ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2016 р. Справа № 922/4832/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В. О.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників:

апелянта - ОСОБА_1 (особисто), ОСОБА_2 (дов. від 15.09.2015р.)

ТОВ "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп" - Гнатченко П.М. (дов. №1/2/16 від 17.02.2016р.)

СТОВ "Петровського" - Гнатченко П.М. (дов. №1/15 від 11.06.2015р.)

Міністерства аграрної політики та продовольства України - Костюченко М.Є. (дов.№31-4/5 від 04.01.2016р.)

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області - Бондаренко Я.О. (дов. №65 від 22.04.2016р.)

Головного територіального управління юстиції у Харківській області - Акмаєв А.В. (дов. від 08.04.2016р.)

арбітражний керуючий Терещенко О.В. (свідоцтво №432 від 28.02.2013р.)

в присутності прокурора - Ткаченко К.О. (посвідчення №036249 від 12.11.2015р.)

Фонд державного майна України - Бричковська Є.М. (дов. №468 від 30.12.2015р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. № 1517 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 23.05.2016р. у справі №922/4832/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп"; Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Петровського",

до Державного підприємства "Благодатне", с. Благодатне

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.05.2016р. у справі №922/4832/15 (суддя Яризько В.О.) відмовлено в задоволенні клопотань ДП "Благодатне" вх. № 51423 від 28.12.2015 р., вх. № 755 від 13.01.2016р. про звільнення арбітражного керуючого Терещенка О.В. від виконання обов'язків розпорядника майна ДП "Благодатне". Задоволено клопотання розпорядника майна Терещенка Олександра Васильовича вх. № 47323 від 24.11.2015р., вх. № 2361 від 26.01.2016р. та клопотання ініціюючого кредитора ТОВ "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп" вх. № 11150 від 05.04.2016р. про припинення повноважень керівника боржника та тимчасового покладення виконання його обов`язків на розпорядника майна. Припинено повноваження керівника боржника Державного підприємства "Благодатне" (Ідентифікаційний код юридичної особи: 22994509) ОСОБА_1 та виконавчих органів управління Державного підприємства "Благодатне", які покладені на них відповідно до законодавства та установчих документів. Тимчасово покладено виконання обов'язків керівника та виконавчих органів управління Державного підприємства "Благодатне" на розпорядника майна боржника Терещенка Олександра Васильовича (свідоцтво № 432 від 28.02.2013р., адреса: 36002, АДРЕСА_1), до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника та виконавчих органів управління боржника. Зобов'язано керівника боржника Державного підприємства "Благодатне" ОСОБА_1, повноваження якого припинені даною ухвалою, протягом трьох днів з дня винесення даної ухвали передати розпоряднику майна Терещенку Олександру Васильовичу бухгалтерську та іншу документацію боржника, його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності. Зобов'язано реєстратора юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внести відповідні відомості стосовно зміни керівника Державного підприємства "Благодатне" до державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у відповідності до приписів ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

ОСОБА_1 з ухвалою місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати повністю ухвалу господарського суду Харківської області від 23.05.2016р. у справі №922/4832/15. Прийняти нову ухвалу, якою повністю відмовити у задоволенні клопотань розпорядника майна Терещенка О.В. від 24.11.2015р., від 26.01.2016р. та клопотання ТОВ "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп" від 05.04.2016р. про припинення повноважень керівника боржника та задовольнити клопотання ДП "Благодатне" від 28.12.2015р., від 13.01.2016р. про звільнення арбітражного керуючого Терещенка О.В. від виконання обов'язків розпорядника майна ДП "Благодатне". В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм ст. 22 ГПК України, зазначаючи, що оскаржувану ухвалу, яка безпосередньо стосується прав та обов'язків ОСОБА_1, було прийнято за його відсутності, без належного повідомлення про час та місце розгляду справи, що є підставою згідно ст. 104 ГПК України для її скасування. Окрім того, апелянт не погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо наявності порушень в його діях, які стали підставою для припинення його повноважень як директора ДП "Благодатне", а також відсутності порушень у діях розпрядника майна.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 27.05.2016р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 09.06.2016р.

31.05.2016р. від апелянта надійшли доповнення до апеляційної скарги (вх.№5562).

07.06.2016р. від ТОВ "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп" надійшли письмові пояснення по справі (вх.№5856).

Також, 07.06.2016р. від арбітражного керуючого Терещенка О.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу з додатковими документами (вх.№5865).

09.06.2016р. від Міністерства аграрної політики та продовольства України надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№5948).

Від апелянта 09.06.2016р. надійшли доповнення до апеляційної скарги (вх.№5949).

У судовому засіданні апелянт та його представник підтримали вимоги апеляційної скарги та просили скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 23.05.2016р. у справі №922/4832/15. Прийняти нову ухвалу, якою повністю відмовити у задоволенні клопотань розпорядника майна Терещенка О.В. від 24.11.2015р., від 26.01.2016р. та клопотання ТОВ "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп" від 05.04.2016р. про припинення повноважень керівника боржника та задовольнити клопотання ДП "Благодатне" від 28.12.2015р., від 13.01.2016р. про звільнення арбітражного керуючого Терещенка О.В. від виконання обов'язків розпорядника майна ДП "Благодатне".

Міністерство аграрної політики та продовольства України та Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Головне територіальне управління юстиції у Харківській області підтримав вимоги апеляційної скарги в частині скасування ухвали щодо задоволення клопотань розпорядника майна Терещенка О.В. від 24.11.2015р., від 26.01.2016р. та клопотання ТОВ "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп" від 05.04.2016р. про припинення повноважень керівника боржника. Питання щодо відмови у задоволенні клопотання ДП "Благодатне" від 28.12.2015р. та 13.01.2016р. про звільнення арбітражного керуючого Терещенка О.В. від виконання обов'язків розпорядника майна ДП "Благодатне" залишив на розсуд суду.

Арбітражний керуючий, представник ТОВ "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп" та СТОВ "Петровського" проти вимог апеляційної скарги заперечували та просили ухвалу господарського суду Харківської області від 23.05.2016р. у справі №922/4832/15 залишити без змін.

Також у судовому засіданні був присутній прокурор, який обґрунтовував свою участь тим, що під час розгляду справи можливе порушення законних інтересів держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України внаслідок протиправних дій або бездіяльності юридичних або фізичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними і державою.

