КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2016 р. Справа№ 915/21/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Суліма В.В.

Коротун О.М.

за участю секретаря судового засідання Гройсберг К.М.

за участю представників

від позивача: не з'явилися

від відповідача: Баган Т.Г. - дов. від 31.12.2015 року № 6390/9

розглянувши апеляційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення на рішення господарського суду міста Києва від 29.03.2016 року

у справі № 915/21/16 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Херсонобленерго" (м. Херсон)

до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (м. Київ)

стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулося Публічне акціонерне товариство „Енергопостачальна компанія „Херсонобленерго" з позовом до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення про стягнення з відповідача 72 282 грн. 07 коп., 119 788 грн. 34 коп. інфляційних втрат; 5 411 грн. 63 коп. 3% річних та 2 962 грн. 23 коп. витрат пов'язаних зі сплатою судового збору.

Ухвалою від 02.02.2016 року господарський суд Миколаївської області передав матеріали справи № 915/21/16 за позовом ПАТ „ЕК „Херсонобленерго" до Концерну РРТ за підсудністю до господарського суду міста Києва.

11.03.2016 року від ПАТ „ЕК „Херсонобленерго" надійшло клопотання про зменшення позовних вимог відповідно до якого позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача 71 425 грн. 29 коп. пені, 78 667 грн. 72 коп. інфляційних втрат; 5 326 грн. 30 коп. 3% річних та 2 331 грн. 29 коп. витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору та прийняти ухвалу, відповідно до якої повернути позивачу 630 грн. 94 коп., що надмірно сплачена у зв'язку із зменшенням позовних вимог.

Рішенням від 29.03.2016 року господарський суд міста Києва позов задовольнив повністю. Стягнув з Концерну РРТ на користь ПАТ „ЕК „Херсонобленерго" 78 667 грн. 72 коп. інфляційної складової боргу, 5 326 грн. 30 коп. 3% річних, 71 425 грн. 29 коп. пені та 1 827 грн. судових витрат. Повернув ПАТ „ЕК „Херсонобленерго" 630 грн. 93 коп. судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду Концерн РРТ звернувся до Київського апеляційного господарського суду з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення та апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 29.03.2016 року у справі № 915/21/16 в частині стягнення пені та 3% річних та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення тільки 3% річних у розмірі 5 279 грн. 12 коп.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2016 року апеляційна скарга Концерну РРТ була прийнята до провадження та призначено розгляд справи № 915/21/16 у судовому засіданні за участю представників сторін.

В судове засідання 02.06.2016 року повноважні представники позивача не з'явилися та про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Після обговорення судова колегія дійшла висновку, що неявка повноважних представників позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

В судовому засіданні 02.06.2016 року представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи Відкрите акціонерне товариство „Енергопостачальна компанія „Херсонобленерго" (після зміни найменування - Публічне акціонерне товариство „Енергопостачальна компанія „Херсонобленерго") в якості постачальника та Лучівська філія Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в якості споживача 01.04.2007 року уклали договір про постачання електричної енергії № 46, предметом якого визначено постачання електричної енергії споживачу для забезпечення потреб його електроустановок з приєднаною потужністю 1 200 кВт та оплата споживачем постачальнику вартості використаної (купленої) електричної енергії, здійснення інших, визначених договором платежів.

Згідно ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з додатком № 2 до договору від 01.04.2007 року № 46 розрахунки за електричну енергію проводяться споживачем виключно грошовими коштами на рахунок постачальника; будь-які рахунки га оплату електричної енергії мають бути сплачені споживачем протягом 5-ти днів з дня виписки рахунку; споживач протягом розрахункового періоду (календарного місяця) здійснює 3 планових платежів у таких співвідношеннях: до 05 числа місяця - 30%, до 15 числа - 30%, до 25 числа - 40%; розмір суми планового платежу розраховується постачальником шляхом множення чинного у розрахунковому періоді тарифу на обсяг електричної енергії, заявленої на поточний розрахунковий період із врахуванням відсотка планового платежу.; споживач знімає показання електролічильників 25-го числа кожного місяця; споживач зобов'язаний протягом 0,5 доби з моменту зняття показань електролічильників довести їх значення до електропостачальної організації у двох примірниках за встановленою додатком № 2а формою; якщо фактичне споживання електричної енергії більше обсягу, оплаченого плановими платежами, споживач сплачує остаточну суму заборгованості, а у випадку переплати плановими платежами, переплата зараховується як плановий платіж (або його частка) наступного місяця; обсяг фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії, з урахуванням розрахункової величини витрат на ділянці мережі від місяця встановлення засобів обліку до мережі балансової належності електромереж, визначається за актом про обсяги споживання електричної енергії згідно з показаннями розрахункових засобів обліку, знятих відповідно до графіка зняття показань, акта про порушення Правил користування.

