ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ВЖИТТЯ ЗАПОБІЖНИХ ЗАХОДІВ

"13" червня 2016 р.№ 916/1552/16

Суддя господарського суду Одеської області Оборотова О.Ю., розглянувши заяву Компанії "PATEK INDUSTRIES A.G." (ОСОБА_1 Ей.Джі.)

до Компанії „VOLGO-DON 203 SHIPPING COMPANY LTD. (ВОЛГО-ДОН 203 ШИППІНГ КОМПАНІ ЛТД.)

про вжиття запобіжних заходів

ВСТАНОВИВ:

Компанія "PATEK INDUSTRIES A.G." (ОСОБА_1 Ей.Джі.) звернулась до господарського суду Одеської області з заявою від 09.06.2016р., вх. № ГСОО 4-14/16 про вжиття запобіжних заходів, у якій заявник просить суд без повідомлення особи, щодо якої заявник просить вжити запобіжні заходи розглянути заяву та вжити запобіжні заходи шляхом накладення арешту на майно боржника судно "LINA" (назва на момент поставки DON-1) що знаходиться в акваторії Іллічівського морського торговельного порту.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.06.2016р. заяву Компанії "PATEK INDUSTRIES A.G." (ОСОБА_1 Ей.Джі.) про вжиття запобіжних заходів прийнято до розгляду.

Розглянувши заяву Компанії "PATEK INDUSTRIES A.G." (ОСОБА_1 Ей.Джі.) та дослідивши документи, подані на її підтвердження, проаналізувавши нижченаведені положення чинного законодавства, суд встановив наступне.

Відповідно до ч.2 ст.16 ГПК України справи про арешт судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, розглядаються судом за місцезнаходженням морського порту України, в якому перебуває судно, або порту реєстрації судна.

За положеннями п.п.к п.1 ч.1 ст.1 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952 року, ратифікованої згідно Закону України "Про приєднання України до Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна" №3702-VI від 07.09.2011р. „морська вимога означає вимогу, що виникає на підставі поставок товарів або матеріалів, що здійснюються для судна з метою його експлуатації або технічного обслуговування, незалежно від того, де ці поставки здійснюються.

Згідно ст.2 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952 року судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портові або докові власті згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції.

З урахуванням положень пункту 4 цієї статті й статті 10, позивач може накласти арешт або на конкретне судно, щодо якого виникла морська вимога, або на будь-яке інше судно, власником якого є особа, яка була в момент виникнення морської вимоги власником конкретного судна, навіть якщо заарештоване судно готове до відплиття, але жодне судно, за винятком окремого судна, щодо якого виникла морська вимога, не може бути заарештоване стосовно будь-якої з морських вимог, перелічених у підпунктах "o", "p" або "q" пункту 1 статті 1. Судно не заарештовують, і застава або інший вид забезпечення не надаються більше одного разу в межах однієї чи більше юрисдикцій будь-якої з Договірних Держав за однією й тією самою морською вимогою одного й того самого позивача та, якщо судно було заарештовано в межах однієї з юрисдикцій чи були надані в межах такої юрисдикції застава або інший вид забезпечення для зняття арешту або з метою уникнення можливого арешту, то будь-який наступний арешт цього судна чи будь-якого судна, що належить тому самому власникові, за тією самою морською вимогою того самого позивача буде відмінений, а судно буде звільнене судом чи будь-яким іншим відповідним судовим органом цієї держави, якщо тільки позивач не переконає суд чи інший відповідний судовий орган, що гарантія чи інше забезпечення були остаточно зняті до накладення наступного арешту або що є інша достатня підстава для залишення арешту чинним. Якщо у випадку договору оренди судна з передачею володіння фрахтувальнику фрахтувальник, а не зареєстрований власник несе відповідальність щодо морської вимоги, яка стосується цього судна, позивач може накласти арешт на таке судно чи на будь-яке інше судно, що належить такому фрахтувальникові, з дотриманням положень цієї Конвенції, але жодне інше судно, що належить зареєстрованому власникові, не може бути піддано арештові у зв'язку з такими морськими вимогами. Положення цього пункту застосовуються до будь-якого випадку, коли особа, яка не є зареєстрованим власником судна, є відповідальною щодо морської вимоги, яка стосується цього судна. (ч.ч.1, 3, 4 ст.3 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна 1952року).

