ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2016 р. Справа № 914/186/16

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого-судді: Данко Л.С.,

Суддів: Галушко Н.А.,

ОСОБА_1,

При секретарі судового засідання: Кіт М.В.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», б/н від 14.04.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-05/2052/16 від 26.04.2016 р.),

на рішення Господарського суду Львівської області від 04 квітня 2016 року

у справі № 914/186/16 (суддя Долінська О.З.),

порушеній за позовом

Позивача: Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», м. Львів,

До відповідача: Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, м. Львів,

Про визнання укладеним між Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» () та Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» () договору № 200524 від 03.12.2015 р. на подачу води з комунального водопроводу для виробництва послуги централізованого постачання гарячої води в редакції ЛМКП «Львівводоканал» та стягнення судових витрат.

За участю представників сторін:

від апелянта/відповідача: заступник директора з економічних питань ОСОБА_2 п/к за довіреністю б/н від 24.05.2016 р., ОСОБА_3 п/к за довіреністю б/н від 18.08.2015 р.;

від позивача: ОСОБА_4 п/к за довіреністю № 01-7098 від 31.12.2015 р.;

від третьої особи: ОСОБА_5 п/к за довіреністю № 25-вих-119 від 28.03.2016 р.

Права та обовязки сторін визначені ст. ст. 20, 22, 27, 28 ГПК України. Заяв та клопотань про відвід суддів не надходило.

Представниками сторін та третьою особою подано спільне, письмове клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 квітня 2016 року, справу № 914/186/16 Господарського суду Львівської області розподілено головуючому судді Данко Л.С. та суддям: Галушко Н.А., Кузь В.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 28.04.2016 р. прийнято апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», б/н від 14.04.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-05/2052/16 від 26.04.2016 р.) до провадження та розгляд скарги призначено на 25.05.2016 року, про що сторони були належним чином повідомлені рекомендованою поштою (докази оригінали повідомлень про вручення - знаходяться в матеріалах справи).

З підстав зазначених в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 р. по справі № 914/186/16 виправлено описку та розгляд справи відкладено на 08.06.2016 р., про що сторони повідомлені рекомендованою кореспонденцією та, зокрема, третя особа рекомендованою поштою з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Розпорядженням керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 року за № 270, у звязку із перебуванням судді Кузя В.Л. у відпустці, призначено повторний автоматичний розподіл справи № 914/186/16 та відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів вищезазначену справу розподілено колегії суддів у складі: головуючого судді Данко Л.С., суддів: Галушко Н.А. та Орищин Г.В.

07.06.2016 р. за вх. №ЛАГС 01-04/4177/16 через канцелярію Львівського апеляційного господарського суду представником позивача подано заяву б/н від 07.06.2016 р. про надання матеріалів справи № 914/186/16 для ознайомлення, того ж дня, суд надав можливість представнику ознайомитись з вищезазначеною справою в порядку ст. 22 ГПК України.

В судове засідання, яке відбулось 08.06.2016 р. прибув заступник директора з економічних питань підприємства та представник апелянта, надали усні пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, доводи наведені в апеляційній скарзі підтримали, вважають, що оскільки у відповідача перед позивачем існувала та на сьогоднішній день існує заборгованість за спожиті послуги водопостачання, то останній не мав права в односторонньому порядку розривати попередній договір, крім того, позивач повинен був попередити відповідача про наміри розірвання попереднього договору за 1 місяць до дати розірвання, відповідно до умов договору, відтак представники вважають, що рішення місцевого господарського суду є незаконним та підлягає скасуванню.

Представник позивача в судове засідання прибув, проти апеляційної скарги заперечив з підстав зазначених у запереченнях на апеляційну скаргу (вх. № ЛАГС 01-04/3789/16 від 24.05.2016 р.), усно пояснив, що підстави розірвання попереднього договору була передбачена п. 5.3 договору, а відтак у позивача було достатньо підстав для його розірвання в односторонньому порядку зазначеного договору. Крім того, заборгованість у відповідача перед позивачем, станом на 01.01.2016 р. була відсутня, що підтверджується двома проведеними взаємозаліками, які оформлені загальною довідкою ЛМКП «Львівводоканал», з якої вбачається, що станом на 01.01.2016 р. заборгованість у відповідача перед позивачем відсутня, а наступний строк погашення поточної заборгованості за договором ще не наступив, відтак вважає, що рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим, а апеляційна скарга такою, що не підлягає до задоволення.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача в судове засідання представник прибув, на виконання вимог ухвали суду від 25.05.2016 р. подав, в судовому засіданні, копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, та громадських формувань та копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, просить долучити зазначені документи до матеріалів справи, представник третьої особи проти апеляційної скарги заперечив, стверджує, що на його думку, апеляційну скаргу слід залишити - без задоволення, рішення місцевого господарського суду - без змін.