Надаючи правову оцінку обґрунтуванню прокурором підстав для представництва інтересів громадянина або держави в суді, колегія суддів враховує наступне.

Згідно зі ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" .

Згідно ст. 9 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Частіною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви в порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

Згідно положень ст. 29 Господарського процесуального кодексу України прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України, про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб. При цьому прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва, передбачених частинами другою або третьою статті 25 Закону України "Про прокуратуру". Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви (заяви, скарги) у порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу. Для участі у справі, провадження в якій уже порушено, прокурор подає до господарського суду відповідну заяву. Прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди.

Статтєю 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Зокрема, прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб'єктом владних повноважень.

Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження:

1) звертатися до суду з позовом (заявою, поданням);

2) вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження;

3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи;

4) брати участь у розгляді справи;

5) подавати цивільний позов під час кримінального провадження у випадках та порядку, визначених кримінальним процесуальним законом;

6) брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді;

7) з дозволу суду ознайомлюватися з матеріалами справи в суді та матеріалами виконавчого провадження, робити виписки з них, отримувати безоплатно копії документів, що знаходяться у матеріалах справи чи виконавчого провадження.

Відповідно ст. 24 Закону України "Про прокуратуру" право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам. Право подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення в цивільній, адміністративній, господарській справі надається прокурору, який брав участь у судовому розгляді, а також незалежно від участі в розгляді справи прокурору вищого рівня: Генеральному прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, першим заступникам та заступникам керівників регіональних прокуратур. Повноваження прокурорів, передбачені цією статтею, здійснюються виключно на підставах та в межах, передбачених процесуальним законодавством.

Таким чином, прокурор звертаючись до суду з заявою про вступ у справу повинен, зокрема:

попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень;

обґрунтувати підстави для представництва у суді;

здійснювати представництво інтересів громадянина або держави виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

З матеріалів справи вбачається, що 25.04.2016р. від заступника прокурора Харківської області до господарського суду Харківської області надійшла заява в порядку ст. 29 ГПК України про вступ у справу №922/4832/15 (т. 12 ас. 1, 2), в якій він зазначив, що ДП "Благодатне" відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.09.2011 №883-р про затвердження Переліку цілісних майнових комплексів державних підприємств та військових радгоспів передано та належить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України. Заявник вказує, що під час розгляду справи можливе порушення законних інтересів держави в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України внаслідок протиправних дій або бездіяльності юридичних або фізичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними і державою.

Однак, звертаючись до суду з відповідною заявою прокурор всупереч положенням ст.ст. 2, 29 Господарського процесуального кодексу України та ст.ст. 23, 24 Закону України "Про прокуратуру" не обґрунтував підстави для представництва інтересів держави у суді, зокрема:

які саме інтереси держави підлягають захисту прокурором;

в чому саме полягають порушення або загроза порушення інтересів держави;

що захист вказаних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади (Міністерство аграрної політики та продовольства України);

не надав доказів попереднього, до звернення до суду, повідомлення про це відповідного суб'єкта владних повноважень.

В свою чергу, прокурор посилається на те, що судом першої інстанції його було допущено до участі у даній справі і він вже приймав участь у судових засіданнях господарського суду Харківської області.

На вказане апеляційний господарський суд зазначає, що дійсно, матеріали справи (а саме протокол судового засідання від 26.04.2016р. та 24.05.2016р., а також ухвала господарського суду Харківської області від 24.05.2016р.) свідчать, що прокурор був присутній у судових засіданнях та навіть звертався із заявою про відкладення розгляду справи для ознайомлення з її матеріалами та обґрунтування позиції по справі, яка була задоволена судом.

Проте, з матеріалів справи (в тому числі, і з вказаних протоколів судового засідання та ухвали суду) не вбачається, що судом першої інстанції були підтверджені підстави для представництва прокурором інтересів держави в суді.

Таким чином, присутність прокурора у судових засіданнях (які є відкритими) не свідчить про виконання ним положень ст.ст. 2, 29 Господарського процесуального кодексу України та ст.ст. 23, 24 Закону України "Про прокуратуру", а також про підтвердження судом підстав для представництва ним інтересів держави в суді та, відповідно, наявність у прокурора права представляти вказані інтереси у даній справі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 09.06.2016 було повернуто заступнику прокурора Харківської області апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Харківської області від 23.05.2016р. у справі №922/4832/15 у зв'язку з тим, що заявником не були доведені обставини для підтвердження судом підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді.

У судовому засіданні 09.06.2016 прокурором також не були обґрунтовані обставини для підтвердження судом підстав для представництва ним інтересів держави в суді відповідно до зазначених положень як Господарського процесуального кодексу України, так і Закону України "Про прокуратуру", зокрема:

- не визначено, які саме інтереси держави захищає прокурор;

- в чому полягають порушення або загроза порушення інтересів держави;

- не доведено, що захист вказаних інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- не надано доказів попереднього (до звернення до суду) повідомлення про це суб'єкта владних повноважень, який має право оскарження підстав для представництва.

Апеляційний господарський суд також звертає увагу, що Міністерство аграрної політики та продовольства України (до сфери управління якого належить боржник), будучи учасником провадження у даній справі, користується наданими йому процесуальними правами, про що, зокрема, свідчать участь його представників у судових засіданнях, заяви та письмові пояснення, адресовані суду (т. 3 ас. 246-254; т. 12 ас. 5-10).

Жодних доказів того, що вказаний орган управління (як суб'єкт владних повноважень) не виконує або неналежним чином виконує свої обов'язки щодо захисту в суді законних інтересів держави, матеріали справи не містять.

Представник Міністерства в судовому засіданні зазначив, що не має інформації чи попередньо повідомляла прокуратура Харківської області орган управління про наміри вступу у дану справу або ініціювання перегляду судових рішень у ній.

Таким чином, у суду не має підстав вважати, що Міністерство аграрної політики та продовольства України не виконує або неналежним чином виконує свої обов'язки щодо захисту в суді законних інтересів держави.

