ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

14 червня 2016 р.

Справа № 902/243/16

за позовом:Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" (01001, м.Київ, пров.Шевченка, 12)

до:Дочірнього підприємства "Ладижинський завод "Екстра" Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром" (24321, Вінницька обл., м.Ладижин, вул.Леніна, 118)

про стягнення 233406,41 грн.

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.

Cекретар судового засідання Василишена Н.О.

Представники

позивача : ОСОБА_1

відповідача : не з'явився

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" звернулося в господарський суд Вінницької області з позовом до Дочірнього підприємства "Ладижинський завод "Екстра" Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром" про стягнення 233 406,41 грн.

Ухвалою від 25.03.2016 р. порушено провадження у справі № 902/243/16. Розгляд справи призначено на 19.05.2016 р. о 10:00 год.

18.05.2016 р. суддя Білоус В.В. подав заяву про самовідвід від розгляду справи № 902/243/16.

Ухвалою суду від 19.05.2016 року заяву судді Білоуса В.В. про самовідвід від розгляду справи № 902/243/16 задоволено.

19.05.2016 року відповідно до автоматизованого розподілу документообігу суду справу № 902/243/16 передано судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 20.05.2016 року суддею Яремчук Ю.О., було прийнято справу до провадження з призначенням судового засідання на 14.06.2016 року.

В судове засідання 14.06.2016 року з'явився представник позивача, яким підтримано заяву про зменшення розміру позовних вимог (№ 07-12/44 від 13.05.2016 року), в якій зокрема зазначено, що після порушення провадження у справі відповідачем було сплачено 10000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 167 від 28.04.2016 року.

З огляду на права, надані позивачеві ст.22 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України), заява представника позивача про зменшення позовних вимог судом прийнята як така, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату час та місце судового засідання належним чином повідомлений, про що свідчить поштове повідомлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

При цьому суд констатує, що відповідачем не подано жодного клопотання, заяви, телеграми, в тому рахунку і щодо перенесення розгляду справи, її відкладення чи неможливості забезпечити участь в судовому засіданні свого представника.

Беручи до уваги приписи ст.69 ГПК України щодо строків вирішення спору та той факт, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Господарським судом Вінницької області здійснювалось провадження у справі № 5/10-08 про банкрутство дочірнього підприємства "Ладижинський завод "Екстра" Державної акціонерної компанії "Укрмедпром", м. Ладижин Вінницької області.

Зокрема ухвалою господарського суду Вінницької області від 23.09.2008 року по справі № 5/10-08 про банкрутство Дочірнього підприємства Ладижинський завод Екстра Державної акціонерної компанії Укрмедпром затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, визнавши вимоги:

1.Тростянецької ОДПІ в сумі 413314,05 грн. (405862,09 грн. ІІІ черга, 7451,96 грн. VІ черга);

2.УПФУ у м. Ладижин Вінницької області в сумі 97348,79 грн. (91431,54 грн. ІІ черга, 5917,25 грн. VІ черга);

3.ЗАТ Західенерго м. Ладижин в сумі 5400,00 грн. - ІV черга;

4.Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку в особі філії Відділення Промінвестбанку в м. Ладижин Вінницької області в сумі 235 182,21 грн. (149999,34 грн. - ІV черга, 83407,07 грн. - VІ черга, 1657,80 грн. (держмито І черга), 118,00 грн. (інформпослуги І черга);

5.Ладижинського центру зайнятості в сумі 4920,75 грн. ІІ черга;

6.ВД ВОВ ФСС ТВП м. Вінниця в сумі 3172,78 грн. ІІ черга;

7.ВАТ Укртелеком смт. Тростянець в сумі 1208,84 грн. - VІ черга;

8.Заробітна плата працівників 291702,00 грн. друга черга;

9.Аліменти 1866,32 грн. ІІ черга.

Судом встановлено, що 04.11.2013 р. до господарського суду Вінницької області надійшло клопотання № 02-01/190 від 04.11.2013 р. арбітражного керуючого (розпорядника майна) ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди у справі № 5/10-08 про банкрутство ДП "Ладижинський завод "Екстра" ДАК "Укрмедпром".