Колегія суддів заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача прийшла до висновку, долучити до матеріалів справи подані третьою особою в судовому засіданні документи (виписки з ЄДРЮО та ФОП), та враховуючи, що сторін не було позбавлено конституційного права на захист охоронюваних законом інтересів, що сторони та третя особа, своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи та повноважні представники прибули у судове засідання, судова колегія не вбачає підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги по справі № 914/186/16.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, рішення Господарського суду Львівської області від 04.04.2016 р. у справі № 914/186/16 слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 04.04.2016 року у справі № 914/186/16 (суддя Долінська О.З.) позов задоволено повністю (пункт перший резолютивної частини рішення). Визнано укладеним між Львівським міським комунальним підприємством Львівводоканал (79017, м. Львів, вул. Зелена, 64, ) та Львівським міським комунальним підприємством Львівтеплоенерго (79040, м. Львів, вул. Д. Апостола, 1, ) договір № 200524 від 03.12.2015р. на подачу води з комунального водопроводу для виробництва послуги центрального водопостачання гарячої води з 02 січня 2016 р. в редакції ЛМКП Львівводоканал:

ДОГОВІР № 200524

на подачу води з комунального водопроводу

для виробництва послуги централізованого постачання гарячої води

Чинний з 02 січня 2016р. м. Львів

Львівське міське комунальне підприємство "Львівводоканал", надалі ЛЬВІВВОДОКАНАЛ, в особі директора ОСОБА_6, що діє на підставі Статуту, з: однієї сторони та Львівське міське комунальне підприємство "Львівтеплоенерго" надалі АБОНЕНТ, в особі директора ОСОБА_7, що діє на підставі Статуту, з іншої сторони, уклали даний договір (надалі Договір) про наступне:

1. ПРЕДМЕТ ДОГОВОРУ.

ЛЬВІВВОДОКАНАЛ надає послуги у забезпеченні питною водою, а АБОНЕНТ користується послугами: здійснює забір води з водопроводу і сплачує вартість наданих послуг на умовах, які визначені Договором та чинним законодавством України, зокрема: Законом України Про питну воду і питне водопостачання, Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України (надалі Правила користування), Правила технічної експлуатації систем водопостачання та каналізації населених пунктів України (надалі Правила експлуатації).

2. ЗОБОВ ЯЗАННЯ СТОРІН.

2.1. ЛЬВІВВОДОКАНАЛ зобовязується:

2.1.1. Згідно з технічними умовами на приєднання АБОНЕНТА до міської мережі водопроводу , виданими ЛЬВІВВОДОКАНАЛОМ, забезпечити в розмірі лімітів: постачання питної води, яка відповідає ДСанПіН 2.2.4-171-10 або дозволу Держстандарту України та Міністерства охорони здоровя України на відхилення від стандарту в обємі:

500 000 куб.м/міс.

(пятсот тисяч)

2.1.2. Повідомляти АБОНЕНТА про введення нових тарифів та змін в тарифікації послуг.

2.1.3. Проводити обстеження систем - водопостачання на предмет дотримання АБОНЕНТОМ умов Договору.

2.2. АБОНЕНТ зобовязується:

2.2.1. Отримати у ЛЬВІВВОДОКАНАЛІ технічні умови (в разі їх відсутності) на приєднання АБОНЕНТА до мереж водопроводу, погодити Паспорт водного господарства (в разі його відсутності) протягом одного місяця з дати укладення Договору. Невиконання вказаних вимог є підставою ЛЬВІВВОДОКАНАЛУ для розірвання Договору і припинення надання послуг з водопостачання.

2.2.2. Не перешкоджати в наданні послуг іншим абонентам ЛЬВІВВОДОКАНАЛУ.

2.2.3. Надати перелік своїх обєктів (структурних підрозділів) та обєктів, що знаходяться на обслуговуванні АБОНЕНТА, на яких використовується вода для виробництва послуги централізованого постачання гарячої води, за формою, що відповідає додатку № 1 до Договору, повідомляти про будь які зміни не пізніше 20-ти днів від їх виникнення.

2.2.4. Сплачувати вартість наданих ЛЬВІВВОДОКАНАЛОМ послуг за чинними тарифами, (на дату набрання чин носи Договору - додаток №2 до Договору), згідно з поданими рахунками. В разі зміни тарифів - плата за послуги здійснюється відповідно до нових тарифів, без зміни інших умов Договору.

2.2.5. Експлуатувати водопровідні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі, відповідно до діючих Правил користування та Правил експлуатації.

2.2.6. Встановити та зареєструвати у ЛЬВІВВОДОКАНАЛІ прилади обліку води (водолічильники) на всіх своїх обєктах (структурних підрозділах) та обєктах, що знаходяться на обслуговуванні АБОНЕНТА. У разі виходу з ладу водо лічильника АБОНЕНТ зобовязаний впродовж одного місяця: здійснити його ремонт (а в разі неможливості зробити ремонт - встановити новий водолічильник) та зареєструвати його у ЛЬВІВВОДОКАНАЛІ.

