УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

13.06.2016Справа № 910/8135/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Ка-Трансбуд"
до1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Будконстракшн" 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Автогран"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:Регіональний сервісний центр Міністерства внутрішніх справ в місті Києві
провизнання договору недійсним
Суддя Дупляк О.М.

Представники сторін:

від позивача: Дербеньова С. В. за довіреністю № б/н від 28.11.2013;
від відповідача - 1: від відповідача - 2: від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: не з'явився не з'явився Вернигора В. А. за посвідченням № 001824

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ка-Трансбуд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будконстракшн" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Автогран" про визнання договору купівлі-продажу транспортних засобів від 05.11.2015 недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 24.05.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2016 відкладено розгляд справи на 13.06.2016.

Через відділ діловодства суду 10.06.2016 від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вих. № б/н від 10.06.2016), відповідно до якої останній просив винести ухвалу про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Автогран», а саме: самоскид Renault Kerax 440.42 та самоскид Renault Kerax 10837, обгрунтовуючи заяву наявністю обставин, що можуть утруднити чи зробити неможливим викоання рішення у даній справі.

Представники відповідачів в судове засідання 13.06.2016 не з'явилися.

Представник позивача у судовому засіданні 13.06.2016 підтримав заяву про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі ст. 67 ГПК України позов забезпечується:

накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

На думку суду, позивач не навів у заяві належних обґрунтувань, а також з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, не надав жодних доказів того, що невжиття судом заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, у зв'язку з чим суд вважає, що підстави для задоволення заяви позивача про забезпечення позову в даному випадку відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні відповідної заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 66, 67, 86 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В :

Відмовити позивачу у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Суддя Дупляк О.М.