Судно може бути арештоване чи звільнене з-під арешту тільки за рішенням суду, господарського суду або голови Морської арбітражної комісії. Арешт судна означає будь-яке затримання судна або обмеження в його пересуванні, що здійснюються для забезпечення морських вимог, зазначених у статті 42 цього Кодексу, під час перебування судна в морському порту України (ч.ч.1, 2 ст.41 КТМ України).

Відповідно до п.13 ч.1 ст.42 КТМ України судно може бути арештоване тільки на морські вимоги. Морська вимога - це вимога, що виникає з права власності та інших майнових прав на судно, будівництво судна, управління, експлуатацію або комерційне використання судна, заставу судна чи здійснення заходів, пов'язаних з рятуванням судна, а саме вимога, зокрема, у зв'язку з постачанням продуктів харчування, матеріалів, палива, запасів, обладнання, включаючи контейнери, для експлуатації судна або утримання його.

Згідно з інформацією яка знаходиться у вільному доступі EQUASIS (http://www.equasis.org/), угодою, укладеною 06.04.2016 р. між Заявником та Боржником, а також офіційними відомостями, доступними на веб-сайті класифікаційного товариства «Російський морський регістр судноплавства» (www.info.rs-head.spb.ru/webFS/regbook/print), яке здійснює технічний нагляд за Судном, Боржник є власником Судна.

Згідно з інформацією електронної бази морських суден MARINETRAFFIC та враховуючи межі акваторії морського порту Іллічівськ, визначені Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 № 1278, Судно на даний час знаходиться в акваторії Іллічівського морського порту.

21.07.2014 p. на виконання бункерного запиту від 21.07.2014р. вих. № 65-D1-08/14, заявником було здійснено поставку бункерного палива у кількості 20 метричних тон на судно DON-1, що підтверджується бункерувальною розпискою № 250, підписаною представником Боржника, як судновласника (копія із перекладом додається). Зауважень щодо кількості та/або якості поставленого бункерного палива у бункерувальній розписці не вказано.

11.08.2014р. на виконання бункерного запиту від 11.08.2014р. вих. № 69-D1-09/14 Заявником було здійснено поставку бункерного палива у кількості 40 метричних тон на Судно, що підтверджується бункерувальною розпискою № Е142, підписаною представником Боржника, як судновласника (копія із перекладом додається). Зауважень щодо кількості та/або якості поставленого бункерного палива у бункерувальній розписці не вказано.

08.09.2014р. на виконання бункерного запиту від 08.09.2014 вих. № 76-D1-10/14 Заявником було здійснено поставку бункерного палива у кількості 110 метричних тон на Судно, що підтверджується накладною на поставку бункерного палива № 02-182-2014, підписаною представником Боржника, як судновласника (копія із перекладом додається). Зауважень щодо кількості та/або якості поставленого бункерного палива у накладній на поставку бункерного палива не вказано.

Таким чином Заявник зі свого боку в повному обсязі та в належні строки виконав свої зобов'язання перед Боржником, здійснивши поставку запитаного дизельного палива належним чином.

У той же час оплата за поставлене дизельне паливо на Судно Боржником у строки, обумовлені в бункерних запитах (30 днів з дати поставки) здійснена не була.

Загальна вартість поставленого дизельного палива складає 144 700,00 доларів США.

06.04.2016р. між Компанією „VOLGO-DON 203 SHIPPING COMPANY LTD. та Компанією "PATEK INDUSTRIES A.G." було укладено угоду, якою погоджено термін погашення заборгованості, але як зазначає заявник станом на сьогоднішній день умови ані даної угоди ані інших угод укладених між сторонами не виконані.

Відповідно до ч.1 ст.43-1 ГПК України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття, передбачених статтею 43-2 цього Кодексу, запобіжних заходів до подання позову.