Ухвалою суду від 29.11.2013 року була затверджена мирова угода у справі про банкрутство боржника ДП "Ладижинський завод "Екстра" ДАК "Укрмедпром", де зокрема визначено, що: Мирова угода укладена щодо вимог, включених до реєстру вимог кредиторів та затверджених ухвалами господарського суду Вінницької обл. по справі № 5/10-08 від 23.09.2008 р. та 24.10.2008р. на загальну суму боргу 1054615,74 грн., зокрема п. 6 визначено, що одним із кредиторів, четвертої та шостої черги є ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк в особі Обласного відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Вінниця становить 233 406,41 грн. (165151,35грн. - ІV черга, 68 255,06 грн. - VІ черга).

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до умов мирової угоди сплата платежів кредиторам 4-ї черги здійснюється з 21 по 24 місяць включно, кредиторам 6-ї черги з 25 по 26 місяць включно, з моменту затвердження мирової угоди щомісячно до 27 числа кожного місяця згідно з п. 3.1.5., п.3.2.1. вищевказаної мирової угоди.

Відповідно до п. 3.2. мирової угоди відповідач зобов'язувався сплатити в погашення боргу ПАТ «Промінвестбанк» - до 27 серпня 2015 року 41287,84 грн.; до 27 вересня 2015 року 41287,84 грн., до 27 жовтня 205 року 41287,84 грн., до 27 листопада 41 287,84 грн.; до 27 грудня 2015 року 34127,53 грн.; до 27 січня 2016 року 34127,53 грн.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач умови мирової угоди виконав частково, а саме останнім було сплачено борг частково в розмірі 10000,00 грн. (28.04.2016р.), що підтверджується матеріалами справи.

Внаслідок неналежного невиконання відповідачем умов мирової угоди, позивач звернувся з позовом до суду.

На підставі встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмета позову.

У разі укладення сторонами мирової угоди суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди.

Згідно із пунктом 2 частини другої статті 17 Закону «Про виконавче провадження" виконанню державною виконавчою службою підлягають ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Вимоги до виконавчого документа закріплено у статті 18 цього Закону.

Однією з підстав відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження є невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону (пункт 6 частини першої статті 26 Закону).

Відповідно до пункту 5 статті 3 Закону (в редакції від 21 квітня 1999 року) було передбачено, що мирові угоди, які затверджені судом, відносяться до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Однак Законом України від 18 листопада 2003 року № 1255 «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» положення пункту 5 статті 3 Закону виключено.

Отже, на момент постановляння ухвали суду про затвердження мирової угоди (29.11.2013 року) зазначена мирова угода не відносилась до рішень, що підлягають виконанню державною виконавчою службою.

Системний аналіз зазначених норм показав, що у разі невиконання однією зі сторін зобовязань за умовами мирової угоди інша сторона угоди не позбавлена можливості звернутися до суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди. При цьому звернення заінтересованої особи до суду із зазначеним позовом без попереднього отримання постанови державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження не є підставою для відмови в задоволенні указаного позову.

Матеріалами справи встановлено, що відповідачем не виконуються вимоги згідно мирової угоди.

Як уже зазначалось судом, представником позивача було зменшено розмір позовних вимог, що відображено в заяві про зменшення розміру позовних вимог (№ 07-12/44 від 13.05.2016 року), в якій зокрема зазначено, що після порушення провадження у справі відповідачем було сплачено 10000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 167 від 28.04.2016 року.

При цьому, варто зазначити, що пунктом 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" №01-8/482 від 13.08.2008 року роз'яснено, що в разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір. Факт зменшення ціни позову обов'язково відображається господарським судом в описовій частині рішення зі справи. При цьому будь-які підстави для припинення провадження у справі в частині зменшення позовних вимог у господарського суду відсутні.

З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню в сумі 223406,41 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Враховуючи викладене суд прийшов до висновку про повне задоволення позову.

Відповідно о ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору підлягаю покладенню на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 43, 47, 49, 82, 84, 115,116 ГПК України, ст.7 Закону України "Про судовий збір" -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Ладижинський завод "Екстра" Публічного акціонерного товариства "Укрмедпром" (24321, Вінницька обл., м.Ладижин, вул.Леніна, 118; ідент. код. 20119003) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" (01001, м.Київ, пров.Шевченка, 12, ідент код 00039002) 223406,41 грн. заборгованості, 3351,09 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Копію рішення надіслати відповідачу рекомендованим листом.

Повне рішення складено 15 червня 2016 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (24321, Віницька обл., м.Лидижин, вул.Леніна, 118)