ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.06.16р. Справа № 904/4060/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпропетровськ

до Відділу освіти Нікопольської районної державної адміністрації, с. Кам'янське, Нікопольський район, Дніпропетровська область

про стягнення 522 644,89 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 01.02.16р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №619 від 11.05.2016 р.

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Відділу освіти Нікопольської районної державної адміністрації (далі - відповідач) про стягнення 484 688,02 грн. заборгованості за поставку природного газу, 33 433,80 грн. пені, 2312,99 грн. 3 % річних, 2210,08 грн. інфляційне збільшення та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх господарських зобов'язань за Договором № 2015/ТП-БО-04315 від 14.09.2015 р. на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ та організацій, які повністю або частково фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, в частині оплати наданих позивачем послуг з постачання газу за січень, лютий та березень 2016 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2016 р. по справі № 904/4060/16 порушено провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 02.06.2016 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2016 р. розгляд справи відкладено на 15.06.2016 р.

Представник позивача у судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог та просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, з підстав викладених у відзиві на позов.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 15.06.2016 року оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (постачальник) та Відділом освіти Нікопольської районної державної адміністрації (споживач) укладений Договір № 2015/ТП-БО-04315 на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ та організацій, які повністю або частково фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів (надалі - Договір) за умов п. 1.1. якого постачальник постачає природний газ (згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016-2010 код 06.20.1 Газ природний) (далі - газ) споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Газорозподільне підприємство, через газові мережі якого постачальник постачає газ споживачеві, забезпечує розподіл газу до пунктів призначення з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величини його тиску (п. 1.3. Договору).

Відповідно до п. 3.6. Договору послуги з постачання газу підтверджуються підписаним постачальником та споживачем актом приймання-передачі газу, що оформлюється на підставі акта про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, підписаного споживачем та газорозподільним підприємством відповідно до пункту 2.5 розподілу ІІ Договору.

Згідно п. 3.7. Договору постачальник до пятого числа місяця, наступного за звітним місяцем, надсилає споживачу два примірники акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником постачальника та скріплені печаткою постачальника.

За умовами п. 3.8 Договору споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану та обґрунтовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

Згідно п. 4.5 Договору розрахунковий період за Договором становить один місяць - з 9:00 першого дня до 9:00 першого дня наступного місяця включно.

Відповідно до п. 4.5.1. Договору місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу, визначається згідно з розділом ІІІ Договору.

Загальна сума вартості Договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу споживачу і становить 501 280,70 грн., у т.ч. ПДВ 20 % (п. 4.5.2. Договору).

Згідно п. 4.6. Договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем на умовах щомісячної 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в Додатку 3 до Договору, не пізніше ніж за три робочих дні до початку розрахункового періоду.

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці (п. 4.6.1. Договору).

У відповідності до п. 4.6.2. Договору у випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Сторони домовились, що під поняттям "недоплата вартості послуг з постачання газу" вони розуміють недоплату споживачем вартості фактично спожитого газу понад узгоджений з постачальником обсяг газу на розрахунковий період (п. 4.6.3. Договору).

Постачальник зобовязується виконувати умови Договору. Забезпечувати постачання газу до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених Договором (п.п. 5.1., 5.1.1., 5.1.2. Договору).

Постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлений газ за цінами, визначеними в розділі 4 Договору (п.п. 5.2., 5.2.1. Договору).

Відповідно п.п. 5.3., 5.3.1., 5.3.3. Договору споживач зобовязаний виконувати умови Договору, оплачувати постачальнику вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених Договором.

Додатковою угодою № 1 від 30.10.2015 р. сторони дійшли згоди змінити у тексті Договору його назву, виклавши її у наступній редакції: "Договір на постачання природного газу для потреб установ та організації, які повністю або частково фінансування з державного та/або місцевих бюджетів від 14.09.2015 р. № 2015/ТП-БО-04315".

Також, Додатковою угодою № 1 від 30.10.2015 р. сторони внесли зміни до Договору, зокрема, щодо визначення розміру ціни газу та порядку її розрахунку (а.с. 20).

На виконання умов Договору позивач здійснив постачання відповідачу природного газу в період з січня по березень 2016 р. на загальну суму 484 688,02 грн.: - в січні 2016 року в обсязі 28,149 тис. м. куб. на загальну суму 221 007,94 грн., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу № ДОЗ00004831 від 31.01.2016 р.; - в лютому 2016 року в обсязі 23,303 тис. м. куб. на загальну суму 182 960,24 грн., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу № ДОЗ00009699 від 29.02.2016 р.; - в березні 2016 року в обсязі 10,281 тис. м. куб. на загальну суму 80 719,84 грн., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2016 р. (а.с. 22-24).

Відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем зі сплати за отриманий природний газ на суму 484 688,02 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України та п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Матеріалами справи підтверджено факт виконання позивачем свого зобов'язання щодо здійснення постачання природного газу відповідачу на загальну суму 484 688,02 грн.

Факт не своєчасного виконання відповідачем зобовязань за договором укладеним між сторонами, матеріалами справи встановлено.

На момент розгляду справи основна заборгованість відповідача, відповідно до поданих доказів складає 484 688,02 грн., яка відповідачем визнана, внаслідок чого господарський суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 Цивільного кодексу України).

У відповідності до 6.2.2 Договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми прострочення платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі п. 6.2.2. Договору, позивачем здійснено нарахування пені за період з 08.02.2016 р. по 26.04.2016 р. на загальну суму 33 433,80 грн. Перевіривши розрахунок пені за означений період суд вважає його вірним і таким, що підлягає задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити за час прострочення суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми.

Позивачем здійснено нарахування на суму основного боргу на загальну суму 3% річних 2312,99 грн. (за період з 08.02.2016 р. по 26.04.2016 р.) та інфляційне збільшення 2210,08 грн. (за період з 01.03.2016 р. по 26.04.2016 р.) Перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційного збільшення за означені періоди, суд вважає їх вірними та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 484 688,02 грн. заборгованості за поставку природного газу, 33 433,80 грн. пені, 2312,99 грн. 3 % річних, 2210,08 грн. інфляційне збільшення.

Судовий збір у справі покладається на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відділу освіти Нікопольської районної державної адміністрації (53282, Дніпропетровська область, Нікопольський район, селище Камянське; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд. 2, ) 484 688,02 грн. (чотириста вісімдесят чотири тисячі шістсот вісімдесят вісім грн. 02 коп.) заборгованості за поставку природного газу, 33 433,80 грн. (тридцять три тисячі чотириста тридцять три грн. 80 коп.) пені, 2312,99 грн. (дві тисячі триста дванадцять грн. 99 коп.) 3 % річних, 2210,08 грн. (дві тисячі двісті десять грн. 08 коп.) інфляційне збільшення, 7839,67 грн. (сім тисяч вісімсот тридцять девять грн. 67 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_3

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України " 16 " червня 2016 р.