номер провадження справи 10/45/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2016 Справа № 908/1272/16

Розглянувши у відкритому судовому засідання справу

за позовом: Дочірнього підприємства Газ Мелітополя, м. Мелітополь, Запорізька обл..

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Косідора, м. Запоріжжя

про стягнення 77414,60 грн.

суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1, на підставі довіреності б/н від 05.01.2016 р.;

від відповідача не зявився.

До господарського суду Запорізької області звернулось Дочірнє підприємство Газ Мелітополя, м. Мелітополь, Запорізька область. із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Косідора, м. Запоріжжя про стягнення заборгованості в розмірі 77414, 60 грн. за договір № П/038/15 від 15.09.2015 р. на постачання природного газу, яка складається з заборгованості в розмірі 65 008 (шістдесят п'ять тисяч вісім) гривень 64 коп., пені в розмірі 10 405 гривень 08 коп., інфляційних втрат в розмірі 1300, 45 грн., 3 % річних в розмірі 709, 43 грн.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., відповідно до протоколу автоматичного розподілу справи між суддями від 10.05.2016 р., справу 908/1272/16 передано на розгляд судді Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду від 11.05.2016 р. порушено провадження у справі № 908/1272/16, справі присвоєно номер провадження № 10/45/16, її розгляд призначено на 30.05.2016 р.

Представник позивача 30.05.2016 р. підтримав свої вимоги викладені в позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання 30.05.2016 р. не зявився, відзив не направив, ніяких клопотань не надав.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що незявлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, є підставою для відкладення розгляду справи в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

У звязку із неявкою у судове засідання відповідача, для отримання необхідних документів у справі, судом було відкладено розгляд справи на 08.06.2016 р. о 10:30 год.

Представник позивача у судовому засіданні 08.06.2016 р. підтримав вимоги викладені в позовній заяві. Відповідач у судове засідання 08.06.2016 р. вдруге не зявився, до суду письмових заперечень не направив. Про час та місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином.

Ухвали суду були направлені на адреси сторін, в установленому законом порядку та в строк.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування ГПК України, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК ( 1798-12 ).

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Виходячи з вищевикладеного, сторони належним чином і завчасно були сповіщенні судом про дату, час і місце проведення судового засідання.

Відповідно до п. п. 3.9.2, 3.9.3 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування ГПК України,

- у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У разі нез'явлення без поважних причин або без повідомлення причин в засідання господарського суду представника позивача, якщо його присутність було визнано обов'язковою, суддя вправі притягти позивача до відповідальності, встановленої пунктом 5 статті 83 ГПК (1798-12), або залишити позов без розгляду (пункт 5 частини першої статті 81 ГПК) (1798-12 ), або вжити обох цих заходів одночасно, а також винести окрему ухвалу, як це передбачено частиною першою статті 90 ГПК (1798-12 ).

Що ж до представника відповідача, то у разі нез'явлення його представника за викликом господарського суду останній має право відкласти розгляд справи (стаття 77 ГПК) (1798-12), вжити заходів, передбачених пунктом 5 статті 83 ГПК (1798-12) або статтею 90 ГПК (1798-12).

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За клопотанням представника позивача судовий процес ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

У судовому засіданні 08.06.2016 р., розгляд справи був закінчений, в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15.09.2015 року між ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» та ТОВ «Косідора» було укладено договір № П/038/15 на постачання природного газу.

Відповідно до п.1.1 Договору Позивач зобов'язується поставити Відповідачу в обсягах і порядку, передбачених Договором природний газ для забезпечення потреб відповідача, а відповідач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Згідно норм п.3.6. Договору послуги з газопостачання підтверджуються підписаним актом прийому - передачі газу. П.3.7. зазначено, що Постачальник (Позивач) до 5 числа місяця, наступного за звітним, надсилає Споживачу (Відповідачу) два примірники акту прийому-передачі природного газу за звітний період.

Відповідно до п. 3.8. Відповідач протягом двох днів з дня одержання акту прийому-передачі газу повинен повернути Позивачу один примірник оригіналу акта прийому - передачі газу, підписаний уповноваженим представником Відповідача, або надати вмотивовану відповідь щодо відмови від підписання акта прийому-передачі газу.

Розділ 4 Договору встановлює певний порядок та строки розрахунків за спожитий природний газ, так п. 4.6. встановлено, що 50 % місячної вартості запланованого об'єму постачання газу сплачується не пізніше ніж за три робочих дні до початку розрахункового періоду.

Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

На виконання умов Договору Позивач у листопаді - грудні 2015 року передав, а Відповідач прийняв природний газ в обсязі 7.742 тис. куб. метрів на загальну суму 65 008 (шістдесят п'ять тисяч вісім) гривень 64 коп., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу (копії актів додаються):

- у листопаді 2015: 30.11.2015 в обсязі 5438 м.куб.;

- у грудні 2015: 11.12.2015 в обсязі - 2 304 м.куб.

Таким чином Позивач виконав умови Договору належним чином та у повному обсязі, натомість Відповідачем, у порушення вимог Договору спожитий природний газ не сплачено, чим саме в порушення вимог ст.625 ЦК України, припустив односторонню відмову від виконання зобов'язання. Неприпустимість односторонньої відмови від зобов'язань або односторонньої зміни умов договору виникає з самої суті зобов'язального правовідношення і ґрунтується на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Як визначено положеннями ст.193 Господарського кодексу України «суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання г відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться». Аналогічні вимоги передбачені ст. 526 ЦК України, а саме «зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться».