Окрему увагу апеляційний господарський суд вважає за необхідне приділити тим обставинам, що Європейський суд по правам людини неодноразово відмічав у своїх рішеннях, що принцип рівності сторін є одним із елементів більш широкої концепції справедливого судового розгляду за змістом статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип вимагає дотримання «справедливого балансу інтересів сторін»: кожній із сторін процесу повинна бути надана розумна можливість викласти свою позицію на умовах, які не ставлять цю сторону в завідомо невигідне становище по відношенню до другої сторони («Менчинська проти Російської Федерації» (Menchinskaya v. Russia), № 42454/02, 15.01.2009,«Івон проти Франції» (Yvon v. France), № 44962/98, § 31, ЕСПЧ 2003-V, «Нідерест-Хубер проти Швейцарії» (Niderцst- Huber v. Switzerland), 18.02.1997, § 23, збірник судових рішень 1997-I, «Кресс против Франции» (Kress v. France) [БП], № 39594/98, § 72, ЕСПЧ 2001-VI).

Європейський cуд вважає, що просте повторення прокуратурою правових доводів, які наводяться однією зі сторін процесу, має сенс лише в тому випадку, коли це відбувається з метою впливу на суд. У зв'язку з цим ЄСПЛ послався на резолюцію Парламентської асамблеї Ради Європи №1604 (2003) щодо ролі прокуратури в демократичному суспільстві, заснованій на верховенстві права, відповідно до якої її функції не повинні давати приводу для конфлікту інтересів або бути перепоною для окремих осіб для звернення за захистом своїх прав (п.38 рішення «Менчинська проти Російської Федерації» (Menchinskaya v. Russia), № 42454/02, 15.01.2009). У цій справі Євросуд констатував, що втручання прокурора у розгляд справи на стадії оскарження рішення завдало шкоди зовнішнім ознакам справедливого судового розгляду та принципу рівності сторін (п.39). Аналогічну позицію висловив Європейський суд також у рішеннях по справам «Бацаніна проти Росії» (Batsanina v. Russia), № 3932/02, 26.05.2009 та «Корольов проти Росії» (Korolev v. Russia) (№ 2), № 5447/03, 01.04.2010.

Як свідчить зміст апеляційної скарги, з якою звернувся прокурор (та яка, хоча і була повернута апеляційним господарським судом, однак дає уявлення про правову позицію прокурора у справі, пов'язану із непогодженням із ухвалою суду першої інстанції та про його доводи на її обґрунтування), вона спрямована на повну підтримку позиції іншого апелянта (ОСОБА_1.) та зводиться фактично до майже простого повторення прокуратурою доводів, які наводяться в поясненнях цього учасника процесу, наданих в судах як першої, так і апеляційної інстанцій.

Колегія суддів також зазначає, що в даному випадку предметом оцінки (дослідження) в суді апеляційної інстанції є правомірність дій (або бездіяльності) керівника боржника ОСОБА_1 та розпорядника майна Терещенка О.В., тобто фізичних осіб (громадян). Прокуратура ж, посилаючись на необхідність захисту інтересів держави, фактично займає позицію на підтримку одного з цих громадян, не обгрунтовуючи при цьому (відповідно положень ч. 2 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру"), що така особа не може самостійно захистити свої порушені або оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження, або яким чином ці правовідносини (цей спір) впливають на можливість порушення інтересів держави.

А тому суд вважає, що участь у даній справі прокуратури:

1) яка мала намір вступити у її розгляд, не дотримавшись передбачених законодавством України передумов звернення до суду та без обґрунтування підстав для представництва інтересів громадянина або держави в суді;

2) фактично спрямована на посилення позиції лише однієї із сторін (громадянина) та зводиться до майже простого повторення прокуратурою доводів, які наводяться в поясненнях цього учасника процесу, не обгрунтовуючи при цьому (відповідно положень ч.2 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру"), що така особа не може самостійно захистити свої порушені або оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження;

3) з урахуванням участі у розгляді справи органу державної влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження по захисту інтересів держави та за умов недоведеності прокурором, що цей орган не виконує або неналежним чином виконує свої обов'язки;

4) без попереднього (до звернення до суду) повідомлення суб'єкта владних повноважень, який має право оскарження підстав для представництва,

може завдати шкоди зовнішнім ознакам справедливого судового розгляду і принципу рівності сторін та, відповідно, порушення статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що прокурором не були обґрунтовані підстави для представництва інтересів громадянина або держави в суді, а тому не вбачає підстав для допуску його до участі у даній справі.

Апеляційний господарський суд також зазначає, що викладене не позбавляє прокурора у подальшому, за умов усунення зазначених судом обставин, прийняти рішення про можливість участі у даній справі.

Колегія суддів, розглянувши апеляційну скаргу, доводи учасників процесу на її підтримку та заперечення на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, приходить до висновку про наявність підстав для часткового її задоволення виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.08.2015р. прийнято до розгляду заяву ТОВ "АТД "Українська генетична компанія" та СТОВ "Петровського" про порушення справи про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.09.2015 р. задоволено клопотання ТОВ "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп" про заміну кредитора; здійснено процесуальне правонаступництво та замінено ініціюючого кредитора ТОВ "АТД "Українська генетична компанія" на ТОВ "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.10.2015р. порушено провадження у справі про банкрутство ДП "Благодатне"; визнано вимоги ТОВ "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп" в сумі 332921,13 грн. основного боргу та СТОВ "Петровського" в сумі 60443,67 грн. основного боргу; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Терещенко О.В. Зобов`язано розпорядника майна: не пізніше 27.12.2015 р. подати до господарського суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, в порядку п. 5 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" подати письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду їх вимог та докази їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторами; не пізніше 27.12.2015 року скласти реєстр вимог кредиторів та подати його на затвердження до господарського суду; разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість, провести інвентаризацію майна боржника не пізніше 27.12.2015 р.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.12.2015р., залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 16.03.2016р., ухвалу господарського суду Харківської області від 27.10.2015р. у справі №922/4832/15 про порушення провадження у справі про банкрутство ДП "Благодатне" залишено без змін.

24.11.2015р. (вх. № 47323), 04.01.2016р. (вх. № 115/16), 26.01.2016р. (вх. №2361) від розпорядника майна Терещенка О.В. надійшли клопотання про припинення повноважень керівника і виконавчих органів управління боржника та тимчасове покладення відповідних обов'язків на розпорядника майна.

