РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2016Справа №910/7204/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна"

до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"

про стягнення 22 966, 43 грн.

за участю представників:

від позивача:Каланча Ю.А.- представник за довіреністю б/н від 01.09.2015 р.
від відповідача:Лисенко Д.В.- представник за довіреністю № 1720 від 27.05.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Граве Україна" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 22 966, 43 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.08.2014 р. в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Рено", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля "Сузукі", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Рено". У подальшому позивачем було здійснено страхове відшкодування у загальній сумі 23 466,43 грн. на користь СТО страхувальника.

Цивільно-правова відповідальність особи, винної у ДТП, - ОСОБА_5 була застрахована відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (Поліс № АС/07093591).

Оскільки відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна" перейшло право на отримання від відповідача суми відшкодованих збитків, завданих ДТП, позивач просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" фактично понесені витрати на страхове відшкодування в сумі 23 466,43 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, посилаючись на постанову Верховного Суду України від 17.02.2016 р. у справі № 6-2471цс15, зазначив, що до позивача перейшли права потерпілої особи у ДТП, у тому числі в частині звернення до нього з заявою про виплату страхового відшкодування у порядку, встановленому Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", яка позивачем була подана із пропуском строку. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 101016326 від 15.07.2014 р., укладеного між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Граве Україна" та ОСОБА_3, застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме - автомобіля Рено", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

29.08.2014 р. в м. Одесі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Рено", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_4 та автомобіля "Сузукі", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5, внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Рено".

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.09.2014 р. у справі № 521/15699/14-п, яка набрала законної сили, ОСОБА_5 визнано винною у скоєнні вказаної ДТП за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до звіту експертного дослідження № 09-044 від 09.09.2014 р. вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Рено", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок ДТП, склав 23 464,46 грн., а згідно з рахунком-фактурою СТО № АГ00002976 від 12.09.2014 р. - 23 466,43 грн.

На підставі заяви страхувальника від 15.09.2014 р., рахунку-фактури СТО № КА-0000243 від 24.12.2015 р., страхового акту № СНТ/101016326/1 від 15.09.2014 р., розрахунку страхового відшкодування від 15.09.2014 р. ПрАТ "Страхова компанія "Граве Україна" сплатила страхувальнику відшкодування у розмірі 23 466,43 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 49034 від 18.09.2014 р.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "Сузукі", державний реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована у ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/07093591, а, отже, відповідач є особою, відповідальною за спричинену у ДТП шкоду.

29.02.2016 р. позивач звернувся до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" з вимогою № 70322 про відшкодування матеріальної шкоди у сумі 23 466,43 грн., внаслідок зазначеного ДТП.

У відповідь на вказану вимогу відповідач листом № 967/18 від 16.03.2016 р. відмовив позивачу у відшкодуванні матеріальної шкоди, оскільки позивач пропустив строк на звернення до нього із заявою про виплату страхового відшкодування у порядку, встановленому Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

За нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у тій же сумі та із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Як зазначив Верховний Суд України у постановах від 25.12.2013 р. по справі № 6-112цс13, від 10.02.2016 р. у справі № 6-2878цс15, від 17.02.2016 р. у справі № 6-2471цс15, у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

Таким чином, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах загального строку позовної давності та у межах фактичних витрат незалежно від коефіціенту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу, право вимоги переходить до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки.

За таких обставин до позивача (нового кредитора) - ПрАТ "Страхова компанія "Граве Україна" перейшло право вимоги на страхове відшкодування від Прат "Українська пожежно-страхова компанія" у сумі 23 466,43 грн. (у фактично перерахованій сумі).

Що ж до посилань відповідача на постанову Верховного Суду України від 17.02.2016 р. у справі № 6-2471цс15, в якій зроблено висновок, що страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні і до нього переходять відповідні права та обов'язки, суд зазначає, що вказана постанова підтверджує доводи позивача, а не спростовує їх.

Отже, ПрАТ "Страхова компанія "Граве Україна" реалізувало своє право кредитора шляхом пред'явлення вимоги до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", оскільки за договором страхування останнє надало згоду на прийняття обов'язку сторони боржника у деліктному зобов'язанні, якщо воно виникне.

Відповідач у своєму відзиві послався на ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", відповідно до якої позивач мав звернутись до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування, в межах 1-річного строку, а оскільки він цей строк пропустив, то немає підстав для задоволення позову.

Однак, з цього приводу необхідно зазначити, що наведені норми регулюють порядок страхового відшкодування у правовідносинах між потерпілим (або особою, яка має право на отримання відшкодування) і страховиком, які відбуваються до заміни кредитора.

Оскільки позивач не є потерпілою особою, і для нього відповідач у справі - ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" не є страховиком у розумінні наведеної норми, а є особою, відповідальною за завдані збитки в порядку ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", обов'язок подачі заяви про виплату страхового відшкодування до ПрАТ "Страхова компанія "Граве Україна" не перейшов.

Зазначена правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 04.11.2014 р. по справі № 910/17223/13.

Крім того, суд зазначає, що норми законодавства про страхування не покладають на позивача (страховика за договором добровільного страхування) обов'язок звертатися до іншого страховика (відповідача) із заявою про виплату страхового відшкодування, а Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" до спірних відносин взагалі не застосовується.

Полісом № АС/07093591 страхування цивільно - правової відповідальності винної особи передбачено, що ліміт відповідальності страховика становить 50 000,00 грн., а франшиза - 500,00 грн., відтак сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем становить 22 966,43 грн.

Оскільки доказів належної оплати страхового відшкодування суду не надано, позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 32 - 35, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна" до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення 22 966, 43 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, ідентифікаційний код 20602681) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Граве Україна" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 15, кв. 124, ідентифікаційний код 19243047) страхове відшкодування в сумі 22 966 (двадцять дві тисячі дев'ятсот шістдесят шість) грн. 43 коп., витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 13 червня 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 17 червня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.