2.2.7. Не перевищувати встановлені ліміти водоспоживання.

2.2.8. Забезпечувати можливість безперешкодного доступу уповноважених працівників ЛЬВІВВОДОКАНАЛУ до мереж та обладнання АБОНЕНТА для виконання службових обовязків.

2.2.9. Своєчасно здійснювати оплату послуг наданих ЛЬВІВВОДОКАНАЛОМ.

2.3. Сторони зобовязуються письмово повідомляти другу сторону про зміни своєї адреси та інших реквізитів не пізніше 20-ти днів від дати їх настання.

2.4. ЛЬВІВВОДОКАНАЛ обслуговує лише ті мережі, споруди і обладнання, які перебувають у нього на балансі. Межі балансової належності мереж водопостачання визначається відповідно до Правил користування та інших нормативних актів України.

3. ПОРЯДОК ОБЛІКУ ТА РОЗРАХУНКІВ.

3.1. Кількість води, що використовується АБОНЕНТОМ, визначається за показами водолічильників встановлених згідно з вимогами Правил і зареєстрованих ЛЬВІВВОДОКАНАЛОМ. За відсутності у АБОНЕНТА зареєстрованого ЛЬВІВВОДОКАНАЛОМ водолічильника, кількість води, що використовується АБОНЕНТОМ, визначається згідно з пунктом 3.3. Правил користування.

3.2. Якщо водолічильники тимчасово зняті ЛЬВІВВОДОКАНАЛОМ, чи вони вийшли з ладу не з вини АБОНЕНТА, кількість використаної води визначається за середньодобовою витратою протягом останніх двох розрахункових місяців, визначеною за показами водолічильників. Такий порядок зберігається до встановлення нового водолічильника, але не більше одного місяця. Після закінчення цього строку нарахування оплати послуг проводиться згідно з пунктом 3.3 Правил користування.

3.3. Якщо водолічильник тимчасово знято АБОНЕНТОМ на підставі Акту ЛЬВІВВОДОКАНАЛУ для проведення державної метрологічної повірки, кількість використаної води визначається за середньодобовою витратою впродовж останніх двох розрахункових місяців, визначеною за показами водолічильника. Такий порядок зберігається до опломбування та реєстрації водолічильника представником ЛЬВІВВОДОКАНАЛУ, але не більше одного місяця від дати складання Акту ЛЬВІВВОДОКАНАЛУ для проведення державної метрологічної повірки. Після закінчення цього строку нарахування оплати послуг проводиться згідно з пунктом 3.3 Правил користування.

3.4. Нарахування плати АБОНЕНТУ за надані послуги здійснюється ЛЬВІВВОДОКАНАЛОМ згідно з Правилами користування з часу фактичного користування послугами водопостачання.

3.5. Оплата за послуги водопостачання (в межах встановлених лімітів водоспоживання) проводиться АБОНЕНТОМ відповідно до діючих тарифів шляхом перерахування коштів на рахунок ЛЬВІВВОДОКАНАЛУ до 20 числа місяця наступного за звітним. При цьому, у першу чергу, погашається заборгованість АБОНЕНТА. Оплата за послуги водопостачання може здійснюватись шляхом проведення передоплати.

4. ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ СТОРІН.

4.1. За невиконання або неналежне виконання обовязків, передбачених Договором, сторони несуть відповідальність відповідно до Договору та чинного законодавства України.

4.2. У разі повної або часткової несплати вартості наданих послуг, АБОНЕНТУ, на несплачену суму, починаючи з 20 числа наступного за звітним місяця, за кожен день прострочення нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

4.3. ЛЬВІВВОДОКАНАЛ має право при невиконанні АБОНЕНТОМ умов Договору, після завчасного попередження, обмежити йому подачу води (аж до припинення). Наступне приєднання АБОНЕНТА проводиться у встановленому Правилами користування порядку, за його рахунок і після виконання цих умов.

4.4. Об'єм відібраної води понад встановлений ліміт оплачується в пятикратному розмірі. При відсутності технічних умов і неотриманні їх впродовж чотирьох місяців від дати укладення Договору, весь об'єм води вважається понадлімітним і оплачується в п'ятикратному розмірі.

4.5. Недотримання встановлених актом ЛЬВІВВОДОКАНАЛУ термінів (строків) усунення виявлених порушень є підставою для розрахунків за водокористування за пропускною здатністю водопроводу при швидкості руху води в пій 2 м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24 год. за добу.

4.6. У разі виявлення представником ЛЬВІВВОДОКАНАЛУ порушення цілісності обліку води (в тому числі в місцях їх з'єднання), на роботу водопроводу, встановлених представником територіальних органів Держспоживстандарту, впливу на роботу засобів дій, АБОНЕНТ сплачує витрату води згідно з пунктами 3.3, 3.4 Правил користування.

