УХВАЛА

17.06.2016Справа № 910/11244/16

За заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 /заявник/ про забезпечення позову у справі № 910/11244/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лара-груп»

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У червні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лара-груп» (відповідач) про стягнення 122 950,00 грн. основного боргу, 13 167,94 грн. інфляційних втрат, 2 956,23 грн. 3% річних, 27 042,26 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.2016 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі №910/11244/16. Розгляд справи призначено на 11.07.2016 року.

15.06.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва разом з позовною заявою від позивача надійшла заява про забезпечення позову, у якій останній просить заборонити відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо продажу чи відчуження будь-яким іншим способом, а також демонтажу, розбору, знесення, переміщення літнього майданчика та металевих конструкцій, що розташовані біля приміщення, яке знаходиться в оренді ТОВ «Лара-груп», за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 5.

В обґрунтування відповідної заяви позивач зазначає, що предметом позову є стягнення заборгованості за Договором № 117/2015 купівлі-продажу металевих конструкцій від 17.08.2015 року, на виконання якого було здійснено монтаж металевих конструкцій, тобто у разі задоволення позову, відповідача буде зобов'язано відшкодувати вартість як відповідних конструкцій, так і вартість монтажу останніх, у зв'язку із чим необхідним є збереження первинного стану відповідних металевих конструкцій.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали позовної заяви, суд відзначає наступне.

Згідно зі ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу та забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Судом встановлено, що 17.08.2015 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лара-груп» (покупець) укладено Договір № 117/2015 купівлі-продажу металевих конструкцій (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору в порядку та на умовах, визначених у договорі, продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти у свою власність та оплатити металеві конструкції (товар, конструкції) в кількостях та за ціною, що наводяться у додатках та відповідних кошторисах до договору.

Згідно з п. 1.2. Договору сторони обумовили, що продавець зобов'язаний здійснити доставку та встановлення конструкції біля приміщення, що знаходиться в оренді у покупця та розташоване за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 5.

Пунктом 5.4. Договору сторони погодили, що оплата вартості конструкцій здійснюється відразу під час підписання акту прийому-передачі конструкцій та послуг, визначених договором та додатками до нього.

На виконання умов Договору позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 122 950,0 грн., що підтверджується актом виконаних робіт від 27.09.2015 року.

Згідно з п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26 грудня 2011 року особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 26 грудня 2011 року умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Згідно з наявними в матеріалах справи доказами на виконання умов Договору № 117/2015 купівлі-продажу металевих конструкцій від 17.08.2015 року позивачем було надано відповідачу послуги (влаштування закладних, монтаж металоконструкцій, транспортні витрати) на загальну суму 122 950,00 грн., проте відповідачем вони оплачені не були.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За таких обставин, невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді заборони відповідачу та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо продажу чи відчуження будь-яким іншим способом, а також демонтажу, розбору, знесення, переміщення літнього майданчика та металевих конструкцій, що розташовані біля приміщення, яке знаходиться в оренді ТОВ «Лара-груп», за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 5, у разі задоволення позову, може зробити неможливим стягнення заборгованості за Договором № 117/2015 купівлі-продажу металевих конструкцій від 17.08.2015 року на підставі відповідного судового рішення, оскільки виникає можливість порушення первинного стану відповідних металевих конструкцій.

Таким чином, вжиття наведених заявником заходів до забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді та в разі задоволення позову - забезпечить можливість відновлення його порушеного права, що зумовлює задоволення відповідної заяви.

Керуючись ст. ст. 66-67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 /заявник/ про забезпечення позову у справі № 910/11244/16 задовольнити.

2. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛАРА-ГРУП" (01014, м. Київ, вулиця Звіринецька, будинок 63, ідентифікаційний код 39891613) та будь-яким іншим особам вчиняти дії щодо продажу чи відчуження будь-яким іншим способом, а також щодо демонтажу, розбору, знесення, переміщення літнього майданчика та металевих конструкцій, що розташовані біля приміщення, яке знаходиться в оренді ТОВ «Лара-груп», за адресою: м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 5.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили з 17.06.2016 року і дійсна для пред'явлення до виконання до 17.06.2017 року.

Стягувач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (06514, АДРЕСА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАРА-ГРУП" (01014, м. Київ, вулиця Звіринецька, будинок 63, ідентифікаційний код 39891613).

Суддя Ю.В. Цюкало