28.12.2015р. (вх. № 51423) та 13.01.2016р. (вх. № 755) від боржника надійшли клопотання про звільнення розпорядника майна від виконання обов'язків у справі №922/4832/15.

05.04.2016р. (вх. №11150) від ТОВ "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп" надійшло клопотання про припинення повноважень керівника боржника ДП "Благодатне" ОСОБА_1 та виконавчих органів управління боржника, тимчасове покладення виконання обов'язків керівника та виконавчих органів боржника на розпорядника майна боржника Терещенко О.В., до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника та виконавчих органів управління боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалами господарського суду Харківської області від 18.04.2016р. призначено до розгляду клопотання боржника (вх. № 51423 від 28.12.2015 р., вх. № 755 від 13.01.2016 р.), клопотання розпорядника майна Терещенко О.В. (вх. № № 47323 від 24.11.2015 р.,115/16 від 04.01.2016 р.) та клопотання ініціюючого кредитора ТОВ "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп" (вх. № 11150 від 05.04.2016 р.) на 26.04.2016 р.

В судовому засіданні 26.04.2016 р. було оголошено перерву до 28.04.2016 р. Проте судове засідання не відбулося у зв'язку з направлення справи 27.04.2016р. до апеляційної інстанції відповідно ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 25.04.2016 р.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 16.05.2016р. призначено на 23.05.2016 р. розгляд клопотань: боржника (вх. № 51423 від 28.12.2015 р.) про звільнення арбітражного керуючого Терещенко О.В. від виконання обов"язків розпорядника майна ДП "Благодатне"; розпорядника майна Терещенко О.В. (вх. № 47323 від 24.11.2015 р., вх. №115/16 від 04.01.2016 р.) та ініціюючого кредитора ТОВ "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп" (вх. № 11150 від 05.04.2016р.) про припинення повноважень керівника і виконавчих органів управління боржника ДП "Благодатне" та покладання відповідних обов'язків тимчасово на розпорядника майна Терещенко О.В.

В судове засідання 23.05.2016 з'явилися розпорядник майна та представники боржника, кредиторів і головного територіального управління юстиції.

Приймаючи оскаржувану ухвалу від 23.05.2016 року, суд першої інстанції встановив, що про час та місце судового засідання інші учасники процесу були повідомленні ухвалою суду, про причини неявки суд не повідомили.

Надаючи правову оцінку цим обставинам справи, апеляційний господарський суд зазначає, що одними з основних засад судочинства, відповідно до ст. 129 Конституції України, є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Зазначені конституційні принципи закріплені також в статтях 4-2 (рівність перед законом і судом) та 4-3 (змагальність) Господарського процесуального кодексу України.

Права та обов'язки сторін у господарському процесі визначені, зокрема, статтею 22 Господарського процесуального кодексу України. Так, сторони користуються рівними процесуальними правами, у тому числі правом брати участь у господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Стаття 87 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання (п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що в судовому засіданні були відсутні керівник боржника ОСОБА_1 та представники Міністерства аграрної політики та продовольства України і Фонду державного майна України.

Боржник та Міністерство аграрної політики та продовольства України отримали ухвали суду першої інстанції від 16.05.2016 лише 23.05.2016 (тобто в день слухання судом справи), про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які знаходяться в матеріалах справи. Доказів повідомлення Фонду державного майна України про час та місце розгляду справи матеріали справи не містять.

В той же час, апеляційний господарський суд враховує, що в судовому засіданні 23.05.2016 був присутній представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2, який уповноважений довіреністю від 15.09.2015. Таким чином, доводи апелянта ОСОБА_1 щодо порушення його процесуальних прав у зв'язку з неповідомленням про час та місце розгляду справи є необґрунтованими.

Проте, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів належного повідомлення про час та місце розляду справи Міністерства аграрної політики та продовольства України і Фонду державного майна України, колегія суддів вважає, що розгляд справи за їх відсутності, спричинив порушення процесуальних прав цих осіб.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо справу розглянуто господарським судом за відсутністю будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про місце засідання суду.

Згідно положень ст. 103 Господарського процесуального кодексу України до повноважень апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, зокрема, входить скасування рішення повністю або частково і прийняття нового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування ухвали господарського суду Харківської області від 23.05.2016 та прийняття нового рішення виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, арбітражний керуючий Терещенко О.В. та ТОВ "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп", звертаючись до господарського суду із заявами про припинення повноважень керівника боржника ДП "Благодатне" ОСОБА_1 і виконавчих органів управління боржника, посилаються на порушення останнім вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Зокрема, заяви розпорядника майна та кредитора були обґрунтовані тим, що під час приїзду до ДП "Благодатне" за адресою: Харківська область, Зміївський район, селище Благодатне, вул. Жовтнева, б.16, ним було встановлено, що керівні органи боржника за місцем реєстрації відсутні, підприємство господарської діяльності фактично не проводить, охорону майна ніхто не здійснює. Крім цього, бухгалтерська документація ДП "Благодатне" розпоряднику майна для ознайомлення керівником підприємства не надана, у зв'язку з чим аналіз фінансового стану боржника провести було неможливо. Також, у зв'язку з вищевикладеним він не зміг розглянути, спільно з боржником, вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені станом на 23.11.2015 року, про що ним складено в присутності свідків відповідні акти від 04.11.2015 року, 06.11.2015 року, 23.11.2015 року, 24.11.2015 року.

Арбітражний керуючий також зазначає, що 13.01.2016р. ним після проведення інвентаризації активів підприємства - боржника ДП "Благодатне" було встановлено факт використання без погодження із розпорядником майна, коштів керівником боржника ДП "Благодатне", який використовував готівку з невідомого джерела її отримання та походження. Таким чином, на думку заявників, в порушення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ухвали господарського суду Харківської області від 27.10.2015 року керівником боржника вибірково було погашено кредиторські вимоги перед АК "Харківобленерго" на суму 469428,00 грн., ГУ ДФС у Харківській області на суму 10061194,14 грн. Заявники вважають, що вибіркове погашення кредиторської заборгованості боржником ДП "Благодатне" суперечить ст.45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Крім того, заявники вважають, що в порушення ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" керівник боржника 30.10.2015 року самостійно, без погодження з розпорядником майна ДП "Благодатне", підписав акти виконаних робіт із ФГ ОСОБА_9, який є його батьком, чим збільшив кредиторські вимоги до ДП "Благодатне" на загальну суму 5538917,70 грн.