4.7. Сторони звільняються від виконання своїх обов'язків при виникненні непереборних (форсмажорних) обставин, які не залежать від волі Сторін (війни, стихійні лиха, пожежі, епідемії тощо).

4.8. ЛЬВІВОДОКАНАЛ має право тимчасово обмежити або припинити подачу води АБОНЕНТУ у наступних випадках:

а) припинення подачі електроенергії від енергосистеми до насосних станцій;

б) необхідності збільшення подачі води до місця пожежі;

в) пошкодження водопровідних систем;

г) стихійного лиха;

д) наявності заборгованості АБОНЕНТА за послуги ЛЬВІВВОДОКАНАЛУ.

5. ТЕРМІН ДІЇ ДОГОВОРУ.

5.1. Договір укладається строком на один рік.

5.2. Договір вважається продовженим на новий строк на тих самих умовах, якщо за один місяць до його припинення жодна із сторін не заявить про закінчення його дії.

5.3. Договір може бути розірвано за заявою однією зі сторін. Розірвання Договору за вимогою однієї із сторін проводиться у разі письмового попередження іншої сторони за 1 місяць та при умові погашення АБОНЕНТОМ заборгованості за послуги водопостачання.

6. ПОРЯДОК РОЗВЯЗАННЯ СУПЕРЕЧОК МІЖ СТОРОНАМИ.

6.1. Всі питання, не передбачені Договором, регулюються чинним законодавством України.

6.2. Суперечки, що виникають між сторонами, не врегульовані в добровільному порядку, вирішуються в суді (Господарському суді).

6.3. Всі зміни чи доповнення до Договору оформляються тільки у вигляді письмових додатків до нього і є його невід'ємною частиною.

7. ІНШІ УМОВИ ДОГОВОРУ.

7.1. ЛЬВІВВОДОКАНАЛ є платником податку на прибуток підприємств на загальних умовах.

8.ЮРИДИЧНІ АДРЕСИ ОСОБА_8 РЕКВІЗИТИ.

ЛЬВІВВОДОКАНАЛ ЛМКП Львівводоканал, м. Львів, 79017, вул. 3елена, 64, р/р 5120 в ЛОФ ОД ПАТУкрсоцбанк в м.Львові МФО 300023, Тел.: 75-34-39,24-59-150 Індивідуальний податковий номер: 22 Номер свідоцтва про реєстрацію платника податку17701395 ОСОБА_9 ____________В.В. ОСОБА_6 АБОНЕНТ ЛМКП Львівтеплоенерго, м. Львів, вул. Д.Апостола, 1, індекс 79040, р/р МФО________, ІПН - 28 Номер свідоцтва про реєстрацію платника ПДВ 100324339 ОСОБА_9 ОСОБА_7
Також вирішено стягнути з Львівського міського комунального підприємства Львівтеплоенерго (79040, м. Львів, вул. Д.Апостола, 1, ) на користь Львівського міського комунального підприємства Львівводоканал (79017, м. Львів, вул. Зелена, 64, ) 1218,00 грн. понесених витрат на сплату судового збору (пункт третій резолютивної частини рішення) (том І, а. с. 218-223, 224-240).

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду Апелянт/відповідач (Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго») звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (том ІІ, а. с. 7-8), просить апеляційну скаргу задоволити, рішення Господарського суду Львівської області від 04.04.2016 р. у справі № 914/186/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що місцевим господарським судом при прийнятті рішення, порушено норми матеріального та процесуального права, так як місцевим суд при прийнятті рішення неповно досліджено зібрані докази, і як наслідок, неповно встановлено обставини у даній справі, відтак на думку апелянта, дане рішення згідно ст. 104 ГПК України підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі апелянт/відповідач покликається на те, що місцевий господарський суд прийшов до помилкового висновку про те, що у відповідача перед позивачем відсутня заборгованість за послуги водопостачання, відтак останній мав усіх підстав для розірвання попереднього договору, однак з таким висновком суду першої інстанції апелянт не погоджується, оскільки на його думку, заборгованість починаючи з жовтня 2015 р. по день винесення оскаржуваного рішення існує, про що було складено два взаємозаліки у листопаді 2015 року та в грудні 2015 р., які оформлені довідками, що на думку апелянта свідчить про існування заборгованості на період розірвання попереднього договору.

Крім того, апелянт стверджує, що позивач не мав права розірвати попередній договір і з тих підстав, що не попередив відповідача за місяць до його розірвання.

Також апелянт покликається на те, що підстав для укладення нового договору не має, так як договір від 02.09.2011 р. № 200524 про подачу води з комунального водопроводу для виробництва гарячої води є чинним по теперішній час, оскільки це відображається у фактичному постачанні позивачем води відповідачу та надсиланні щомісячно видаткових накладних, де вказано номер оспорюваного договору, відтак на думку апелянта, у позивача не було правових підстав для розірвання попереднього договору та укладення нового договору в судовому порядку, які місцевим судом було задоволено, що свідчить незаконність прийнятого рішення.

