РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2016Справа №910/4365/16

За позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК»

До відповідача приватного акціонерного товариства «Автомобільна група «ВІПОС»

Третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс»

Про стягнення 35267391,55 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Разумов М.А. (за дов.)

від відповідача Боліщук Р.А. (за дов.)

від третьої особи не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК» до приватного акціонерного товариства «Автомобільна група «ВІПОС» про стягнення 35267391,55 грн., з яких: 13522131,28 грн. заборгованості по сплаті процентів за період з 20.02.2014 по 01.02.2016, 1789324,27 грн. 3% річних, 19955936,00 грн. інфляційних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач послався на таке. Приватне акціонерне товариство «Автомобільна група «ВІПОС» неналежним чином виконувало свої зобов'язання за кредитним договором № 17 від 07.12.2010, у зв'язку з чим публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК» звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідача 48563861,54 грн.. 30.07.2014 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення про задоволення позову. Станом на 01.02.2016 відповідач рішення суду не виконав, заборгованість за кредитним договором не погасив, чим порушив права позивача.

Суд своєю ухвалою від 15.03.2016 порушив провадження у справі № 910/4365/16.

Відповідач позовні вимоги відхилив, зазначивши, що є судове рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором № 17 від 07.12.2010, що унеможливлює нарахування процентів за користування кредитними коштами, комісійних, неустойки тощо.

Суд своєю ухвалою від 28.04.2016 залучив до участі у справі як третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс».

До ухвалення рішення у справі відповідач заявив клопотання про призначення у справі економічної експертизи, на вирішення якої поставити такі питання: чи існує заборгованість у відповідача перед позивачем по поверненню кредитних коштів, по сплаті відсотків за користування кредитними коштами, по сплаті пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та/або за несвоєчасну сплату відсотків за кредитним договором № 17 від 07.12.2010; який розмір процентів за користування кредитом підлягає нарахуванню за період з 20.02.2014 по 01.02.2016; чи правильно банком нараховано 3% річних; чи правильно банком здійснено розрахунок інфляційних витрат?

Відповідно ст. 41 Господарського процесуального кодексу України господарський суд призначає судову експертизу для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань.

Враховуючи відсутність питань, роз'яснення яких потребує спеціальних знань, клопотання задоволенню не підлягає.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

07.12.2010 публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (кредитор) та приватне акціонерне товариство «Автомобільна група «ВІПОС» (позичальник) уклали кредитний договір № 17 (далі - Договір), відповідно до умов якого банк зобов'язується надати позичальнику кредит, а позичальник - прийняти, належним чином використовувати та повернути банку кредит, а також сплачувати проценти за користування кредитом.

Згідно з п. 3.1.2 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту на суму заборгованості за кредитом за весь час користування кредитом, починаючи з дня надання кредиту по день, що передує дню повного його погашення.

Неналежне виконання умов Договору було предметом розгляду у справі № 910/14863/13 за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до приватного акціонерного товариства «Автомобільна група «ВІПОС» про стягнення 48563861,54 грн..

30.07.2014 Господарський суд міста Києва ухвалив рішення про стягнення з приватного акціонерного товариства «Автомобільна група «ВІПОС» на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» 30576000,00 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 457383,47 грн. строкової заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з 25.01.2014 по 19.02.2014, 11409093,84 грн. простроченої заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01.02.2013 по 19.02.2014, 3474355,51 грн. пені за прострочення повернення суми кредиту за період з 01.02.2013 по 11.12.2013; 722916,30 грн. пені за прострочення сплати процентів за період з 01.05.2011 по 19.02.2014, 1186723,15 грн. 3% річних за прострочення повернення суми кредиту за період з 01.02.2013 по 19.02.2014, 208194,65 грн. 3% річних за прострочення сплати процентів за період з 01.05.2011 по 19.02.2014, 405891,00 грн. інфляційних втрат за прострочення повернення суми кредиту за період з 01.02.2013 по 31.01.2014, 123303,62 грн. інфляційних втрат за прострочення сплати процентів за період з 01.05.2011 по 31.01.2014.

Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Оскільки станом на 01.02.2016 відповідач 30576000,00 грн. кредиту не погасив, в силу п. 3.1.2 Договору він повинен сплатити позивачеві проценти за користування кредитом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, до стягнення з відповідача підлягає 13522131,28 грн. процентів за користування кредитом за період з 20.02.2014 по 01.02.2016.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ст. 1050 Цивільного кодексу України).

За ст. 625 Цивільного кодексу України боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, який прийнятий судом як вірний, до стягнення з відповідача підлягає 19955936,00 грн. інфляційних та 1789324,27 грн. трьох процентів річних за період з 20.02.2014 по 01.02.2016.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Автомобільна група «ВІПОС» (вул. Сім'ї Хохлових, 9-а, м. Київ, 04119, код 24581332) на користь публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» (бульвар Тараса Шевченка/вул. Пушкінська, буд. 8/26, м. Київ, 01004, код 143591,28 грн. процентів за користування кредитом, 19955936,00 грн. інфляційних, 1789324,27 грн. трьох процентів річних, 206700,00 грн. судового збору.

Рішення підписано 14.06.2016.

Суддя С. А. Ковтун