В свою чергу, ОСОБА_1, не заперечуючи факт погашення вимог вказаних кредиторів та укладення 21.09.2015р. договору №21-09/15 між ДП "Благодатне" та ФГ ОСОБА_9 на виконання сільськогосподарських робіт, вважає такі дії спрямованими на відновлення платоспроможності боржника, та посилається на навмисне ухилення арбітражного керуючого від виконання обов'язків передбачених ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме затягування проведення інвентаризації майна боржника та самостійний, без повідомлення представників підприємства боржника, розгляд вимог кредиторів, у зв'язку з чим просив звільнити арбітражного керуючого Терещенка О.В. від виконання обов'язків розпорядника майна ДП "Благодатне" та призначити нового розпорядника майна.

Надаючи правову кваліфікацію спірних правовідносин, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Розпорядник майна - фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду забезпечує здійснення процедури розпорядження майном.

За положеннями ч. 3 ст. 22 Закону розпорядник майна, зокрема, зобов'язаний:

- розглядати заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли в установленому цим Законом порядку;

- вести реєстр вимог кредиторів;

- повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог;

- вживати заходів для захисту майна боржника;

- аналізувати фінансово-господарську діяльність, інвестиційне становище боржника та його становище на ринках;

- надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника;

- не пізніше двох місяців від дня порушення провадження у справі про банкрутство разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість;

- виконувати інші повноваження, що передбачені цим Законом.

Розпорядник майна несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання своїх повноважень відповідно до законодавства України.

Згідно ч. 3. ст. 98 Закону під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

За положеннями ч. 3, 4 ст. 114 Закону усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов'язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі:

1) невиконання або неналежного виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

2) зловживання правами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

3) подання до суду неправдивих відомостей;

4) відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску;

5) припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

6) наявності конфлікту інтересів.

Суд протягом п'яти днів з дня, коли йому стало відомо про наявність підстав для усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виносить ухвалу про його відсторонення від виконання відповідних повноважень під час провадження у справі про банкрутство.

За клопотанням учасників провадження у справі про банкрутство державного підприємства або підприємства, у статутному капіталі якого частка державної власності перевищує 50 відсотків, виконання обов'язків керівника боржника може тимчасово покладатися господарським судом на розпорядника майна до призначення нового керівника боржника в порядку, визначеному законодавством та установчими документами.

Частиною 2 статті 18 Закону передбачено, що у процедурі розпорядження майном за клопотанням розпорядника майна, сторін або інших учасників справи про банкрутство, що містить підтверджені відомості про перешкоджання керівником боржника виконанню повноважень розпорядника майна, а також про вчинення керівником боржника дій, що порушують права та законні інтереси боржника або кредиторів, господарський суд має право відсторонити керівника боржника від посади та покласти виконання його обов'язків на розпорядника майна. Про усунення керівника боржника від посади господарський суд виносить ухвалу.

Згідно ч. 8 ст. 22 Закону керівник або орган управління боржника виключно за погодженням з розпорядником майна вчиняють правочини (укладають договори) щодо: відчуження або обтяження нерухомого майна боржника, в тому числі його передачі в оренду, заставу, внесення зазначеного майна до статутного капіталу іншого підприємства або господарського товариства, розпорядження нерухомим майном боржника у будь-який інший спосіб; одержання та видачі позик (кредитів), надання поруки, гарантій, уступки вимоги, переведення боргу, а також передачі в довірче управління майна боржника; розпорядження у будь-який спосіб іншим майном боржника, балансова вартість якого становить понад один відсоток балансової вартості активів боржника, та укладання інших значних правочинів (договорів).

Повноваження керівника боржника та виконавчих органів його управління, покладені на них відповідно до законодавства чи установчих документів, можуть бути припинені в разі, якщо ними не вживаються заходи щодо забезпечення збереження майна боржника, створюються перешкоди діям розпорядника майна чи допускаються інші порушення законодавства. У разі виявлення зазначених обставин за клопотанням кредиторів або інших учасників справи про банкрутство ухвалою господарського суду повноваження керівника та виконавчих органів управління боржника припиняються, а виконання відповідних обов'язків тимчасово покладається на розпорядника майна до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника та виконавчих органів управління боржника. З дня прийняття господарським судом ухвали про припинення повноважень керівника боржника або органів управління боржника керівник, повноваження якого припинені ухвалою господарського суду, зобов'язаний протягом трьох днів передати розпоряднику майна, а розпорядник майна прийняти бухгалтерську та іншу документацію боржника, його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності (ч. ч. 12, 13 ст. 22 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Як вже зазначалось, ухвалою господарського суду Харківської області від 27.10.2015р. у справі №922/4832/15 порушено провадження у справі про банкрутство ДП "Благодатне" та, зокрема, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Згідно ст. 19 Закону мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо. Мораторій на задоволення вимог кредиторів застосовується до вимог кредиторів щодо відшкодування збитків, що виникли через відмову боржника від виконання правочинів (договорів) у процедурі санації, у порядку, передбаченому цим Законом. Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров'ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов'язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення. Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації або ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Законом. Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов'язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор). Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника. Під час процедури розпорядження майном боржнику дозволяється задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п'ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

З матеріалів справи вбачається, що під час дії мораторію боржником була погашена кредиторська заборгованість, зокрема й та, яка ще не розглянута судом та не включена до реєстру вимог кредиторів.

Так, в матеріалах справи наявне платіжне доручення №4 від 05.01.2016, згідно якого ДП "Благодатне" перерахувало кошти в сумі 394433,60 грн. на рахунок ВДВС Зміївського РУЮ в погашення заборгованості за рішеннями судів у справах №№5023/10115/11, 5023/10116/11, 5023/10117/11 (том 3 а.с. 238), тобто в рахунок погашення кредиторської заборгованості перед ініціюючим кредитором ТОВ "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп".

