ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про повернення апеляційної скарги

"22" червня 2016 р.Справа № 916/3727/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Петрова М.С.,
суддів: Разюк Г.П., Колоколова С.І.

перевіривши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайбункер"
на рішення господарського суду Одеської області від 16.05.2016 року
по справі № 916/3727/15
за позовом Заступника військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону в інтересах держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України, військової частини НОМЕР_1
до відповідачів:
- Ізмаїльської міської ради;
- Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайбункер"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Кабінету Міністрів України
про визнання недійсним договору оренди та витребування земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

07.06.2016р. через господарський суд Одеської області до Одеського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайбункер" на рішення місцевого господарського суду від 16.05.2016 р.
Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 08.06.2016р. вищезазначену апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі п. 3 ч.1 ст. 97 ГПК України у зв`язку із не наданням доказів сплати судового збору у встановленому Законом України „Про судовий збір порядку і розмірі, а саме наданням копії квитанції про сплату судового збору, яка не є належним доказом сплати судового збору.
08.06.2016р. скаржник вдруге звернувся через господарський суд Одеської області до Одеського апеляційного господарського суду з вищезазначеною апеляційною скаргою.
Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 10.06.2016р. вищезазначену апеляційну скаргу повернуто скаржнику на підставі п. 3 ч.1 ст. 97 ГПК України у зв`язку із не наданням доказів сплати судового збору у встановленому Законом України „Про судовий збір порядку і розмірі, а саме сплатою судового збору у меншому розмірі ніж встановлено законом, тобто скаржником сплачено судовий збір за оскарження немайнової вимоги, в той час як фактично оскаржує немайнову вимогу (про визнання недійсним договору оренди) та майнову (про витребування земельної ділянки).
13.06.2016р. ТОВ "Дунайбункер" втретє звернулось через місцевий господарський суд до Одеського апеляційного господарського суду з вищезазначеною апеляційною скаргою. Одночасно скаржник заявив клопотання про відновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України „Про судовий збір.
Згідно із вимогами п. 2.2.4 ст. 4 Закону України „Про судовий збір ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду встановлена у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.
Пунктом 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна згідно із ст.55 ГПК України. Відповідні позовні заяви про витребування майна мають майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір. Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 ч. 2 ст. 4 Закону.
Згідно із п.п.2.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна ( тому числі в зв`язку з вимогами, заснованими на приписах ч.5 ст. 216, ст.1212 ЦК України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.
Відповідно до ст. 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано кілька вимог, зв`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.
Згідно із п. 2.10. постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI ГПК України у випадках об`єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з п.3 ст. 6 Закону України Про судовий збір підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.
Згідно із печаткою на поштовому конверті, в якому надійшла позовна заява Заступника військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону, останній звернувся із даним позовом 31.08.15 р., судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру на цей час був встановлений у розмірі 1 мінімальної заробітної плати та за подання позовної заяви майнового характеру 2 відсотка ціни позову, але не менші 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати.
Розмір мінімальної заробітної плати згідно Закону України „Про Державний бюджет на 2015 рік з 1 січня 2015р. становив 1218 грн.
Зі змісту позовної заяви Заступника військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону вбачається, що ним були заявлені дві позовні вимоги: про визнання недійсним договору оренди та про витребування земельної ділянки. Вимога про визнання недійсним договору оренди має немайновий характер, а вимога про витребування земельної ділянки є майновою вимогою, оскільки відповідно до 181 ЦК України земельна ділянка, яку Заступник військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону вимагає витребувати у ТОВ Дунайбункер є нерухомим майном і має грошову оцінку.
Аналогічна правова позиція викладена і в ухвалі Вищого господарського суду України від 26.05.2016р. та постанові Вищого господарського суду України від у справі №910/3638/13 від 11.09.2013р.
Відтак, при подачі позовної заяви Заступник військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону мав би сплатити судовий збір у розмірі 1218 грн. за позовну вимогу про визнання недійсним договору оренди, а також за заявлену ним вимогу про витребування земельної ділянки, враховуючи п. 4 оскаржуваного договору оренди, яким встановлена нормативна грошова оцінка земельної ділянки у розмірі 864 253грн., судовий збір у розмірі 864253х2/100=17 285,06 грн., що загалом складає 18503,06 грн. Однак, слід зазначити, що під час розгляду справи в суді першої інстанції Заступника військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону згідно чинного на той час законодавства було, звільнено від сплати судового збору.
Відповідно зі ст. 5 Закону України Про судовий збір скаржник не звільнений від сплати судового збору.
Враховуючи вищенаведене, скаржник при зверненні до Одеського апеляційного господарського суду з цією апеляційною скаргою повинен був сплатити судовий збір у розмірі 18 503,06х110/100=20353,37 грн.
Однак, як вбачається із квитанції №10738624 від 13.06.2016р., доданої до апеляційної скарги, скаржник незважаючи на вищенаведене та ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 10.06.16 р., сплатив судовий збір у сумі 3031,60 грн., тобто у меншому розмірі ніж встановлено законом.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 3 ч.1 ст. 97 ГПК України колегія судів вважає за необхідне повернути апеляційну скаргу скаржнику без розгляду по суті.
Водночас апеляційний господарський суд вважає за необхідне повідомити скаржника, що відповідно до вимог ч. 4 ст.97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у п. 3 ч.1 цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст. 86, п. 3 ч.1 ст. 97 ГПК України, колегія суддів
ухвалила:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайбункер" повернути скаржнику без розгляду по суті.
2. Справу №916/3727/15 повернути до господарського суду Одеської області.

Головуючий суддя М.С. Петров

Суддя Г.П. Разюк

Суддя С.І. Колоколов