Колегією суддів встановлено, що апелянт/відповідач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» (скорочене найменування ЛМКП «Львівтеплоенерго») створене рішенням Львівської міської ради та є юридичною особою, організаційно-правова форма: комунальне підприємство, ідентифікаційний код юридичної особи: 05506460, місцезнаходження юридичної особи: п. і. 79040, Львівська обл., м. Львів, Залізничний район, вул. Данила Апостола, буд. 1, що підтверджується витягом з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (том І, а. с. 41-42).

Позивач: Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал» (скорочене найменування ЛМКП «Львівводоканал») створене рішенням Львівської міської ради та є юридичною особою, організаційно-правова форма: комунальне підприємство, ідентифікаційний код юридичної особи: № 03348471, місцезнаходження юридичної особи: п. індекс 79017, Львівська обл., м. Львів, Личаківський район, вул. Зелена, буд. 64, що підтверджується витягом з Єдиного держаного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (том І, а. с. 22-23).

Третя особа, без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради є юридичною особою, йому присвоєно , місцезнаходження юридичної особи: поштовий індекс 79008, м. Львів, площа Ринок, 1, що підтверджується витягами з ЄДРЮО та ФОП виданих 04.02.2016 р. та 28.10.2013 р. (докази знаходяться в матеріалах справи).

З матеріалів справи вбачається, що 19.01.2016 р. Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовними вимогами до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», про визнання укладеним між Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» () та Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» () договору № 200524 від 03.12.2015 р. на подачу води з комунального водопроводу для виробництва послуги централізованого постачання гарячої води в редакції ЛМКП «Львівводоканал» та стягнення судових витрат та ухвалою місцевого господарського суду від 21.01.2016 р. позовну заяву прийнято до розгляду та розгляд справи було призначено на 04.02.2016 р.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.03.2016 р. (том І, а.с. 174-176) за клопотанням відповідача (вх. № 785/16 від 16.02.2016 р.) до участі у даній справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради (м. Львів, площа Ринок, 1), в порядку ст. 27 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі, ЛМКП «Львівтеплоенерго» відповідно до п. 1.1. Статуту створене Львівською міською радою та підпорядковане департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, що є органом, до сфери якого входить вказане комунальне підприємство.

Так як предметом спору у даній справі є визнання укладеним договору на подачу води з комунального водопроводу для виробництва послуги централізованого постачання гарячої води у редакції викладеній позивачем по справі, яким передбачено необхідність встановлення на обєктах ЛМКП Львівтеплоенерго приладів обліку водоспоживання на границях балансової належності всіх споживачів ЛМКП Львівтеплоенерго, а для цього необхідне виділення коштів із бюджету м. Львова.

Як уже було вище зазначено у цій постанові, ЛМКП «Львівтеплоенерго» є комунальним підприємством, юридичною особою, та є власністю міста, що діє за принципом самоокупності. Витрати на встановлення згаданих приладів обліку в діючий тариф не закладено.

Відповідно на підставі п. 7.3. Статуту ЛМКП «Львівтеплоенерго» на фінансування згаданих витрат ЛМКП «Львівтеплоенерго» потребуватиме виділення грошової допомоги Департаментом житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, відтак місцевим господарським судом правомірно задоволено клопотання (вх. № 785/16 від 16.02.2016 р.) сторони та відповідно до ст. 27 ГПК України залучено до участі у справі третьою особою, без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради (м. Львів, пл. Ринок, 1).

Як вбачається з матеріалів даної справи, місцевий господарський суд відхилив клопотання відповідача (вх. № 13410/16 від 29.03.2016 р.) про призначення колегіального розгляду даної справи у звязку із її складністю.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду в цій частині з огляду на наступне.

Частиною першою статті ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України) визначено, що будь-яку справу, яка відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Однак, справа № 914/186/16, враховуючи її категорію та складність, не є складною, а відтак, місцевий господарський суд правомірно відмовив відповідачу у задоволені зазначеного клопотання (вх. №13410/16 від 29.03.2016 року) щодо призначення колегіального розгляду справи № 914/186/16.

По суті позовних вимог колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 02 вересня 2011 року між сторонами у справі було укладено договір № 200524 на подачу води з комунального водопроводу для виробництва гарячої води (том І, а. с. 31-32) та додаткову угоду до договору № 200524 на подачу води з комунального водопроводу для виробництва гарячої води (том І, а. с. 33)(далі за текстом Договір).

Зазначений договір укладено між сторонами у письмовій формі єдиного документа, підписаний уповноваженими представниками сторін за договором, їх підписи посвідчено печатками сторін, що відповідає приписам ст. 181 ГК України, ст.ст. 207, 208 ЦК України.

