ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2016 р.Справа № 922/1068/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Кулабуховій А.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд"
про стягнення коштів в розмірі 523 814,20 грн
за участю представників сторін:

представник позивача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 10.02.2016 р.;

представник відповідача - ОСОБА_2, довіреність б/н від 23.05.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд", в якій просить суд:

- стягнути з відповідача на користь Договору про спільну діяльність від 21.07.1997 №23-3/97-84Б-97 - уповноважена особа ТОВ "ГАЗ-МДС", помилково сплачені кошти в сумі 450 000,00 грн., пеню в розмірі 73814,20 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 7 857,21 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач помилково перерахував відповідачеві кошти в сумі 450 000,00 грн., після чого звернувся до нього з претензією про повернення помилково сплачених коштів, однак останній не надав жодної відповіді на претензію та кошти не повернув.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04 квітня 2016 року позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №922/1068/16 та призначено її до розгляду на 21 квітня 2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 квітня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС" про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 квітня 2016 року розгляд справи було відкладено на 24 травня 2016 року.

В судовому засіданні 24 травня 2016 року судом було оголошено перерву до 31 травня 2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31 травня 2016 року продовжено строк розгляду справи за межами двомісячного строку відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України до 16 червня 2016 року та відкладено розгляд справи на 09 червня 2016 року.

Присутній у судовому засіданні 09.06.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити позов із підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував із підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, та просив суд відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні 09.06.2016 р. сторони наголосили на тому, що ними надані всі необхідні для розгляду справи докази та вважають за можливе розглянути справу по суті в даному судовому засіданні.

За висновками суду, в матеріалах справи № 922/1068/16 достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, судом встановлено наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС", що діє як Оператор за Договором про спільну діяльність від 21.07.1997 №23-3/97-84Б-97 (ОСОБА_3) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" (Підрядник) був укладений Договір підряду №14/09/15-Д від 14 вересня 2015 року (надалі - Договір), відповідно до умов якого Підрядник взяв на себе зобов'язання своїми силами і засобами, на власний ризик виконати роботи з будівництва тимчасової під'їзної дороги Скоробагатьківського НГКР, відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації, робочого проекту "Облаштування Скоробогатьківського НГКР (в межах ліцензійної ділянки ТОВ "Надра-Геоінвест"). Тимчасова під'їзна дорога до тимчасової дослідно-промислової установки попередньої підготовки вуглеводів Скоробогатьківського НГКР" та в обумовлений цим Договором термін. ОСОБА_3 зобов'язався прийняти закінчений будівництвом і сплатити вартість виконаних робіт.

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що вартість робіт, що підлягає виконанню за цим Договором, відповідно до проектно-кошторисної документації становить 1 246 204,64 грн.

У відповідності до п. 2.2. Договору, сторони домовилися про порядок здійснення розрахунків згідно цього Договору у три етапи:

- перший етап: ОСОБА_3 протягом 5 банківських днів від дня підписання цього Договору перераховує на поточний рахунок Підрядника аванс у розмірі 373 861,39 грн.;

- другий етап: ОСОБА_3, протягом 5 банківських днів після виставлення підрядником відповідного рахунку перераховує на поточний рахунок Підрядника кошти в сумі 373 681,39 грн.

- третій етап: в сумі 498 481,86 грн. здійснюється замовником в безготівковій формі після отримання виставленого Підрядником рахунку, який виставляється після та відповідно до підписаних обома сторонами ОСОБА_3 здачі-приймання виконаних робіт за формою №КБ-2в і довідок за формою №КБ-3.

Згідно п. 2.4. Договору, зміна договірної ціни роботи та кошторисної вартості роботи за Даним договором можлива тільки з письмової згоди обох Сторін у випадках, зокрема, зміни обсягів і складу робіт.

Відповідно до п. 3.2. Договору, якщо в ході виконання робіт, визначених п. 1.1. даного Договору, виникає необхідність проведення додаткових обсягів робіт, такі роботи виконуються підрядником на підставі попереднього письмового погодження із ОСОБА_3 на виконання додаткових робіт і кошторису до нього.

Виконані Підрядником роботи, ОСОБА_3 приймає шляхом спільного огляду з Підрядником. За результатами огляду виконаних робіт Підрядник складає ОСОБА_3 здачі-приймання виконаних робіт (за формою КБ-2в) та довідку за формою КБ-3, які узгоджуються та підписуються обома Сторонами до 25 числа поточного місяця (пункт 5.1. Договору).