Також, платіжним дорученням № 5 від 05.01.2016 ДП "Благодатне" перерахувало кошти в сумі 60443,67 грн. на рахунок ВДВС Зміївського РУЮ для погашення боргу за рішенням суду у справі №35/365/05 (том 3 а.с. 237), тобто в рахунок погашення кредиторської заборгованості перед ініціюючим кредитором СТОВ "Петровського".

Крім того, в матеріалах справи містяться письмові додаткові пояснення боржника до касаційної скарги, до яких додані копії постанов ВДВС Зміївського РУЮ про закінчення виконавчих проваджень від 10.02.2016 року, з яких вбачається, що боржник під час дії мораторію погасив кредиторську заборгованість перед:

- ДПІ у Зміївському районі в сумах: 6942,00 грн; 14053,94 грн; 5475,72 грн; 5471,84 грн; 18800,17 грн; 1589,72 грн; 1702,71 грн; 5039,37 грн; 2743,79 грн; 306731,90 грн; 3094,72 грн;

- АК "Харківобленерго" в сумі 446117,07 грн;

- ТОВ "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп" в сумі 318396,91 грн.; 8411,50 грн.; 31358,50 грн.;

- СТОВ "Петровського" в сумі 60443,67 грн.

Погашення боргу перед кредиторами, що мало наслідком закінчення виконавчих проваджень на підставі постанов державної виконавчої служби від 10.02.2016, відбулося вже після порушення справи про банкрутство ДП "Благодатне", а отже вчинено з прямим порушенням імперативних приписів ст. 19 Закону - всупереч введеному у справі про банкрутство мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Викладене підтверджує той факт, що керівництвом боржника не вживаються відповідні заходи щодо збереження майна боржника, в тому числі і грошових коштів.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 здійснювалися і інші платежі, які також не були попередньо погоджені з розпорядником майна:

- платіжним дорученням №13 від 23.11.2015 року перераховано АТ «Харківобленерго» 39000,00 грн., призначення платежу: погашення заборгованості по електроенергії згідно рішення господарського суду 15179/3-17;

- платіжним дорученням №35 від 15.12.2015 року перераховано АТ «Харківобленерго» 25317,05 грн., призначення платежу: погашення заборгованості по електроенергії згідно рішення господарського суду 15179/3-17;

- платіжним дорученням №32 від 15.12.2015 року перераховано АТ «Харківобленерго» 396751,59 грн., призначення платежу: погашення заборгованості по електроенергії згідно рішення господарського суду 15179/3-17.

Згідно виписки по банківському рахунку ДП «Благодатне» на стадії розпорядження майном 23.11.2015, 25.11.2015р. та 29.04.2016р. сплатило ТОВ «Новітні Технології» загалом 825390,00 грн. згідно договору Н-87/217-5/15 від 02.10.2015 року.

Вказані платежі відбулися після порушення справи про банкрутство, під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, без погодження розпорядника майна, а отже вчинені з прямим порушенням імперативних приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом».

Також, боржник отримав оплату за проданий товар (сільськогосподарську продукцію), зокрема:

- 15.12.2015, 19.01.2016, 11.02.2016, 25.02.2016, 10.03.2016 - на загальну суму 585400грн. від ФГ ОСОБА_9 за с/г продукцію за договорами №19/12-2015 від 19.12.2015 та №15-12П від 15.12.2015

- 20.11.2015 року - 421058,52 грн. від ТОВ «Агроторг -Соя» за сою згідно рахунку №2 від 20.11.2015 року договір 03/11.2015 від 20.11.2015 року;

- 25.11.2015 року на суму 401400,00 грн. від ТОВ «Інтер Олія» за соняшник згідно рахунку № 4 від 24.11.2015 року;

- 25.11.2015 року - 453000,00 грн. від ТОВ «Інтер Олія» згідно рахунку № 3 від 24.11.2015 року.

Як свідчить фінансовий звіт суб'єкта малого підприємництва (т.2 ас. 176), вартість активу баланса станом на 30.09.2015 складала 1994 тис грн.

Вказані вище правочини свідчать, що без погодження з розпорядником майна боржником здійснювалося розпорядження майном, вартість якого становить понад один відсоток балансової вартості його активів всупереч ч. 8 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом».

В свою чергу апелянт зазначає, що такі дії були здійснені під час перебування директора ОСОБА_1 на лікарняному без його відома.

Проте, вказані твердження не відповідають дійсності

Так, арбітражним керуючим в апеляційній інстанції надано додаткові докази, які свідчать про здійснення саме директором ОСОБА_1 розрахунків з контрагентами.

Враховуючи, що розпорядник майна отримав доступ до інформації по розрахунковому рахунку боржника лише після призначення його ухвалою суду від 23.05.2016р. тимчасово виконуючим обов'язки керівника боржника, надані додаткові докази відповідно до ст. 101 ГПК України приймаються судом.

Так, згідно довідки Ощадбанку № 197 від 07.06.2016р., яка видана т.в.о. ДП «Благодатне» Терещенко О.В., за період з 19.11.2015р. по 27.05.2016р. ОСОБА_1 здійснював платежі особисто з поточного рахунку №1218 відкритому у ТВБВ №10020/0463 філії ХОУ АТ «Ощадбанк».

Колегія суддів також зазначає, що апелянтом не надано доказів, що правом розпорядження коштами на розрахунковому рахунку боржника мали інші особи.

Апеляціний господарський суд не підримує доводи, що ненадання розпорядником майна доказів повідомлення органів державної виконавчої служби про введенення мораторію на задоволення вимог кредиторів спричинило можливість погашення боржником кредиторських вимог, які перебували у виконавчому провадженні. Як свідчать матеріали справи, ухвала про порушення справи про банкрутство та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів була направлена судом безпосередньо органам державної виконавчої служби. А тому, посилання на необізнаність останніх про введення мораторію є таким, що не відповідає обставинам справи. Окрім того, погашення вимог у виконавчому провадженні здійснювалося самим боржником (який був обізнанний про дію мораторію) добровільно, а не в примусовому порядку, що відповідно було підставою для закінчення виконавчого провадження.

Крім того, згідно отриманої розпорядником майна виписки по банківському рахунку ДП «Благодатне» без погодження розпорядника майна всупереч ч. 8 ст. 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника, або визнання його банкрутом» отримало 29.04.2016, 13.05.2016 та 20.05.2016 зворотну фінансову допомогу в загальній сумі 380600,00грн. від ФГ ОСОБА_9 за договором № 13 від 27.04.2016 року.