Відповідно до пункту 5.3. договору № 200524 від 02.09.2011 р. на подачу води з комунального водопроводу для виробництва гарячої води, договір може бути розірвано за заявою однієї із сторін. Розірвання договору за вимогою однієї із сторін проводиться у разі письмового попередження іншої сторони за 1 місяць та при умові погашення абонентом заборгованості за послуги водопостачання.

З матеріалів справи вбачається, що розірванню договору передувало надіслання ЛМКП «Львівводоканал» на адресу ЛМКП «Львівтеплоенерго» листа № 10-6439 від 30.11.15 р. з приводу необхідності встановлення приладів обліку води на водопровідних вводах своїх обєктів (том І, а. с. 71), проте доказів встановлення приладів обліку води на водопровідних вводах своїх обєктів ЛМКП «Львівтеплоенерго» в матеріалах справи не міститься, такі докази відсутні, зокрема відповідачем/апелянтом - не подані.

Крім того, 19 листопада 2015 року Національною Комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (надалі - Нацкомісія), з 27.10.2015 р. по 16.11.2015 року проводилась перевірка ліцензійної діяльності ЛМКП «Львівводоканал» з централізованого водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2014 р. по 30.09.2015 р. (том І, а. с. 79), за результатами якої прийнято постанову № 2812 від 19.11.2015 р. та виявлено порушенням зі сторони ЛМКП «Львівводоканал» Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення у частині наявності встановлених приладів обліку в кожній точці розподілу послуг, що призвело до накладення штрафу на ЛМКП «Львівводоканал» (том І, а. с. 80-81).

Таким чином, підставою розірвання договору стало недотримання відповідачем вимог Закону України «Про житлово-комунальні-послуги» та «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» від 27 червня 2008 р. № 190, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 р. (далі Правила).

Враховуючи вищенаведене, позивачем (ЛМКП «Львівводоканал») листом № 10-6439 від 30.11.2015 р., який був отриманий відповідачем 01.12.2015 р., повідомив відповідача про розірвання Договору № 200524 від 02.09.2011 року з 02 січня 2016 року у відповідності до п. 5.3. цього Договору.

04.12.2015 супровідним листом № 10-6577 було направлено на адресу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» два примірника договору № 200524 від 03.12.2015 на подачу води з комунального водопроводу для виробництва послуги централізованого постачання гарячої води (з датою набрання чинності 02 січня 2016 року) (далі - Договір) - для ознайомлення та підписання.

24.12.2015 ЛМКП «Львівводоканал» отримало відповідь на лист № 15-10695 від 18.12.2015, у якому ЛМКП «Львівтеплоенерго» відмовилося від підписання запропонованого договору, оскільки вважає, що між сторонами діє договір № 200524 від 02.09.2011 на подачу води з комунального водопроводу для виробництва гарячої води.

Таким чином, посилаючись на припинення дії договору № 200524 від 02.09.2011 р., не підписання ЛМКП «Львівтеплоенерго» запропонованого ЛМКП «Львівводоканал» нового договору та обовязковість укладення такого договору у даному випадку, ЛМКП «Львівводоканал» звернулося з позовом до ЛМКП «Львівтеплоенерго» про визнання договору укладеним в редакції позивача.

Оцінивши матеріали справи та докази, що містяться у ній, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне:

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами у справі, що ЛМКП «Львівводоканал» (Позивач у справі) є підприємством питного водопостачання, яке, в розумінні статті 1 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», здійснює експлуатацію об'єктів централізованого питного водопостачання. Централізоване питне водопостачання, в свою чергу, це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об'єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов'язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання комунальних послуг, зокрема послуг водопостачання встановлені Законами України «Про питну воду та питне водопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», «Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» від 27 червня 2008 р. № 190.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виробник зобов'язаний, зокрема, укласти договір з виконавцем (споживачем) про умови надання житлово-комунальних послуг.

Згідно цих законодавчих та нормативних актів послуги з водопостачання надаються на підставі договорів.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання (ЛМКП «Львівводоканал») на підставі договору з:

підприємствами, установами або організаціями, що безпосередньо користуються централізованими питним водопостачанням;

підприємствами, установами або організаціями у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення;

об'єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об'єднаннями житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів;

власниками будинків, що перебувають у приватній власності.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Стаття 20 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" встановлює істотні умови договору про надання послуг з питного водопостачання.

Таким чином, з наведеного вбачається, що договір про надання послуги з питного водопостачання є обов'язковим для сторін, оскільки це прямо передбачено законом.

Так, статтею 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені істотні умови договору між виконавцем/виробником та споживачем.

Істотною умовою договору на надання житлово-комунальних послуг є, зокрема, порядок вимірювання обсягів та визначення якості наданих послуг та визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу.

Пунктом 1.7. Правил користування встановлено, що водопровідні вводи до теплових пунктів (далі - ТП), котелень, окремо побудованих насосних станцій для підвищення тиску, а також розподільчі мережі від цих об'єктів експлуатують підприємства, на балансі яких перебувають ці об'єкти.

