донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

13.06.2016 справа №908/312/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів при секретарі судового засіданняСгара Е.В Гези Т.Д., Склярук О.І. Тимошенко А.А.

за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача:не прибув не прибув
розглянувши апеляційну скаргу Запорізької міської ради, м. Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від22 березня 2016 р.
у справі№ 908/312/16 (суддя Місюра Л.С.)
за позовомЗапорізької міської ради, м. Запоріжжя
до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м. Запоріжжя
простягнення 3 200,00 грн.
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 22.03.2016р. по справі №908/312/16 відмовлено в задоволенні позовних вимог Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м. Запоріжжя про стягнення збитків в розмірі 3 200,00 грн.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Запорізька міська рада, м. Запоріжжя звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 22.03.2016р. по справі №908/312/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського не відповідає обставинам справи. Вважає висновок суду щодо відсутності в діях відповідача протиправної поведінки необґрунтованим, у зв'язку із тим, що в діях відповідача наявні всі елементи господарського правопорушення із якими закон пов'язує можливість стягнення збитків.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2016р. було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді М'ясищев А.М., Дучал Н.М.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 31.05.2016р. у зв'язку із перебуванням суддів Дучал Н.М. та М'ясищева А.М. у відпустці сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Будко Н.В., Ушенко Л.В.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 09.06.2016р. у зв'язку із перебуванням суддів Будко Н.В. та Ушенко Л.В.у відпустці сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Склярук О.І., Геза Т.Д.

Позивач у судове засідання 13.06.2016р. не прибув, причини неявки не повідомив.

Відповідач у судове засідання 13.06.2016р. не прибув, причини неявки не повідомив.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.12.2012р. Запорізькою міською радою прийнято рішення № 77 "Про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя", яким затверджено "Порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя" (далі - Порядок) (а.с. 15).

Цей порядок регулює організаційні та економічні відносини, пов'язані із залученням, розрахунком розміру, використанням коштів пайової участі замовників будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту (далі - будівництво) у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя та укладання договорів про пайову участь (п. 1.2 Порядку).

Порядком (п. 1.4) передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у м. Запоріжжі, зобов'язаний взяти участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя (крім випадків, передбачених п. 5 даного порядку), яка зводиться до пайової участі шляхом перерахування замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до бюджету розвитку м. Запоріжжя коштів (п. 1.5. Порядку). Величина пайової участі визначається у договорі про участь замовників у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, укладеному з виконавчим комітетом Запорізької міської ради відповідно до встановленого Порядком розміру пайової участі з урахуванням кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами і не може перевищувати граничний розмір пайової участі у розвитку інфраструктури м.Запоріжжя (п. 2.1 Порядку).

Розмір пайової участі з урахуванням передбачених відрахувань становить для нежитлових будинків 10 % загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта (п. 2.2 Порядку).

Укладання договору про пайову участь замовників здійснюється під час надання замовнику департаментом архітектури та містобудування міської ради містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки або після надходження до виконавчого комітету міської ради повідомлення про реєстрацію декларації про початок будівельних робіт (п.3.1 Порядку).

Згідно з п. 3.2 Порядку істотними умовами договору є розмір пайової участі, строк (графік) сплати пайової участі, відповідальність сторін.

Замовник, який має намір укласти договір, зобов'язаний звернутися із заявою до міського голови з наданням передбачених в п. 3.3 Порядку документів.

Проект договору погоджується на погоджувальній комісії та передається департаментом архітектури та містобудування міської ради на підпис міському голові (п.3.5 Порядку).

Договір укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладання, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію (п.3.6 Порядку).

Кошти пайової участі спрямовуються на фінансування видатків бюджету міста на відповідний рік. Обов'язок пайової участі замовників будівництва у створенні та розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту передбачений також ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано Декларацію від 27.08.2014р. за № ЗП 77 про початок виконання будівельних робіт на об'єкті будівництва "Реконструкція павільйону у складі торгівельного комплексу за адресою: АДРЕСА_1 ", замовником будівництва якого є Фізична особа - підприємець ОСОБА_5 (а.с. 46).

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 09.09.2014р. за № ЗП72 в якій зазначено, що відповідач проводив реконструкцію павільйону у складі торговельного комплексу (літ. А) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Таким чином, відповідач здійснював реконструкцію існуючої будівлі без забудови нової земельної ділянки.

Враховуючи той факт, що відповідач не уклав з міською радою договір про пайову участь відповідно до ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та "Порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Запоріжжя", Запорізька міська рада звернулась до місцевого господарського суду із позовом про стягнення збитків в розмірі 3 200 грн.

При розгляді вищезазначених вимог колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення , невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 2 ст. 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Частиною 1 ст. 224 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Умови відшкодування збитків передбачені ст. 226 ГК України, за змістом якої головною умовою відшкодування збитків є господарське правопорушення, яке вчинив учасник господарських відносин.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, для стягнення збитків необхідною умовою є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до преамбули Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон) цей Закон встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Пунктами 4, 13 ст. 1 Закону встановлено, що замовником є фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву; територія - частина земної поверхні з повітряним простором та розташованими під нею надрами у визначених межах (кордонах), що має певне географічне положення, природні та створені в результаті діяльності людей умови і ресурси.

Згідно зі ст. 2 цього Закону планування і забудова територій - діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, юридичних та фізичних осіб, яка передбачає, зокрема будівництво об'єктів, реконструкцію існуючої забудови та території.

Відповідно до частин 2, 3, 9 ст. 40 Закону, замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Враховуючи системний аналіз діючого законодавства, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що дія Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" не поширюється на відповідача, оскільки, як вбачається з матеріалів справи відповідач здійснював лише реконструкцію існуючої будівлі без забудови нової земельної ділянки, а отже така особа не є замовником будівництва в розумінні імперативних норм вищевказаного Закону і у неї відсутній обов'язок укладати договір про пайову участь та сплачувати пайові внески.

Враховуючи наведене, в діях відповідача відсутні елементи складу цивільного правопорушення, у зв'язку із чим суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 27.01.2016 по справі №908/4000/15, від 13.10.2015 по справі № 908/4459/14, від 28.10.2015 по справі №922/74/15.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оспорюваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Запорізької області від 22.03.2016р. по справі №908/312/16 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької міської ради, м. Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 22.03.2016р. по справі №908/312/16 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 22.03.2016р. по справі №908/312/16 - залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: Т.Д. Геза

О.І. Склярук