.2015 ,становить 77 100, 56 грн.

Проте, Позивач вважає, що встановлення факту відповідності даних матеріальних носіїв та обладнання вимогам передбаченим Постановою № 992, а саме, - із застосуванням яких у домашніх умовах можна здійснити відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах, потребує наявності спеціальних знань, і, є необхідним для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Позивачем на вирішення експертизи запропонровано наступні питання:

- Яким є загальне функціональне призначення обладнання/устаткування, що ввезені Товариством з обмеженою відповідальністю «Елко Україна» на митну територію України у період з 01.01.2015 по 01.12.2015 та позначені як «твердотілі запам'ятовувальні пристрої»?

- Чи можливо застосування у домашніх умовах (виключно в особистих цілях або для кола сім'ї) обладнання/устаткування, що ввезені Товариством з обмеженою відповідальністю «Елко Україна» на митну територію України у період з 01.01.2015 по 01.12.2015 та позначені як «твердотілі запам'ятовувальні пристрої», з метою відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах?

- Чи відноситься обладнання/устаткування, що ввезено Товариством з обмеженою відповідальністю «Елко Україна» на митну територію України у період з 01.01.2015 по 01.12.2015 та позначене як «твердотілі запам'ятовувальні пристрої» до «запам'ятовувальних пристроїв на жорстких дисках», відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 992 від 27.06.2003, застосування яких можливе у домашніх умовах для здійснення відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах?

Суд апеляційної інстанції зазначає про обґрунтованість доводів позивача щодо необхідності призначення експертизи та доцільність запрпонованих питань поставлених на вирішення експертизи.

В зв`язку з чим суд доходить висновку, що висновок експертизи зі спірних питань може бути прийнятий судом в якості належного доказу, прояснити суперечності та розбіжності, виявлені кожною із сторін, сприяти повному і всебічному розгляду справи, а відтак, - ухваленню правомірного та обґрунтованого рішення суду, прийняття якого є законним інтересом кожної із сторін.

Відповідно до ст. 17 Закону України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію (Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод) та практику Суду (Європейського суду з прав людини) як джерело права.

Рішеннями ЄСПЛ у справах „Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands" від 27.10.1993 (п. 33), та „Ankerl v. Switzerland" від 23.10.1996 (п. 38) встановлено, що принцип рівності сторін у процесі - у розумінні „справедливого балансу" між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони. Рівність засобів включає: розумну можливість представляти справу в умовах, що не ставлять одну сторону в суттєво менш сприятливе ніж іншу сторону; фактичну змагальність; процесуальну рівність; дослідження доказів, законність методів одержання доказів; мотивування рішень.

Крім того, принцип змагальності тісно пов'язаний з принципом рівності, тоді як рівноправність сторін - один із необхідних елементів принципу змагальності, „без якого змагальність як принцип не існує". Рівноправність сторін є суттю змагальності, бо тільки через рівні можливості сторін можлива реалізація принципу змагальності.

Також, у рішенні ЄСПЛ „Дульський проти України" від 01.06.2006 (заява № 61679/00), зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід'ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строк для їх отримання.

Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства. Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об'єктивності і повноти дослідження (ст. 3 Закону України "Про судову експертизу").

Відповідно до пункту 1.8. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (затверджена наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5 (далі - Інструкція) експертизи та дослідження проводяться фахівцями, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності і внесені до Державного реєстру атестованих судових експертів.

Відповідно п.п. 3, 6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" за змістом статті 101 ГПК апеляційний господарський суд, яким приймаються додаткові докази і перевіряється законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, вправі призначити судову експертизу на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку. На підставі пункту 5 статті 65 та пункту 1 частини другої статті 79 ГПК судову експертизу може бути призначено судом як у порядку підготовки справи до розгляду, так і в процесі розгляду. Відповідно до частини другої статті 41 ГПК учасники судового процесу вправі пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені експертом. Ці питання можуть бути запропоновані у позовній заяві, у відзиві або в окремому письмовому клопотанні сторони. Проте остаточне коло питань судовому експерту визначається господарським судом.

У рішення ЄСПЛ по справі "Бендерський проти України" №22750/02 від 15.11.2007 зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип незалежного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов'язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлі обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді "заслухані", тобто належним чином вивчені судом.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції має дослідити надані сторонами докази, для чого необхідні спеціальні знання, а тому суд вважає за необхідне, задовольнити клопотання позивача в частині призначення експертизи про відповідність даних матеріальних носіїв вимогам передбачених Постановою № 992.

Враховуючи вищезазначену практику ЄСПЛ та той факт, що роз'яснення питань, що виникли при вирішенні даного спору потребують спеціальних знань, Київський апеляційний господарський суд вважає за необхідне призначити комплексну судову експертизу.

З урахуванням пояснень представників учасників апеляційного провадження, суд визначив остаточне коло питань судовому експерту, у відповідності до положень ст. 41 ГПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 41-42, ст. ст. 86, 99 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Призначити по справі № 910/33008/15 комплексну судову комп'ютерно-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України ( 03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

2. На вирішення експертизи поставити питання:

- Яким є загальне функціональне призначення обладнання/устаткування, що ввезені Товариством з обмеженою відповідальністю «Елко Україна» на митну територію України у період з 01.01.2015 по 01.12.2015 та позначені як «твердотілі запам'ятовувальні пристрої»?

- Чи можливо застосування у домашніх умовах (виключно в особистих цілях або для кола сім'ї) обладнання/устаткування, що ввезені Товариством з обмеженою відповідальністю «Елко Україна» на митну територію України у період з 01.01.2015 по 01.12.2015 та позначені як «твердотілі запам'ятовувальні пристрої», з метою відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах?

- Чи відноситься обладнання/устаткування, що ввезено Товариством з обмеженою відповідальністю «Елко Україна» на митну територію України у період з 01.01.2015 по 01.12.2015 та позначене як «твердотілі запам'ятовувальні пристрої» до «запам'ятовувальних пристроїв на жорстких дисках», відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 992 від 27.06.2003, застосування яких можливе у домашніх умовах для здійснення відтворення творів і виконань, зафіксованих у фонограмах і (або) відеограмах?

3. Зобов`язати сторін на вимогу експерта представити останньому на дослідження всі необхідні для проведення експертизи документи та інші докази.

4. Зобов`язати сторін забезпечити вільний доступ експерта до об'єктів дослідження експертизи.

5. Для проведення експертизи надіслати до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України справу № 910/330058/15.

6. Повідомити експерта про те, що у разі встановлення фактів під час проведення експертизи, що мають значення для справи, але щодо яких не було поставлено запитань, експерт, відповідно до ч.2 ст. 42 ГПК України, може висловити свою думку з цих питань в експертному висновку.

7 . Витрати, пов'язані з проведенням експертизи, на даній стадії розгляду справи покласти на позивача - всеукраїнської громадської організації "Всеукраїнське Агентство Авторських Прав".

8. Попередити сторін про майнову відповідальність за невиконання вимог ухвали господарського суду та вимог експерта.

9. По закінченню експертизи висновки та матеріали справи № 910/33008/15, а також документи, що підтверджують витрати, пов'язані з проведенням експертизи, надіслати до Київського апеляційного господарського суду.

10.Копію ухвали надіслати сторонам до відома та Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6) для виконання.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді М.Л. Доманська

В.В. Шипко