Господарський суд Чернігівської області
___________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14"травня2016 р. Справа № 927/936/15

Суддя господарського суду Чернігівської області Михайлюк С.І., розглянувши у судовому засіданні матеріали скарги публічного акціонерного товариства виробничо-торгова фірма "Сіверянка" (боржник, представник ОСОБА_1Ю.) на дії відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області (представник ОСОБА_2О.) у справі № 927/936/15 за позовом публічного акціонерного товариства Полікомбанк (представник ОСОБА_3О.) до публічного акціонерного товариства виробничо-торгової фірми Сіверянка, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, державна податкова інспекція у м. Чернігові, (представник не зявився),

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 23.02.2016р. (повне рішення виготовлене 25.02.2016р.) позовні вимоги ПАТ «Полікомбанк» задоволені повністю, в рахунок погашення заборгованості публічного акціонерного товариства виробничо-торгова фірма Сіверянка перед банком по кредитному договору від 08.09.2008р. № 451 у розмірі 11520589,11грн., з яких 6950121,61грн. заборгованість за кредитом, 4570467,5грн. за процентами, звернене стягнення на предмети іпотеки:

- приміщення магазину Лавіс, загальною площею 292,5кв.м., що знаходиться в м. Чернігові по вул. Кирпоноса, 26,

- нежиле приміщення приміщення магазину непродовольчих товарів літ 2-1 2-11, загальною площею 183,9кв.м., що знаходиться в м. Чернігові по проспекту Перемоги, 104; способом реалізації предметів іпотеки визначено проведення прилюдних торгів за початковими цінами 4045277грн. (для приміщення магазину Лавіс, що знаходиться в м. Чернігові по вул. Кирпоноса, 26) та 2016041грн. для нежилого приміщення приміщення магазину непродовольчих товарів літ. 2-1 2-11, загальною площею 183,9кв.м., що знаходиться в м. Чернігові по проспекту Перемоги, 104). Також з відповідача на користь позивача стягнені судові витрати - 73080грн. судовий збір та 6758,4грн. витрати за проведення експертизи. Відповідні накази видані 12.03.2016р.

21.03.2016р. відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Чернігівській області (надалі відділ ДВС) відкрите виконавче провадження ВП № 50581330 з виконання наказу господарського суду Чернігівської області № 927/936/15 від 12.03.2016р. про звернення стягнення на предмети іпотеки; боржнику запропоновано виконати наказ самостійно до 28.03.2016р.

Постановою відділу ДВС від 29.03.2016р. з боржника стягнутий виконавчий збір у розмірі 995000грн. у звязку з тим, що боржник у наданий строк (до 28.03.2016р.) наказ не виконав. На дану постанову боржником подана скарга про визнання її недійсною.

Відділом ДВС подані заперечення, субєкт оскарження вважає, що ним дотримано всіх норм Закону України «Про виконавче провадження».

Скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Частиною 8 ст. 54 цього Закону передбачено, що примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

За частиною 1 ст. 42 Закону України «Про іпотеку» боржник вправі до дня продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах виконати вимогу за основним зобов'язанням чи ту її частину, виконання якої прострочено, разом з відшкодуванням будь-яких витрат та збитків, завданих іпотекодержателю, включаючи судові витрати, витрати на оплату винагороди залученим експертам(оцінювачам, юристам), витрати на підготовку до проведення прилюдних торгів тощо. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах.

Оскільки рішення суду винесене у звязку з порушенням боржником грошового обовязку по кредитному договору, останній в будь-який час до дня продажу предмета іпотеки може виконати такий обовязок.

Згідно з ч. 1 ст. 28 цього Закону у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача.

Як зазначалося, згідно з ч. 8 ст. 54 цього Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Тому у даному випадку виконавчий збір з боржника може бути стягнутий у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, його розмір становить 120 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2040грн.).

Відділом ДВС винесена постанова про стягнення виконавчого збору 29.03.2016р. до початку виконання рішення суду. Початком примусового виконання рішень, згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», є наступний день після закінчення відповідних строків, встановлених ч. 2 ст. 25 цього Закону, якщо коли у ці строки боржником не надано документального підтвердження повного виконання рішення. Станом на 29.03.2016р. державний виконавець не розпочав примусового виконання рішення.

Початок примусового виконання рішення є тотожним поняттям початку виконання. Зокрема, статтею 1 цього Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права)боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток),доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

При цьому суд враховує правову позицію Верховного Суду України, згідно з якою сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника; виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання (Постанова Верхового Суду України від 28.01.2015р. у справі № 924/205/13-г).

Враховуючи викладене, а також керуючись ст. ст. 121-2, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

Скаргу задовольнити повністю.

Визнати недійсною постанову відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про стягнення виконавчого збору ВП № 50581330 від 29.03.2016р.

Суддя С.І. Михайлюк

14.06.16