Водночас, пунктом 3.13. Правил користування встановлено, що суб'єкти

господарювання, у яких теплові пункти (котельні) перебувають на балансі або яким вони передані в управління, повне господарське відання, користування, концесію, здійснюють розрахунки з виробником на основі укладених договорів за весь обсяг питної води, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання та інші потреби, а також розраховуються за власний обсяг водовідведення.

Обсяг питної води, поданої до теплових пунктів (котелень), фіксується засобами обліку, які встановлені на межі балансової належності.

Точкою розподілу є водопровідний ввід на обєкт, на якому відповідач повинен встановити прилад обліку холодної води водолічильник.

Як уже було вище зазначено у цій постанові, 02.09.2011 р. між сторонами у справі було укладено Договір № 200524 на подачу води з комунального водопроводу для виробництва гарячої води із додатковою угодою до нього від 02.09.2011 року.

Пунктом 2.2.6. Договору № 200524 від 02.09.2011 року передбачено обовязок абонента (відповідача) встановити прилади обліку води.

Згідно п. 5.3. Договору № 200524 від 02.09.2011 р. на подачу води з комунального водопроводу для виробництва гарячої води, договір може бути розірвано за заявою однієї зі сторін. Розірвання Договору за вимогою однієї із сторін проводиться у разі письмового попередження іншої сторони за 1 місяць та при умові погашення Абонентом (ЛМКП «Львівтеплоенерго») заборгованості за послуги водопостачання.

З матеріалів справи вбачається, що 27.12.2013 р. листом № 12-6974 ЛМКП «Львівводоканал» зверталось до відповідача з приводу необхідності встановлення приладів обліку води на водопровідних вводах своїх обєктів, в тому числі до міського голови і до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Однак, з матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами у справі зокрема відповідачем/апелянтом, що жодних лічильників обліку холодної води відповідачем встановлено не було, що стало підставою нарахування Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг штрафу на ЛМКП «Львівводоканал».

Разом з тим, позивач листом від 30.11.2015 р. № 10-6439, який отримано відповідачем 01.12.2015 р. (вх. № 5788) повідомив відповідача про розірвання договору № 200524 від 02.09.2011 р. з 02.01.2016 р. (докази в матеріалах справи).

Згідно із частиною 3 ст. 651 ЦК України, у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, довір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку про підставність розірвання договору № 200524 від 02.09.2011 р. на подачу води з комунального водопроводу для виробництва гарячої води укладеного між сторонами по справі та дотримання позивачем порядку такого одностороннього розірвання.

Твердження апелянта/відповідача на наявність у нього заборгованості на момент повідомлення про розірвання договору № 200524 від 02.09.2011 р. та неможливість у звязку з цим розірвання договору в односторонньому порядку, спростовується наявними у справі доказами, а саме:

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами у справі було проведено два взаємозаліки у листопаді 2015 на суму 1006600,00 грн. та 1021400,00 грн., а в грудні 2015 року один на суму 1181100,00 грн., що підтверджується загальною довідкою ЛМКП «Львівводоканал» долученою до справи позивачем (том І, а. с. 90).

Мінусове сальдо в розмірі 75460,58 грн. станом на 01.01.2016 р. становить частку від нарахованої позивачем відповідачу в грудні 2015 року оплати за послуги, строк оплати якої станом на 01 січня 2016 року за умовами договору ще не настав, так як оплата відповідачем повинна була бути проведена до 25.01.2016 року у відповідності до п. 3 Договору № 200524 від 02.09.2011 року.

Відтак, станом на 01.01.2016 року відповідач не мав заборгованості перед позивачем по оплаті за договором № 200524 від 02.09.2011 року, а розрахунки між відповідачем та позивачем здійснювались виключно за рахунок коштів загального фонду державного бюджету України через погашення бюджетної заборгованості з пільг та субсидій перед підприємствами ЖКГ та ВКГ з одночасним погашенням їх заборгованості за спожиту електричну енергію перед ПАТ «Львівобленерго».

Вищенаведене також підтверджується долученими до матеріалів справи копіями витягів із зведених реєстрів, з яких вбачається, що суми взаємозаліків визначались виключно сумою бюджетної заборгованості.

Відповідно до наведеного вбачається, що у відповідача перед позивачем на час розірвання попереднього договору заборгованості не було, а нарахована позивачем сума до оплати за наступний період не може вважатися заборгованості по договору.

Крім того, колегія судді вважає за необхідне зазначити, що основною підставою для розірвання вищезгаданого договору стало недотримання відповідачем вимог Закону України «Про житлово-комунальні-послуги» та «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України» від 27 червня 2008р. № 190, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 р.

