ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.06.2016 р. Справа № 2/161

Суддя господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., при секретарі судового засідання Юрків М.Г., розглянувши матеріали справи

за заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівське автотранспортне підприємство 24662», м.Львів;

про: визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню

у справі: № 2/161

стягувач: Приватне підприємство «Інтеграл Інвестиції», м.Львів;

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівське автотранспортне підприємство 24662», м.Львів;

За участю представників:

від стягувача: ОСОБА_1, представник (довіреність від 31.03.2016 р.);

від боржника (заявника): ОСОБА_2, представник (довіреність від 30.10.2015р.);

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівське автотранспортне підприємство 24662», м. Львів про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі №2/161, стягувач: Приватне підприємство «Інтеграл Інвестиції», м.Львів, боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівське автотранспортне підприємство 24662», м.Львів. ТОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662» в заяві зазначило, що Господарським судом Львівської області винесено рішення про стягнення ТОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662» на користь ПАТ АКБ «Львів» заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на майно, що є предметом договорів іпотеки. В подальшому, господарським судом Львівської області винесено ухвалу про заміну стягувача, а саме ПАТ АКБ «Львів» на ПП «Інтеграл Інвестиції». 11.12.2012р. Господарським судом Львівської області винесено ухвалу про затвердження мирової угоди між стягувачем - ПП «Інтеграл Інвестиції» та боржником - ТОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662» у процесі виконання судового рішення.

Згодом, 18.12.2014р. постановою Господарського суду Львівської області по справі № 914/4140/14 визнано ТОВ «Галицький автозавод» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.03.2016р. затверджено звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс, визнано погашеними вимоги, які не були задоволені за недостатністю майна (в т.ч. вимоги ПП «Інтеграл Інвестиції» в розмірі 10 453 546,66грн.) та ліквідовано банкрута - ТОВ «Галицький автозавод».

Як зазначено в заяві, відповідно до ч.1 ст.609 ЦК України зобов'язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора).

Відтак, як стверджує заявник, іпотека має похідний характер від основного зобовязання і є дійсною до припинення основного зобовязання або до закінчення строку дії іпотечного договору, а відповідно до ч.1 ст.17 цього ж Закону іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Враховуючи вищезазначене, заявник стверджував, що договір іпотеки від 11 грудня 2007 року та договір іпотеки від 18 грудня 2007 року є припиненими в силу ч. 1 ст. 575, п. 1 ч. 1 ст. 593, ч. 1 ст. 609 ЦК України, ч. 5 ст. 3, ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку», оскільки є припиненим основне зобовязання - кредитний договір № 105 від 10 грудня 2007 року, внаслідок припинення діяльності боржника як субєкта господарювання у звязку із ліквідацією юридичної особи - боржника (ТОВ «Галицький автозавод») та внесенням відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Оскільки ТОВ «Галицький автозавод», поручителем якого було ТОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662», ліквідовано, то, з урахуванням ст. 593, 609 ЦК України, зобовязання іпотекодавця - майнового поручителя (ТОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662») як боржника за виконавчим документом припинено.

У звязку з цим заявник просив суд визнати такою, що не підлягає виконанню ухвалу Господарського суду Львівської області від 11.12.2012р. про затвердження мирової угоди на стадії виконавчого провадження, предметом якої було врегулювання питання виконання боржником - ТОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662» взятих на себе зобов'язань за Договорами іпотеки від 11 грудня 2007 року та від 18 грудня 2007 року, укладених на забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №105 від 10 грудня 2007 року.

Представники стягувача в судових засіданнях та в наданому суду відзиві проти доводів заяви заперечили. Зокрема стягувач зазначив, що на цей час зобовязання боржника ТОВ «Галицький автозавод» за основним зобовязанням по кредитному договору №105 від 10.12.2007р. не виконано ні самим боржником, ні іпотекодавцем - майновим поручителем, ні будь-якою іншою особою. Крім цього, ухвалу про ліквідацію банкрута - ТОВ «Галицький автозавод» прийнято Господарським судом Львівської області лише 24.03.2016р., з подальшим виключенням ТОВ «Галицький автозавод» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців з 05.04.2016р., тобто за спливом більше трьох років з дня ухвалення Господарським судом Львівської області ухвали від 11.12.2012р. у справі № 2/161, яка є виконавчим документом в силу п.2 ч.2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, на думку стягувача, відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які охоронні зобов'язання, які випливають з основного зобов'язання, не повинні припиняти дію зобов'язань, які забезпечують основне зобовязання, яке залишилось невиконаним. Сам лише факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Розглянувши матеріали заяви, суд встановив наступне.

