ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"17" червня 2016 р. справа № 5027/398-б/2012

За заявою Приватного акціонерного товариства Литер м. Київ

до боржника ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Боянівка м. Чернівці

про визнання банкрутом

Суддя Бутирський А.А.

Представники:

Від кредиторів ОСОБА_2 начальник юридичного відділу (довіреність від 09.03.2016 р.), ОСОБА_3 головний державний інспектор (довіреність від 11.05.2016 р.)

Від банкрута не зявився

У засіданні приймали участь
СУТЬ СПОРУ: Ухвалою суду від 03.07.2012 р., за заявою ПрАТ Литер м. Київ, порушено провадження у справі про банкрутство ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Боянівка м. Чернівці, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, справу до розгляду у підготовчому засіданні призначено на 16.07.2012 р.

Ухвалою суду від 12.06.2013 р. введено процедуру санації ТОВ Боянівка строком на шість місяців та призначено керуючим санацією арбітражного керуючого ОСОБА_4

Ухвалою від 18.11.2013 р. затверджено план санації боржника.

Ухвалою від 18.12.2013 р. строк процедури санації продовжено до 12.06.2014 р.

Ухвалою від 14.07.2014 р. продовжено процедуру санації до 12.12.2014 р., звільнено від виконання обовязків керуючого санацією арбітражного керуючого ОСОБА_4, новим керуючим санацією призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2014 р. ухвалу місцевого суду у частині призначення керуючим санацією арбітражного керуючого ОСОБА_5 скасовано, керуючим санацією боржника призначено ОСОБА_6

Постановою господарського суду Чернівецької області від 13.10.2015 р. ТОВ Боянівка визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_5, про що 15.11.2015 р. опубліковане відповідне оголошення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

27.11.2015 р. Державна податкова інспекція у місті Чернівцях звернулась до суду із заявою з грошовими вимогами до банкрута у сумі 1 396 716,61 грн.

Ухвалою від 27.11.2015 р. розгляд питання щодо прийняття заяви Державної податкової інспекції у місті Чернівцях відкладено до повернення матеріалів справи № 5027/398-б/2012 з Львівського апеляційного господарського суду до господарського суду Чернівецької області.

28.12.2015 р. матеріали справи повернулися до господарського суду Чернівецької області.

Ухвалою від 28.12.2015 р. надано ДПІ у м.Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області строк до 11.01.2016 р. для усунення недоліків у кредиторській заяві, а саме зобовязано подати до суду докази сплати судового збору.

13.01.2016 р. судом отримано клопотання ДПІ у м.Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області про відстрочення сплати судового збору до березня 2016 р. у звязку з тим, що по КЕКВ 2800 Інші поточні видатки не передбачені та не затверджені в кошторисі на 2015 рік, а кошторис на 2016 р. не прийнятий.

Ухвалою від 13.01.2016 р. відмовлено ДПІ у м.Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та повернуто заяву з доданими до неї документами заявнику.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 р. ухвалу господарського суду Чернівецької області від 13.01.2016 р. скасовано. При цьому апеляційна інстанція вказала, що суд першої інстанції не був позбавлений можливості на підставі приписів ст. 8 Закону України Про судовий збір відстрочити сплату судового збору ДПІ у м.Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області до винесення ухвали по суті.

Ухвалою від 29.02.2016 р. розгляд заяви призначено на 28.03.2016 р.

28.03.2016 р. розгляд справи не відбувся, оскільки, 16.03.2016 р. матеріали даної справи надіслано до Львівського апеляційного господарського суду на запит останнього, для подальшого скерування до Вищого господарського суду України за касаційною скаргою.

09.06.2016 р. матеріали справи повернулися до господарського суду Чернівецької області, а тому розгляд заяви кредитора ухвалою від 09.06.2016 р. призначено на 16.06.2016 р.

У судовому засіданні 16.06.2016 р. кредитор подав заяву про уточнення кредиторських вимог, в якій просить визнати його вимоги у сумі 91302,00 грн. Подана заява обґрунтована тим, що банкрут частково погасив вимоги кредитора.

Подана заява приймається судом, оскільки узгоджується з положеннями ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, а відтак розглядається заява ДПІ у м.Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області про визнання вимог до банкрута у сумі 91302,00 грн.

Банкрут у судовому засіданні 16.06.2016 р. проти вимог кредитора заперечував, посилаючись при цьому на те, що на заявлені вимоги поширюється дія мораторію.

У судовому засіданні 16.06.2016 р. оголошено перерву до 17.06.2016 р.

17.06.2016 р. банкрут у судове засідання не зявився, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні кредитор подав додаткові пояснення, в яких просить визнати вимоги у сумі 91302,00 грн. (6 черга).

Розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку про задоволення заяви кредитора з огляду на наступне.

Згідно абз. 9 ч. 1 ст. 38 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі Закон про банкрутство), вимоги за зобовязаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть предявлятися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Згідно податкового повідомлення-рішення № НОМЕР_1 від 29.01.2015 р. банкруту нараховано штрафні (фінансові) санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів. Згадане податкове повідомлення-рішення банкрутом не оскаржувалось, на момент розгляду справи є чинним.

Дана справа порушена 03.07.2012 р., тобто заявлені кредитором вимоги є поточними.

Таким чином, вимоги кредитора є обґрунтованими та подані відповідно до положень Закону про банкрутство.

Доводи банкрута спростовуються матеріалами справи не беруться до уваги судом з підстав, що наведені вище. Стосовно посилань банкрута на дію мораторію слід зазначити наступне.

Згідно ч. 4 ст. 12 Закону про банкрутство, у редакції Закону про банкрутство, що застосовувалась у даній справі до 13.10.2015 р., протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобовязань і зобовязань щодо сплати податків і зборів (обовязкових платежів). Нараховані кредитором штрафні (фінансові) санкції не є неустойкою, що нарахована на зобовязання щодо сплати податків і зборів. Згадані штрафні санкції нараховані за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів, а тому на ці правовідносини не розповсюджую свою дію мораторій.

Керуючись ст. ст. 23, 24 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Визнати грошові вимоги ДПІ у м.Чернівцях ГУ ДФС у Чернівецькій області до банкрута у сумі 91302,00 грн. (6 черга).

2. Витрати по сплаті судового збору у сумі 2436,00 грн. до Державного бюджету України задовольняти у першу чергу.

3. Копію ухвали направити сторонам у справі.

Суддя А.А.Бутирський