Колегія суддів не приймає посилання розпорядника майна та представника кредиторів на неправомірне, на їх думку, підписання боржником акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 23 від 30.10.2015р. з ФГ ОСОБА_9 на суму 5538917,70грн., оскільки вказаний акт був складений відповідно до умов договору №21-09/15р від 21.09.2015р. (укладеного до порушення справи про банкрутство та введенення мораторію), а отже такий акт не можна вважати укладенням нового правочину в розумінні ст. 202 ЦК України та відповідно вважати такі дії вчиненими всупереч мораторію на задоволення вимог кредиторів. В той же час, сам факт укладення такого договору боржником з особою, яка відповідно положень ст.1 Закону може вважатися "заінтересованою" (факт родинних зв'язків з ОСОБА_9 ОСОБА_1 не заперечує), має бути предметом окремого дослідження судом під час розгляду грошових вимог вказаного кредитора.

ОСОБА_1, не заперечуючи факт погашення боржником вказаної кредиторської заборгованості, стверджує, що вказані дії здійснювалися з метою повного її погашення, були спрямовані на відновлення платоспроможності боржника та припинення провадження у справі про банкрутство.

Проте, такі твердження апелянта колегія суддів не може вважати обґрунтованими враховуючи наступне.

Відповідно п. 7 ст. 83 Закону господарський суд припиняє провадження у справі про банкрутство, якщо боржник виконав усі зобов'язання перед кредиторами.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, після публікації оголошення про порушення справи про банкрутство (окрім погашених боржником вимог) надійшли заяви з кредиторськими вимогами, зокрема, від ФГ ОСОБА_9 на загальну суму 5536481,70 грн., СТОВ "Петровського" з додатковими вимогами на суму 179752,01грн., АТЗТ "ІНТЕЛС" на суму 221620,95 грн., ТОВ "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп" з додатковими вимогами на суму 284551,79грн., ТОВ "ВС Благодатний" на суму 12238749,56грн.

На даний час судом вказані вимоги не розглянуті по суті, їх обґрунтованість або необґрунтованість не підтверджена, реєстр вимог кредиторів не затверджено.

А тому, здійснення боржником вибіркового погашення вимог кредиторів до затвердження судом реєстру вимог кредиторів не може свідчити про виконання ним усіх зобов'язань перед кредиторами та свідчити про правомірність дій керівника боржника. Окрім того, такі дії боржника порушують встановлену Законом черговість задоволення вимог кредиторів, та відповідно, права кредиторів, вимоги яких не були задоволені.

Щодо взаємовідносин керівника боржника та розпорядника майна по проведенню інвентаризації та розгляду кредиторських вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, арбітражний керуючий протягом листопада 2015 року неодноразово звертався з листами до керівника боржника про надання документів фінансово- господарської діяльності підприємства та проведення спільної з боржником інвентаризації майна ДП "Благодатне" (т.4 ас.28-33).

Окрім того, розпорядник майна неодноразово виїзджав на місце державної реєстрації боржника та в присутності свідків встановлював обставини відсутності його керівних органів за місцезнаходженням (т.4 ас.34-39)

Розпорядник майна вказує, що, зокрема, 23.11.2015р. при виїзді до місця реєстрації боржника, ним було встановлено, що приміщення контори ДП "Благодатне" було зачинено, ні директора, ні працівників ДП "Благодатне" на робочому місці не було. Розпорядник майна стверджує, що заступником директора ДП "Благодатне" його повідомлено про неможливість надання фінансово-господарської документації підприємства. У зв'язку з чим провести інвентаризацію майна та активів боржника, та розглянути спільно з боржником конкурсні кредиторські вимоги не було можливості. Про вказані факти розпорядником майна складений відповідний акт від 23.11.2015р.

Вказані обставини послужили підставою для звернення розпорядника майна до суду з клопотанням від 24.11.2015 про припинення повноважень керівника боржника.

В письмових запереченнях щодо клопотання розпорядника майна (т. 4 а.с. 118-124) боржник не заперечував факту прибуття розпорядника майна 23.11.2015р., 24.11.2015р. до с. Благодатне з метою проведення інвентаризації майна, хоча боржник вказував на те, що інвентаризацію провести в повному обсязі неможливо через протидію співробітниками ТОВ ВС "Благодатний", якому були передані в довірче управління всі будівлі та споруди, що належать ДП "Благодатне".

23.11.2015р. керівництвом ДП "Благодатне" було повідомлено розпорядника майна, який прибув за місцем реєстрації боржника, про проблеми стосовно надання фінансової звітності та проведення інвентаризації. Боржник в письмових запереченнях вказує на те, що розпорядник майна пропонував обійти територію підприємства та по можливості оглянути наявне майно.

Наказом ДП "Благодатне" №6/в від 23.11.2015р. створено комісію з інвентаризації майна боржника, яку визначено провести з 05.12.2015р. по 24.12.2015р. (т. 4 а.с. 58). Суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів направлення або вручення безпосередньо розпоряднику майна наказу про створення інвентаризаційної комісії та призначення проведення інвентаризації майна підприємства. Посилання апелянта на здійснення відеофіксації факту вручення розпоряднику майна копії вказаного наказу не підтверджено належнимими та допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що ДП "Благодатне" лише 04.12.2015р. було направлено електронне повідомлення на адресу розпорядника майна стосовно проведення інвентаризації 05.12.2015р. (т. 4 а.с. 62).

На вказане повідомлення арбітражний керуючий направив відповідь про неможливість прибути для участі у проведенні інвентаризації у зв'язку з перебуванням 05.12.2015р. у відрядженні у м. Києві та просив перенести проведення інвентаризації до 18.12.2015р.

Після чого боржником було призначено проведення інвентаризації на 21.12.2015р., про що повідомлено розпорядника майна листом, направлення даного листа підтверджується квитанцією пошти та копією опису вкладення у цінний лист (т. 4 а.с. 65-66).

Представник боржника вказує на те, що розпорядник майна не прибув для проведення інвентаризації 21.12.2015р., однак розпорядник майна вказує на те, що прибув для проведення інвентаризації, однак працівників підприємства для проведення такої інвентаризації не було, про що ним складено електронне повідомлення на адресу боржника.