11 грудня 2007 року між ЗАТ АКБ «Львів» та ТОВ «Галицький автозавод» укладено кредитний договір №105, згідно з умовами якого банк відкриває позичальнику відкличну невідновлювальну кредитну лінію з лімітом у сумі 8 100 000 грн. 00 коп., які він зобовязується повернути в строк згідно графіку, але не пізніше 09 жовтня 2015 року, щомісяця сплачуючи суму відсотків за користування кредитом у розмірі 17% річних та в терміни згідно умов Кредитного договору, а також оплатити штрафні санкції у випадках, передбачених кредитним договором.

11 грудня 2007р. між ЗАТ АКБ «Львів» (іпотекодержатель), ТОВ «Галицький автозавод» (позичальник) та ВАТ Львівське автотранспортне підприємство 24662 (іпотекодавець - майновий поручитель) було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №12571.

18 грудня 2007р. між ЗАТ АКБ «Львів» (іпотекодержатель), ТОВ «Галицький автозавод» (позичальник) та ВАТ Львівське автотранспортне підприємство 24662 (іпотекодавець - майновий поручитель) було укладено договір іпотеки, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №12880.

Відповідно до договору іпотеки від 11.12.2007р. та договору іпотеки від 18.12.2007р. іпотекодавець майновий поручитель з метою забезпечення виконання зобовязань позичальника перед іпотекодержателем, викладених у основному зобовязанні, передав в іпотеку належне йому на праві приватної власності нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю, позначені на плані літ. В-1, загальною площею 326,8 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280; нежитлову будівлю, позначену на плані літ. Д-2, загальною площею 2240,2 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280; нежитлову будівлю, позначену на плані літ. Ж-1 загальною площею 1257,5 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280, нежитлову будівлю, позначену на плані літ. З-1, загальною площею 976,3 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 27.12.2010р. у справі №2/161 позов задоволено частково стягнуто з ВАТ «Львівське автотранспортне підприємство 24662» на користь ПАТ АКБ «Львів» заборгованість по кредитному договору №105 від 11.12.2007 р. на суму 10 333 832 грн. 91 коп., в тому числі 8 030 000 грн. 00 коп. заборгованості по кредиту, 2 138 610 грн. 00 коп. заборгованості по сплаті процентів, 165 222 грн. 91 коп. пені за несвоєчасне виконання зобовязань, 25 500 грн. 00 коп. державного мита, 236 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу шляхом звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки, а саме: нежитлову будівлю, позначену на плані літ. «В-1», загальною площею 326,8 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280 згідно договору іпотеки від 11.12.2007 р., який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №12571 та нежитлову будівлю, позначену на плані літ. «Д-2», загальною площею 2 240,2 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280; нежитлову будівлю, позначену на плані літ. «Ж-1» загальною площею 1 257,5 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280, нежитлову будівлю, позначену на плані літ. «З-1», загальною площею 976,3 кв.м., яка розташована за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 280 згідно договору іпотеки від 18.12.2007 р., який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №12880.

11.01.2011 р. у вказаній справі було видано наказ про примусове виконання рішення.

23.12.2011 р. головним державним виконавцем ВПВР ДВС ГУЮ у Львівській області відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу у даній справі (ВП №30487273).

Ухвалою від 05.11.2011 р. суд замінив сторону виконавчого провадження (стягувача) Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Львів» на стягувача Приватне підприємство «Інтеграл Інвестиції».

Ухвалою від 11.12.2012 р. суд замінив сторону виконавчого провадження (боржника) Відкрите акціонерне товариство «Львівське автотранспортне підприємство 24662» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Львівське автотранспортне підприємство 24662» та затвердив мирову угоду на стадії виконання судового рішення.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.12.2014р. порушено провадження по справі № 914/4140/14 про банкрутство ТОВ «Галицький автозавод».

18.12.2014р. постановою Господарського суду Львівської області по справі № 914/4140/14 ТОВ «Галицький автозавод» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 24.03.2016р. затверджено звіт ліквідатора, ліквідаційний баланс, визнано погашеними вимоги, які не були задоволені за недостатністю майна (в т.ч. вимоги ПП «Інтеграл Інвестиції» в розмірі 10 453 546,66 грн.) та ліквідовано банкрута - ТОВ «Галицький автозавод».

Згідно інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, 5 квітня 2016 року державним реєстратором проведено реєстрацію припинення юридичної особи - ТОВ «Галицький автозавод» (номер запису 7007498).

При винесенні ухвали суд виходив з наступного.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 №8 передбачено, що за змістом частини пятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством.