Запобіжні заходи включають: витребування доказів; огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав; накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб (ч.1 ст.43-2 ГПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5, 6 ст.43-4 ГПК України заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії, з повідомленням заінтересованих осіб. Однак неявка їх не перешкоджає розглядові заяви. У разі обґрунтованої вимоги заявника заява про вжиття запобіжних заходів розглядається лише за його участю без повідомлення особи, щодо якої просять вжити запобіжні заходи. Про вжиття запобіжних заходів господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначає обрані запобіжні заходи, підстави їх обрання, порядок і спосіб їх виконання, розмір застави, якщо така призначена. Копії ухвали надсилаються заявнику та особі, щодо якої мають бути вжиті запобіжні заходи, негайно після її винесення. У разі винесення ухвали за участю заявника без повідомлення особи, щодо якої просять вжити запобіжні заходи, копія ухвали надсилається особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, негайно після її виконання. У разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 цього Кодексу, а також невиконання вимог, передбачених частиною третьою цієї статті, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до ст.43-4 ГПК України, господарський суд може зобов'язати заявника забезпечити його вимогу заставою, достатньою для того, щоб запобігти зловживанню запобіжними заходами, яка вноситься на депозит господарського суду.

Відповідно до ст.43-6 ГПК України, ухвала про вжиття запобіжних заходів виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. У разі забезпечення вимог заявника заставою ухвала про вжиття запобіжних заходів виконується негайно після внесення застави в повному розмірі.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.04.2007 р. N 01-8/251 „Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів Відповідно до частини четвертої статті 43 4 ГПК господарський суд може зобов'язати заявника забезпечити його вимогу заставою, достатньою для того, щоб запобігти зловживанню запобіжними заходами, яка вноситься на депозит господарського суду.

Враховуючи викладене, та те, що судом встановлено наявність обставин, які свідчать про виникнення у заявника права морської вимоги до боржника, а як наслідок виникнення права на арешт судна "LINA" IMO 9128001, тривалу несплату Компанії "PATEK INDUSTRIES A.G." (ОСОБА_1 Ей.Джі.), що вказує на імовірність в подальшому утруднення виконання судового рішення за умови подання заявником відповідного позову.

Задля уникнення можливості зловживання правом на застосування запобіжних заходів господарський суд Одеської області вважає за необхідне забезпечити вимогу "PATEK INDUSTRIES A.G." (ОСОБА_1 Ей.Джі.) заставою яка визначається на суму вимоги в розмірі 258712,68 дол. США відповідно до офіційного курсу долару США встановленому Національним банком України на момент звернення заявника а саме на 09.06.2016р. що в гривневому еквіваленті складає 6453360,39грн.

Керуючись ст. 43-1, 43-4,43-6, 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву "PATEK INDUSTRIES A.G." (ОСОБА_1 Ей.Джі.) від 09.06.2016р. за вх.№4-14/16 про вжиття запобіжних заходів у вигляді накладення арешту на судно.

2. Накласти арешт на судно "LINA" IMO 9128001, під прапором держави Беліз, яке належить компанії "VOLGO-DON 203 SHIPPING COMPANY LTD" Маршалові острови, поштова скринька 1405, ОСОБА_2, ОСОБА_3 Компані Комплекс МН 96960 (Marshall Islands, PC Box 1405, Ajeltake Islands, Majuro, Trust Company Complex, MH 96960) та знаходиться в акваторії Іллічівського морського торговельного порту.

3. Зобовязати Компанію "PATEK INDUSTRIES A.G." (ОСОБА_1 Ей.Джі.) забезпечити вимогу заставою у сумі 6453360,39грн. шляхом внесення цієї суми на депозит № 5416 Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області. Код отримувача 37607526. Код .

4. Ухвала набирає законної сили з моменту внесення повної суми на депозит № 5416 Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

5. Зобовязати "PATEK INDUSTRIES A.G." (ОСОБА_1 Ей.Джі.) на протязі пяти днів подати відповідну позовну заяву до господарського суду Одеської області

Суддя О.Ю. Оборотова