З електронного повідомлення №2 (т. 4 а.с. 67) вбачається що розпорядник майна повідомляє ДП "Благодатне" про те, що 21.12.2015р. прибув разом з членами інвентаризаційної комісії, а також бухгалтером для участі в інвентаризації майна. Однак, керівних органів за місцем реєстрації ДП "Благодатне" не виявилось, про що був складений відповідний акт.

Твердження апелянта про те, що Терещенко О.В. 21.12.2015 нібито не був у с. Благодатному та нікуди не виїзджав з Полтави, відправлючи з відтіля електронне повідомлення, спростовується наданою розпорядником майна копією відповідного повідомлення з поштовим штемпелем "Комсомольське Харк. Зміївськ. 21.12.15" (т. 4 ас. 100).

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про ухилення розпорядника майна від проведення інвентаризації, натомість ненадання керівництвом боржника документів фінансово-господарської діяльності підприємства розпоряднику майна на його вимогу, відсутність керівництва та інших працівників за місцем знаходження підприємства під час прибуття розпорядника майна до с. Благодатне свідчить про ухилення саме підприємства боржника від проведення інвентаризації майна.

Суд також враховує, що в січні 2016р. сторонами було досягнуто згоди щодо проведення інвентаризації.

Посилання апелянта та державного органу з питань банкрутства на встановлені перевіркою державного органу з питань банкрутства факти неналежного виконання розпорядником майна своїх обов'язків (довідка про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 11.02.2016 №8, акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 22.02.2016 №12, припис про недопущення повторних порушень від 23.02.2016 №4; т.12 ас. 46-60) не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки: по-перше, на даний час оскаржуються розпорядником майна в адміністративному суді, про що свідчить ухвала Полтавського окружного адміністративного суду про відкриття провадження в адміністративній справі від 19.04.2016 у справі №816/371/16 (т. 12 ас. 27-32). А по-друге, такі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили та оцінюються судом з урахуванням положень ст. 43 Господарського процесуального кодексу України за своїм внутрішній переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в суді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, посилання боржника як на підставу неналежного виконання розпорядником майна своїх обов'язків на те, що інвентаризація майна не була проведена через перешкоджання такому проведенню розпорядником майна, не знайшли свого підтвердження та є необґрунтованими.

Судом також встановлено, що 04.12.2015р. підприємством боржника на адресу розпорядника майна направлено лист з переліком кредиторських вимог, які надійшли до підприємства, для їх розгляду та аналізу.

12.12.2015р. розпорядник майна направив повідомлення керівнику ДП "Благодатне" про проведення спільного розгляду кредиторських вимог.

Згідно ч. 5 ст. 23 Закону розпорядник майна боржника не пізніше ніж на десятий день з дня, наступного після закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку, з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення в поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторами.

Розпорядник майна листами від 24.12.2015р. повідомив кредиторів про розгляд їх вимог, а також повідомив боржника про результати такого розгляду.

Боржник листом від 11.01.2016р. вказав, що не погоджується з вимогами ТОВ "ВС "Благодатний".

Апеляційний господарський суд зазначає, що кінцевий розгляд спірних вимог кредиторів та затвердження реєстру вимог кредиторів здійснюється судом, у зв'язку з чим розбіжності в позиціях сторін щодо заявлених вимог кредиторів будуть вирішені під час попереднього засідання.

Суд також звертає увагу на те, що підприємством боржника своєчасно та в повному обсязі не надана розпоряднику майна необхідна для розгляду вимог документація, підприємство перешкоджало здійсненню інвентаризації майна, що свідчить про перешкоджання саме боржником в здійсненні розпорядником майна своїх обов'язків, що і призвело до неможливості розпоряднику майна разом з підприємством боржника спільно та конструктивно розглянути вимоги кредиторів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи розпорядника майна та ініціюючого кредитора ТОВ "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп" щодо припинення повноважень керівника боржника Державного підприємства "Благодатне" та про покладення виконання обов'язків керівника боржника на розпорядника майна Державного підприємства "Благодатне", арбітражного керуючого Терещенко О.В.

Щодо доводів боржника щодо неналежного виконання обов'язків розпорядником майна Терещенком О.В., колегія суддів вважає їх не обгрунтованими та не підтвердженими матеріалами справи.

Виходячи зі змісту ст. ст. 34, 43, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює обставини справи у відповідності до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та приймає рішення за результатами оцінки всіх доказів, які були визнані судом як належні та допустимі

На підставі викладеного, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали та прийняття нового рішення.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 23.05.2016р. у справі №922/4832/15 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Відмовити в задоволенні клопотань ДП "Благодатне" вх. № 51423 від 28.12.2015 р., вх. № 755 від 13.01.2016р. про звільнення арбітражного керуючого Терещенка О.В. від виконання обов'язків розпорядника майна ДП "Благодатне".

Задовольнити клопотання розпорядника майна Терещенка Олександра Васильовича вх. № 47323 від 24.11.2015р., вх. № 2361 від 26.01.2016р. та клопотання ТОВ "Юридично-консалтингова компанія "Стратег-Груп" вх. № 11150 від 05.04.2016р. про припинення повноважень керівника боржника та тимчасове покладення виконання його обов`язків на розпорядника майна.

Припинити повноваження керівника боржника Державного підприємства "Благодатне" (ідентифікаційний код юридичної особи: 22994509) ОСОБА_1 та виконавчих органів управління Державного підприємства "Благодатне", які покладені на них відповідно до законодавства та установчих документів.

Тимчасово покласти виконання обов'язків керівника та виконавчих органів управління Державного підприємства "Благодатне" на розпорядника майна боржника Терещенка Олександра Васильовича (свідоцтво № 432 від 28.02.2013р., адреса: 36002, АДРЕСА_1), до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника та виконавчих органів управління боржника.

Зобов'язати керівника боржника Державного підприємства "Благодатне" ОСОБА_1, повноваження якого припинені даною постановою, протягом трьох днів з дня винесення даної постанови передати розпоряднику майна Терещенку Олександру Васильовичу бухгалтерську та іншу документацію боржника, його печатки і штампи, матеріальні та інші цінності.

Повний текст постанови складено 13.06.16р.

Головуючий суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Пуль О.А.

Суддя Фоміна В. О.