У разі несвоєчасної оплати платежів, виставлених за актами про обсяги фактичного споживання електричної енергії, постачальник проводить нарахування споживачу пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який вона нараховується, а сума боргу повинна бути сплачена з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних (п. 3 додатку № 2 до договору від 01.04.2007).

04.02.2013 року сторони уклали додаткову угоду до договору від 01.04.2007, якою було змінено номер даного письмового правочину з № 46 на № 20046 та змінено реквізити постачальника.

03.09.2015 року позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду до основного договору, якою внесено деякі зміни в додаток № 1, яким регламентовано порядок проведення розрахунків, зокрема, визначено, що протягом 5-ти днів з дня отримання рахунка має бути сплачений остаточний розрахунок на оплату електричної енергії.

Приєднаними до позовної заяви рахунками на оплату та актами прийому-передачі активно та реактивної електроенергії, актами про обсяги спожитої споживачем електричної енергії, звітами про використання електроенергії стверджується, що у спірний період з січня 2015 по листопад 2015 року позивач поставив, а відповідач прийняв електричну енергію у кількості 4 831 218 кВт і відповідачу було виставлено 11 рахунків на оплату за кожний місяць (з січня по листопад 2015).

Як визначено ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України зазначено, що кожна сторона повинна вжити заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За даними позивача, не запереченими відповідачем в ході розгляду справи, оплата рахунків за спірний період з січня по листопад 2015 року відбувалася з простроченням платежів та їх неповним внесенням, тобто, відповідачем порушувалися строки виконання грошового зобов'язання за договором та обов'язок повної оплати обсяги.

Статтею 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 4 статті 231 ГК України встановлюється, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Ч. 6 ст. 231 ГК України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до додатку № 2 до договору від 01.04.2007 року № 46 (№ 20046) у первісній редакції та у наступній за 03.09.2015 року містять однакові умови, за яких постачальник вправі вимагати від споживача сплату пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, 3% річних та інфляційних втрат.

Крім того, у п. 4.2.1 договору від 01.04.2007 року № 46 (№ 20046) сторони погодили, що за внесення платежів з оплати вартості електричної енергії та за перетікання реактивної електричної енергії з порушенням термінів, споживач сплачує постачальнику пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Позивачем було заявлено до стягнення з відповідача 72 282 грн. 07 коп. пені, нарахованої за період з 03.02.2015 року по 05.05.2015 року.

При цьому колегія суддів не приймає посилання відповідача на те, що договором не було передбачено стягнення пені до 02.09.2015 року.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зробила перерахунок розміру пені та дійшла висновку, що місцевий господарський суд правомірно стягнув пеню у розмірі 72 282 грн. 07 коп.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Позивач просив суд стягнути на свою користь 3% річних в розмірі 5 411 грн. 63 коп. за період з 03.02.2015 року по 02.11.2015 року та 119 788 грн. 34 коп. інфляційних втрат за період з період з лютого 2015 року до серпня 2015 року.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зробила перерахунок розміру 3% річних та втрат від інфляції і дійшла висновку, що місцевий господарський суд правомірно стягнув 3% річних в розмірі 5 411 грн. 63 коп. та інфляційні втрати в розмірі 119 788 грн. 34 коп.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги ПАТ „ЕК „Херсонобленерго" до Концерну РРТ є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Отже доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли би бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення на рішення господарського суду міста Києва від 29.03.2016 року у справі № 915/21/16 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 29.03.2016 року у справі № 915/21/16 залишити без змін.

3. Справу № 915/21/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді В.В. Сулім

О.М. Коротун