Термін дії даного Договору встановлюється з моменту підписання обома Сторонами по 10 жовтня 2015 року, а в частині виконання зобов'язань, до повного їх виконання Сторонами (п. 10.2. Договору).

На виконання умов Договору щодо порядку здійснення розрахунків позивач здійснив наступні платежі:

- перший етап - платіжне доручення №365 від 14 вересня 2015 року на суму 373861,38 грн.;

- другий етап - платіжне доручення №380 від 22 вересня 2015 року на суму 373861,38 грн.

З метою уникнути виникнення заборгованості перед відповідачем, позивач в період з 01.10.2015 р. по 28.10.2015 р. здійснив остаточний розрахунок за Договором наступними частинами: платіжне доручення №407 від 01.10.2015 р. на суму 100000,00 грн., платіжне доручення №414 від 05.10.2015 р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення №423 від 09.10.2015 р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення №442 від 13.10.2015 р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення №446 від 19.10.2015 р. на суму 80 000,00 грн. та платіжне доручення №466 на суму 18481,86 грн.

Таким чином, позивач здійснив остаточний розрахунок із відповідачем за спірним Договором до підписання ОСОБА_3 здачі-приймання виконаних робіт за формою КБ-2в і довідок за формою КБ-3.

Як зазначає позивач у позовній заяві, в період з 30 жовтня 2015 року по 25 листопада 2015 року позивачем помилково перераховано на рахунок відповідача наступні суми: платіжне доручення №472 від 30.10.2015 р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення №477 від 05.11.2015 р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення №484 від 06.11.2015 р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення №502 від 16.11.2015 р. на суму 100 000,00 грн., платіжне доручення №520 від 25.11.2015 р. на суму 50 000,00 грн. Всього помилково на рахунок відповідача було переведено 450000,00 грн.

Позивач надіслав на адресу відповідача ОСОБА_4 (вих. №2СД від 07.12.2015 р.), в якій у відповідності до ст. 1212 Цивільного кодексу України просив перерахувати на його поточний рахунок надмірно сплачені кошти в сумі 450 000,00 грн. протягом 5 календарних днів з дати отримання претензії.

Однак відповіді на претензію відповідач не надав, грошові кошти в сумі 450000,00 грн. не повернув.

Оскільки вартість послуг за Договором була сплачена повністю, додаткові роботи за цим Договором не узгоджувались, збільшення вартості робіт не відбувалось, тож підстав для зарахування на рахунок відповідача коштів від позивача в розмірі 450 000,00 грн. не існувало.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарського кодексу України.

При вирішенні даного спору суд виходить із характеру правовідносин сторін та застосовує приписи законодавства, що регулює відносини за договором підряду.

Відповідно до статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Виходячи з принципу свободи договору, передбаченого статтями 3, 627 Цивільного кодексу України, лише сторони мають право визначити умови договору.

Заявляючи позов про стягнення помилково сплачених коштів у сумі 450 000,00 грн., позивач зазначив, що вартість послуг за Договором була сплачена повністю, додаткові роботи за цим Договором не узгоджувались, збільшення вартості робіт не відбувалось, тож підстав для зарахування на рахунок відповідача коштів від позивача не існувало.

Розділом 5 Договору підряду передбачено, що виконані підрядником роботи, ОСОБА_3 приймає шляхом спільного огляду з Підрядником. За результатами огляду виконаних робіт Підрядник складає ОСОБА_3 здачі-приймання виконаних робіт (за формою КБ-2в) та довідку за формою КБ-3, які узгоджуються та підписуються обома Сторонами до 25 числа поточного місяця.

Підрядник в момент передачі ОСОБА_3 результату роботи, передбаченої умовами даного Договору, передає ОСОБА_3 всю виконавчу документацію згідно діючих СНиП, ДБН та інших нормативних документів та/або інформацію щодо порядку експлуатації результату роботи, якщо нормативна експлуатація останнього без зазначених документів і/або інформації є неможливою.

Згідно ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. ОСОБА_3, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Статтею 882 Цивільного кодексу України визначено, що передача робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. Оскільки огляд роботи на предмет відступів від умов договору та інших недоліків є обов'язком замовника, приймання може бути здійсненим ним власними силами або залученими фахівцями.