За приписами ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так рішенням Європейського суду з прав людини у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002, Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007 одним з основних елементів верховенства права визнано принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів.

Стаття 115 ГПК України містить імперативний припис про те, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, припинення договору, з якого виникає забезпечене іпотекою зобов'язання, зіставляють із підставами для припинення права іпотеки. Однак, при цьому слід ураховувати, що відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Будь-які охоронні зобов'язання, які випливають з основного зобов'язання, не повинні припиняти дію зобов'язань, які забезпечують основне зобовязання, яке залишилось невиконаним.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема, у постановах від 10.02.2016р. у справі №6-84цс15; від 10.02.2016р. у справі №6-216цс14; від 17.02.2016р. у справі №6-245цс14.

Як вбачається з матеріалів справи, у Відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на виконанні перебуває виконавче провадження №43239781 з примусового виконання ухвали Господарського суду Львівської області від 11.12.2012р. у справі №2/161 про стягнення з ТОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662» на користь ПП «Інтеграл Інвестиції» заборгованості за кредитним договором №105 від 11.12.2007р. в розмірі 10 217 665,91 грн. шляхом звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки згідно договору іпотеки від 11.12.2007р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №12571 та згідно договору іпотеки від 18.12.2007р., який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим №12880.

Тобто, на даний час, зобовязання боржника ТОВ «Галицький автозавод» за основним зобовязанням по кредитному договору №105 від 10.12.2007р. не виконано ні самим боржником, ні іпотекодавцем - майновим поручителем.

Крім цього варто зазначити, що ухвалу про ліквідацію банкрута - ТОВ «Галицький автозавод» прийнято Господарським судом Львівської області лише 24.03.2016р., з подальшим виключенням ТОВ «Галицький автозавод» з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців з 05.04.2016р., тобто за спливом більше трьох років з дня ухвалення Господарським судом Львівської області ухвали від 11.12.2012р. у справі № 2/161, яка є виконавчим документом в силу п.2 ч.2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом.

За змістом статті 11 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець (майновий поручитель) несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання в межах вартості предмета іпотеки.

Укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) приймає на себе всі ризики, пов'язані з невиконанням зобов'язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із ЄДРЮО та ФОП. Оскільки покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулося за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника, отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов'язок заставодавця (іпотекодавця) з несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто, звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором.

Як вбачається з матеріалів справи, в договорах іпотеки від 11.12.2007р., реєстровий №12571 та від 18.12.2007р., реєстровий №12880 відсутня норма про припинення обовязків іпотекодавця саме внаслідок ліквідації (припинення, банкрутства) боржника за основним зобовязанням.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те. що сам факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником.

Змістом частин першої, другої статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави.

Таким чином, слід дійти висновку, що саме по собі постановления господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов'язанням та його виключення з ЄДРЮО та ФОП не тягнуть за собою припинення зобов'язання іпотекодавця з виконання забезпеченого іпотекою зобов'язання, адже до цього іпотекодержателем було пред'явлено відповідну вимогу до іпотекодавця в позовному провадженні про звернення стягнення на іпотечне майно, оскільки він неналежним чином виконував взяте на себе зобов'язання по погашенню боргу.

Як вбачається з матеріалів справи, кредитор реалізував своє право іпотекодержателя щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, звернувшись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. В результаті розгляду цього позову 27.12.2010р. Господарським судом Львівської області ухвалено рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором №105 від 11.12.2007р. шляхом звернення стягнення на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки згідно договорів іпотеки від 11.12.2007р., реєстровий №12571 та від 18.12.2007р., реєстровий №12880, яке належить на праві власності іпотекодавцю ТОВ Львівське автотранспортне підприємство 24662.

Зазначене рішення Господарського суду Львівської області ухвалено в період дії договорів іпотеки, коли основне зобов'язання, забезпечене іпотекою, належним чином не виконувалось, а боржник - ТОВ «Галицький автозавод» не був виключений з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Згідно зі ст.117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника визнати наказ таким, що не підлягає виконанню. У разі, якщо обовязок боржника відсутній повністю чи частково у звязку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Враховуючи, що заявником у справі не доведено підстав, передбачених ч.4 ст.117 ГПК України, для визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та з огляду на те, що судове рішення, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів, відсутні правові підстави для задоволення заяви відповідача про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви ТОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662» про визнання виконавчого документа ухвали Господарського суду Львівської області від 11.12.2012р. про затвердження мирової угоди між стягувачем ПП «Інтеграл Інвестиції» та боржником ТОВ «Львівське автотранспортне підприємство 24662», таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Суддя Мазовіта А.Б.