Так пунктом 2.2. Правил користування визначено, що істотні умови договору між виробником та споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення визначаються відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Однією з істотних умов договору згідно зі статтею 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» є визначення точок розподілу, в яких відбувається передача послуг від виконавця/виробника споживачу. У свою чергу, статтею 1 цього ж закону визначено, що точкою розподілу є місце передачі послуги від однієї особи до іншої, облаштоване засобами обліку та регулювання.

Пунктом 1.7. Правил користування встановлено, що водопровідні вводи до теплових пунктів (далі - ТП), котелень, окремо побудованих насосних станцій для підвищення тиску, а також розподільчі мережі від цих об'єктів експлуатують підприємства, на балансі яких перебувають ці об'єкти. Водночас, пунктом 3.13. Правил користування встановлено, що «суб'єкти господарювання, у яких теплові пункти (котельні) перебувають на балансі або яким вони передані в управління, повне господарське відання, користування, концесію, здійснюють розрахунки з виробником на основі укладених договорів за весь обсяг питної води, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання та інші потреби, а також розраховуються за власний обсяг водовідведення».

Обсяг питної води, поданої до теплових пунктів (котелень), фіксується засобами обліку, які встановлені на межі балансової належності

Точкою розподілу є водопровідний ввід на обєкт, на якому відповідач повинен встановити прилад обліку холодної води водо лічильник, однак на жодному з них не встановлено прилад обліку холодної води, про що позивачем 04.12.2015 року супровідним листом № 10-6577 було направлено на адресу ЛМКП «Львівтеплоенерго» два примірника договору № 200524 від 03.12.2015 р. на подачу води з комунального водопроводу для виробництва послуги централізованого постачання гарячої води (з датою набрання чинності 02 січня 2016 року) (далі - Договір) з додатками - для ознайомлення та підписання.

Однак, останній листом № 15-10695 від 18.12.2015р. повідомив позивача, що запропонований договір відповідачем підписуватись не буде, оскільки вважає, що договір № 200524 від 02.09.2011 р. на подачу води з комунального водопроводу для виробництва гарячої води є переукладеним, згідно п. 5.2. цього Договору від 02.09.2011 року та повернув позивачу обидва примірники не підписаного Договору №200524 від03.12.2015 року, без відмітки з протоколом розбіжностей (том І, а. с. 20).

Щодо тверджень апелянта, що позивачем й надалі надаються відповідачу послуги з водопостачання, що свідчить про чинність попереднього договору, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки позивач не в змозі припинити надання послуг так, як це призведе до припинення надання послуг централізованого постачання гарячої води всім споживачам міста Львова.

Як вбачається з матеріалів справи, зважаючи на припинення дії договору № 200524 від 02.09.2011 р. у звязку із його одностороннім розірванням з 02 січня 2016 р., та з огляду на те, що відповідачу був направлений проект договору № 200524 від 03.12.2015, який останнім не підписаний, однак є обов'язковим для укладення в силу закону, колегія суддів вважає, що запропонована позивачем редакція договору відповідає вимогам законодавства, а позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб'єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб'єктів, коли ці суб'єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Частиною 7 статті 179 ГК України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За приписами ст. 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Нормами ст. 181 ГК України передбачений загальний порядок укладання господарських договорів, а саме: господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформлює договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Одночасно, в ст. 187 ГК України закріплено, що спори, які виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

З аналізу змісту наведених правових норм суд вбачає, що приймаючи рішення суд має визначити відповідність юридично значимої поведінки позивача та відповідача законодавчо встановленому порядку укладення договору на основі типового договору.

Суд дослідивши відповідність умов запропонованого позивачем проекту договору приписам чинного законодавства, що регулюють правовідносини в сфері водопостачання.

Стаття 84 ГПК України визначає, що у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір-умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

В пункті 36 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 07.04.2008 року № 01-8-211 «Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України» зазначено, що згідно з частиною третьою статті 84 ГПК України у спорі, що виник при укладенні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

В пункті 9.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» № 6 від 23.03.2012 визначено, що у рішенні зі спору, що виник при укладенні або зміні договору, - рішення з кожної спірної умови договору у вигляді конкретного формулювання відповідної умови (розділу, пункту, підпункту) договору.

За таких обставин колегія суддів, дослідивши подані сторонами докази, враховуючи вимоги діючого законодавства - не знайшла підстав для скасування рішення місцевого господарського суду.

Інші доводи наведені в апеляційній скарзі до уваги не приймаються, так як вони не доведені належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами (ст. 34 ГПК України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, рішення Господарського суду Львівської області від 04.04.2016 року у справі № 914/186/16 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на апелянта/відповідача у даній справі.

Керуючись ст.ст. 4-3, 22, 27, 32 - 34, 43, 44, 49, 98, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 04.04.2016 року у справі № 914/186/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на апелянта/позивача.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути Господарському суду Львівської області.

Головуючий суддя Данко Л.С.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Орищин Г.В.

08.06.2016 р. оголошено вступну і резолютивну часини постанови. Повний текст постанови складено та підписано - 14.06.2016 р.