Пунктом 10.2 Договору підряду передбачено, що термін дії даного Договору встановлюється з моменту підписання обома Сторонами по 10 жовтня 2015 року, а в частині виконання зобов'язань, до повного їх виконання Сторонами.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріали справи не містять та позивачем під час розгляду справи не надано підписаних актів приймання-передачі виконаних робіт за формою КБ-2в та довідок за формою КБ-3 на виконання пунктів 3.2, 3.3., 5.1 та 10.2 Договору підряду №14/09/15 від 14.09.2015 р.

Як зазначає відповідач, під час виконання робіт у Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" з'явилась необхідність змінити склад та об'єми робіт у зв'язку із вимогами директора ТОВ "ГАЗ-МДС", що підтверджується Протоколом №1 виробничої наради по будівництву від 27.10.2015 р. та Приписом №1 від 29.09.2015 р. інженера по нагляду за будівництвом об'єкту.

В зв'язку з вищевикладеним відповідачем було складено додаткову угоду, додаткові розрахунки та лист №17 від 09.11.2015 р., які були направлені позивачу електронною поштою та "Новою поштою". Проте в подальшому позивач відмовився від підписання зазначених документів.

Предметом позову у даній справі є стягнення помилково перерахованих коштів у розмірі 450 000,00 грн.

Позивач надіслав на адресу відповідача ОСОБА_4 (вих. №2СД від 07.12.2015 р.), в якій у відповідності до ст. 1212 Цивільного кодексу України просив перерахувати на його поточний рахунок надмірно сплачені кошти в сумі 450 000,00 грн. протягом 5 календарних днів з дати отримання претензії.

Стаття 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

За змістом частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Приписами частини першої статті 207 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Загальна умова частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов'язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212 ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Відповідно до пунктів 1.23, 1.24 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" під помилковим переказом розуміється рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого суб'єкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі. Неналежний отримувач - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.

З матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" був укладений Договір підряду №14/09/15-Д від 14 вересня 2015 року.

Як вбачається з відмітки про призначення платежу, перерахування коштів по платіжних дорученнях №472 від 30.10.2015 р., №477 від 05.11.2015 р., №484 від 06.11.2015 р., №502 від 16.11.2015 р., №520 від 25.11.2015 р. здійснено позивачем на виконання своїх зобов'язань по укладеному між сторонами договору підряду та рахунку №95 від 01.10.2015 р.

Відповідачем в податкові органі було зареєстровано податкові накладні за період з 14.09.2015 р. по 16.02.2016 р. за Договором підряду №14/09/15-Д від 14 вересня 2015 року, в тому числі по коштам у суму 450 000,00 грн., які надійшли від позивача на підставі вищезазначених платіжних доручень.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у податковому органі також було зареєстровано податкові накладні за Договором підряду №14/09/15-Д від 14 вересня 2015 року з 05.10.2015 р. по 26.01.2016 р. та з яких вбачається відображення в податковому обліку ТОВ "ГАЗ-МДС" взаємовідносини з ТОВ "Газтехбуд" на загальну суму 1 764 013,02 грн.

Критично оцінивши подані сторонами докази та пояснення, суд дійшов висновку, що віднесення Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС" до сум податкового кредиту податку на додатну вартість на підставі податкових накладних, виданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" (індивідуальний податковий номер 17) та відсутність в подальшому коригування зазначених сум, спростовує доводи позивача про помилковість перерахування відповідачу 450 000,00 грн. по Договору підряду №14/09/15-Д від 14 вересня 2015 року.

Стаття 44 Податкового кодексу України зобов'язує платників податків вести для цілей оподаткування облік доходів, витрат та інших показників, пов'язаних з визначенням об'єктів оподаткування та/або податкових зобов'язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов'язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно із ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України). Належними є докази, що спроможні містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи.

Отже, доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС" про помилковість перерахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" спірних коштів було спростовано належними та допустимими доказами.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 зобов'язаний сплатити Підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк, а позивачем не доведено факту прийняття робіт за Договором підряду №14/09/15-Д від 14 вересня 2015 року, суд дійшов висновку про передчасність звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-МДС" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтехбуд" про стягнення помилково перерахованих коштів.

Таким чином у суду відсутні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаючи судові витрати в даній справі на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.06.2016 р.

Суддя ОСОБА_5

справа №922/1068/16