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України «цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини»

Відповідно до ч. 1ст. 693 ЦК України «якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу». ч. 1 ст.530 ЦК України зазначає , якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 610 ЦК вказує, що «порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання)».

Станом на час розгляду справи по суті заборгованість Відповідача ТОВ «Косідора» за поставлений Позивачем ДП «Газ Мелітополя» ПАТ «Мелітопольгаз» природний газ складає 65 008 (шістдесят п'ять тисяч вісім) гривень 64 коп., що є фактом порушення умов, визначених змістом зобов'язання.

У разі порушення Відповідачем строків оплати за поставлений природний газ п. 6.2.1. Договору передбачено стягнення пені у розмірі подвійної обліково ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу.

Крім того, ст. 625 ЦК України передбачено що, «боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також: три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом»

Відповідно до розрахунку пені відповідно до умов договору та ст. 625 ЦК загальна сума нарахованих відповідачу штрафних санкцій склала: 12 414 гривень 96 коп.

Частиною 4 ст. 538 Цивільного кодексу України визначено: якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Здійснивши більш детальний розрахунок пені, інфляційних витрат та 3 % річних, суд дійшов висновку, що позивачем було помилково розраховано суму пені та 3 % річних.

Таким чином, здійснивши розрахунок суми позову, судом встановлено, що на момент подання позову до суду загальна сума боргу заявлена до Товариства з обмеженою відповідальністю Косідора, м. Запоріжжя становить 77300, 69 грн. за договором № П/038/15 від 15.09.2015 р. на постачання природного газу, яка складається з заборгованості в розмірі 65 008 (шістдесят п'ять тисяч вісім) гривень 64 коп., пені в розмірі 10 283 гривень 89 коп., інфляційних втрат в розмірі 1300, 45 грн., 3 % річних в розмірі 707, 71 грн.

Частиною 2 ст. 193 ГК України встановлено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У сфері господарювання згідно із ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За приписами ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України відповідно до статті 6 цього Кодексу .сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Отже, у зв'язку із не виконанням своїх зобов'язань у Відповідача виник борг на загальну суму 77300, 69 грн. за договором № П/038/15 від 15.09.2015 р. на постачання природного газу, яка складається з заборгованості в розмірі 65 008 (шістдесят п'ять тисяч вісім) гривень 64 коп., пені в розмірі 10 283 гривень 89 коп., інфляційних втрат в розмірі 1300, 45 грн., 3 % річних в розмірі 707, 71 грн.

Як вбачається з наданих до суду документів, свої зобов'язання за договором на постачання природного газу № П/038/15 від 15.09.2015 р. позивачем виконано у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦКУ зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 525 ЦКУ одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Представник відповідача у судове засідання 08.06.2016 р. вдруге не зявився, до суду письмових заперечень не направив.

Справа була розглянута в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами без надання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч.2 ст.20 ГК України, кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; іншими способами, передбаченими законом.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи з вищевикладеного, здійснивши детальний розрахунок суми позову, суд задовольняє позовні вимоги Дочірнього підприємства Газ Мелітополя, м. Мелітополь, Запорізька область до Товариства з обмеженою відповідальністю Косідора, м. Запоріжжя частково, стягуючи загальну суму заборгованості в розмірі 77 300, 69 грн. за договір № П/038/15 від 15.09.2015 р. на постачання природного газу, яка складається з заборгованості в розмірі 65 008 (шістдесят п'ять тисяч вісім) гривень 64 коп., пені в розмірі 10 283 гривень 89 коп., інфляційних втрат в розмірі 1300, 45 грн., 3 % річних в розмірі 707, 71 грн.

В іншій частині заявлених позовних вимог судом відмовлено.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо обґрунтованих докази для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Обставини, викладені у справі позивачем були підтверджені належними доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Оскільки з позовними вимогами Дочірнє підприємство Газ Мелітополя, м. Мелітополь, Запорізька область вимушено було звернутись до суду внаслідок порушення відповідачем умов договору № П/038/15 від 15.09.2015 р. на постачання природного газу та відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається повністю на відповідача, внаслідок неправильних дій якого виник спір у суді.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 75, 82, 84, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Дочірнього підприємства Газ Мелітополя, м. Мелітополь, Запорізька область до Товариства з обмеженою відповідальністю Косідора, м. Запоріжжя частково.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю «Косідора» (69032, м.Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, б. 27, код ЕДРПОУ 39772159) на користь Дочірнього підприємства «Газ Мелітополя» Публічне акціонерне товариство «Мелітопольгаз» (72313, Запорізька обл. м. Мелітополь, пр-т 50-річчя Перемоги, 17) на р/р № 7450 в ТВБВ 10007/0292 Мелітопольське відділення філії - Запорізьке обласне управління ВАТ «Державний ощадний банк», МФО 313957, - заборгованість в розмірі 65 008 (шістдесят п'ять тисяч вісім) гривень 64 коп.,

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Косідора» (69032, м.Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, б. 27, код ЕДРПОУ 39772159) на користь Дочірнього підприємства «Газ Мелітополя» Публічне акціонерне товариство «Мелітопольгаз» (72313, Запорізька обл. м. Мелітополь, пр-т 50-річчя Перемоги, 17) на р/р № 3645 в АКБ «Індустріалбанк», МФО 313849, пеню в розмірі 10 283 (десять тисяч двісті вісімдесят три) гривні 89 коп., інфляційні втрати в розмірі 1300 (одна тисяча триста) грн. 45 коп., 3 % річних в розмірі 707 (сімсот сім) грн. 71 коп. та судовий збір в розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 коп.

Видати відповідні накази.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 09.06.2016 р