КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2016 р. Справа№ 910/7109/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю представників сторін:

позивача: Білоконь І.В., довіреність № 165/18 від 18.01.2016,

відповідача: Кучма О.Л., довіреність б/н від 09.02.2015.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

на рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.2016

у справі № 910/7109/16 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 39 655, 20 грн

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 39 655, 20 грн.

В подальшому позивачем було подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно із якою останній просив суд першої інстанції стягнути з відповідача 18470,08 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.05.20016 у справі № 910/7109/16 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ПАТ "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.20016 у справі № 910/7109/16 повністю скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачем виконаний обов'язок по виплаті страхового відшкодування з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу.

Позивач у відзиві проти апеляційної скарги заперечував та просив суд рішення залишити без змін, скаргу без задоволення.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представників сторін, встановила наступне.

Між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування", як страховиком, та ОСОБА_4, як страхувальником, був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 1777а5еа від 29.04.2015 (надалі - договір) відповідно до правил № 003 "Добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного)" (надалі - правила), відповідно до якого застраховано майнові інтереси страхувальника (вигодонабувача), що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом (ТЗ) та іншим майном, вказаним у розділах 5 та 6 цього договору (п. 4 договору).

Строк дії договору встановлений з 30.04.2015 до 29.04.2016 (п. 19 договору).

Безумовна франшиза за договором становить 0 грн. (п. 10.2 договору).

За умовами договору транспортний засіб застраховано, в тому числі, на випадок дорожньо-транспортної пригоди (п. 25.2.2. договору).

26.08.2015 у на трасі Р-11, Полтава-Красноград, 2 км. 100 м. сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача транспортного засобу Seat Ibiza, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, що належить останньому та транспортного засобу ЗАЗ Ланос, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5.

Постановою Октябрського районного суду міста Полтава від 02.02.2016 у справі № 554/14742/15-п ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, через пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно до рахунку-фактури від 03.09.2015 №1.003.15.12445 ФОП ОСОБА_6 вартість відновлювального ремонту становить 40 165, 26 грн.

На підставі страхового акту від 04.09.2015 № 1.003.15.12445/VESKO19044 на рахунок ФОП ОСОБА_6 перераховано 40 165, 26, що підтверджується платіжним дорученням від 07.09.2015 № 194345, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Відповідно до п. 29.12 договору при пошкодженні ТЗ внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення ТЗ (кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі СТО на підставі рахунків СТО (згідно з умовами п. 29.13 договору). В окремих випадках розмір збитків може визначатися на підставі автотоварознавчої експертизи або безпосередньо страховиком чи уповноваженою ним особою.

Пунктом 29.13. договору встановлено, що при пошкодженні ТЗ розмір страхового відшкодування дорівнює розміру збитків, визначених в кошторисі збитків, за вирахуванням встановленої в розділі 10 договору франшизи по відповідному ризику, але не більше страхової суми. При цьому, розмір збитків визначається з урахуванням наведених нижче і зазначених у розділі 14 договору умов.

Згідно з п. 29.17 договору при пошкодженні транспортного засобу страхове відшкодування сплачується страхувальнику шляхом перерахування на рахунок СТО, обраної відповідно до п. 29.13. договору, згідно з належним чином оформленими документами, наданими відповідними підприємствами, про витрати на компенсацію скоєних збитків (наряд-замова, рахунок, акт виконаних робіт тощо), якщо інше не погоджено між страховиком та вигодо набувачем. Вказані документи повинні містити повний перелік робіт, їх вартість, а також вартість запчастин та матеріалів, використаних під час ремонту.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання страховика за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів перед страхувальником у повному обсязі.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ/9300861, строк дії з 14.04.2016 по 14.04.2017, страхувальник ОСОБА_7, забезпечений транспортний засіб автомобіль ЗАЗ Ланос, державний реєстраційний номер НОМЕР_2).

Обов'язок страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи, встановлений п. 22.1 ст. 22. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Відповідно до ст. 29 вказаного спеціального закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на

стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Як встановлено судом, відповідачем було перераховано позивачеві страхове відшкодування виходячи з ремонтної калькуляції мінус коефіцієнт фізичного зносу на деталі, які підлягають заміні, у сумі 21695,11 грн (платіжне доручення № 22377 від 28.04.2016).

Спір у даній справі виник у зв'язку із тим, що на думку позивача відповідач зобов'язаний здійснити відшкодування витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, без урахування зносу.

Колегія суддів вважає, що відповідні вимоги є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2.1 ст. 2 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України ( 254к/96-ВР ), Цивільним кодексом України ( 435-15 ), Законом України "Про страхування" ( 85/96-ВР ), цим та іншими законами України і нормативно правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Як вказано вище, нормами спеціального закону, а саме ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

З наявних у справі доказів вбачається, що коефіцієнт фізичного зносу на деталі, які підлягають заміні, становить 0,6146, що складає 18470,08 грн.

Належних та допустимих доказів того, що розмір вказаного коефіцієнту розрахований зі порушенням чинного законодавства, позивачем не надано.

За таких обставин колегія суддів вважає необгрнутовними вимоги позивача про стягнення з відповідача 18470,08 грн. В позові належить відмовити.

Беручи до уваги викладені обставини, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.20016 у справі № 910/7109/16 та задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" задовольнити повністю.

Рішення Господарського суду міста Києва від 16.05.20016 у справі № 910/7109/16 скасувати повністю та прийняти нове рішення.

В позові відмовити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, ідентифікаційний номер 20474912 на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-д, ідентифікаційний номер 00034186) з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження 1378,00 грн витрат по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 1 515,80 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/7109/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов