КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2016 р. Справа№ 910/1753/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Рябухи В.І.

Ропій Л.М.

при секретарі Рибчич А. В.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю НАН 294007 від 25.01.2016

від відповідача: Петренко С. В. - представник за довіреністю від 08.12.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу ОСОБА_4

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 про зупинення провадження

у справі № 910/1753/16 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом ОСОБА_4

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс»

про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 у справі № 910/1753/16 до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_5, провадження у справі № 910/1753/16 за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» про скасування наказу зупинено до набрання рішеннями у справах № 910/3311/16 за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» про поновлення на роботі, відшкодування заробітної плати за час вимушеного прогулу, № 910/2436/16 за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» про поновлення на роботі, відшкодування заробітної плати за час вимушеного прогулу, № 910/3353/15-г за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» про визнання недійсним рішення та скасування реєстраційної дії законної сили.

Крім того, в мотивувальній частині вказаної ухвали заяву позивача про збільшення позовних вимог від 18.04.2016 (надійшла до канцелярії Господарського суду міста Києва 19.04.2016 (а.с. 17-180 т. 1) не прийнято судом до розгляду як таку, що суперечать ГПК України.

Також у вказаній ухвалі зроблено висновок про те, що позивачем до заяв про забезпечення позову та про збільшення позовних вимог не додано доказів сплати судового збору, оскільки у квитанціях № 0.0.539370068.1 від 19.04.2016, № 0.0.539520770.1 від 19.04.2016, які позивач надає на підтвердження сплати судового збору, замість коду отримувача 37993783 вказаний код 38021179, в дублікатах квитанцій, які надав позивач, також вказаний невірний код отримувача, а відтак, документи, які позивачем надано в підтвердження сплати судового збору, містять невірні банківські реквізити та не є належним доказом сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_4 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 № 910/1753/16 про зупинення провадження та передати матеріали справи до Господарського суму м. Києва для розгляду по суті.

В апеляційній скарзі скаржник послався на те, що при винесенні зазначеної ухвали судом першої інстанції було порушено норми процесуального права.

Так, апелянт зазначив про те, що:

- зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що предметом розгляду у справах № 910/3311/166 та № 910/2436/16 є поновлення на роботи та стягнення середнього заробітку, в той час як у цій справі (№ 910/1753/16 - примітка суду) самим судом предмет спору було змінено та залишено лише вимогу про скасування наказу ТОВ «Плато Плюс» № 1-К від 21.05.2015 про покладення обов'язків директора на ОСОБА_6;

- суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що дана справа пов'язана зі справою № 910/3353/15-г за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» про визнання недійсними зборів учасників товариства від 20.01.2015, оскільки остаточне рішення щодо визнання рішень загальних зборів недійсними не може вплинути на розгляд цієї справи, оскільки зупинення провадження з таких підстав є порушенням конституційних прав особи на захист свого права на працю, враховуючи, що звільнення відбулось минулим днем, що є юридично неспроможним;

- судом першої інстанції безпідставно не прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог, оскільки не враховано те, що текст заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог однозначно свідчить про те, що останній не змінював а ні предмет, а ні підставу позову, а вимоги, викладені в заяві про збільшення розміру позовних вимог, пов'язані з позовними вимогами, викладеними у позовній заяві, підставами виникнення;

- судом першої інстанції не прийнято процесуального документа по заяві про збільшення позовних вимог та по заяві про забезпечення позову (ухвали про повернення або ухвали про відмову у прийнятті), а зазначено лише, що судом вказані заяви до уваги не приймаються, що є порушенням процесуального законодавства;

- у суду першої інстанції безпідставно виникли сумніви про ненадходження коштів по сплаті судового збору за заяву про збільшення розміру позовних вимог та за заяву про забезпечення позову до належного отримувача, оскільки, як видно з чеків, призначення платежу на ЄРПОУ отримувача (ГУ ДСКУ у м. Києві ) та отримувач співпадають з реквізитами, що вказані на офіційному сайті Господарського суду міста Києва.

Ухвалою від 26.05.2016 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Ропій Л. М., Рябуха В. І. апеляційну скаргу ОСОБА_4 прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження.

Під час розгляду справи представники сторін апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з урахуванням правил ст.ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі, колегія суддів встановила таке.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 у справі № 910/1753/16 до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено ОСОБА_5, провадження у справі № 910/1753/16 за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» про скасування наказу зупинено до набрання законної сили рішеннями у справах № 910/3311/16 за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» про поновлення на роботі, відшкодування заробітної плати за час вимушеного прогулу, № 910/2436/16 за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» про поновлення на роботі, відшкодування заробітної плати за час вимушеного прогулу, № 910/3353/15-г за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» про визнання недійсним рішення та скасування реєстраційної дії.

Крім того, в мотивувальній частині вказаної ухвали заяву позивача про збільшення позовних вимог від 18.04.2016 (надійшла до канцелярії Господарського суду міста Києва 19.04.2016 (а.с. 17-180 т. 1) не прийнято судом до розгляду як таку, що суперечать ГПК України.

Також у вказаній ухвалі зроблено висновок про те, що позивачем до заяви про забезпечення позову та про збільшення позовних вимог не додано доказів сплати судового збору, оскільки у квитанціях № 0.0.539370068.1 від 19.04.2016, № 0.0.539520770.1 від 19.04.2016, які позивач надає на підтвердження сплати судового збору, замість коду отримувача 37993783 вказаний код 38021179, в дублікатах квитанцій, які надав позивач, також вказаний невірний код отримувача, а відтак, документи, які позивачем надано в підтвердження сплати судового збору, містять невірні банківські реквізити та не є належним доказом сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Зі змісту апеляційної скарги слідує, що оспорювану ухвалу позивач оскаржує як в частині зупинення провадження у справі, так і в частині відмови у прийнятті заяви позивача про збільшення позовних вимог від 18.04.2016 та не прийняття судом першої інстанції наданих позивачем доказів сплати судового збору за подання заяв про забезпечення позову та про збільшення позовних вимог.

Перш за все, колегія суддів зауважує позивачеві на такому.

Згідно з ч. 6 ст.106 ГПК України, ухвали місцевого суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим кодексом та Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Частиною 1 ст. 106 ГПК України встановлено перелік ухвал, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, а саме:

1) про вжиття запобіжних заходів, відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів, залишення без змін ухвали про вжиття запобіжних заходів, зміну чи скасування ухвали про вжиття запобіжних заходів;

2) про повернення позовної заяви;

3) про відмову у прийнятті позовної заяви;

4) про передачу справи за підсудністю;

5) про забезпечення позову, скасування забезпечення позову;

6) про зупинення провадження у справі;

7) про припинення провадження у справі;

8) про залишення позову без розгляду;

9) про затвердження мирової угоди;

10) у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом";

11) про відмову прийняти додаткове рішення, ухвалу;

12) про роз'яснення чи відмову у роз'ясненні рішення, ухвали;

13) про внесення виправлень у рішення, ухвалу;

14) про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами;

15) окрема;

16) додаткова;

17) про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання;

18) про внесення виправлень до наказу, визнання наказу таким, що не підлягає виконанню;

19) про видачу дубліката наказу або відмову у його видачі;

20) про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміни способу та порядку їх виконання;

21) про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби;

22) про відмову у прийнятті заяви про скасування рішення третейського суду;

23) про повернення заяви про скасування рішення третейського суду;

24) про відмову поновити пропущений процесуальний строк;

25) про повернення заяви про видачу виконавчого документа за рішенням третейського суду.

Вказаний перелік не містить посилання на можливість оскарження в апеляційному порядку окремо від рішення суду ухвали, якою відмовлено у прийнятті заяви позивача про збільшення позовних вимог від 18.04.2016 та неприйняття судом першої інстанції наданих позивачем доказів сплати судового збору за подання заяв про забезпечення позову та про збільшення позовних вимог.

Згідно з ч. 2 ст. 106 ГПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, місцевий господарський суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

За таких обставин, колегія суддів розглядає апеляційну скаргу виключно в межах оскарження позивачем ухвали Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 у справі № 910/1753/16 в частині зупинення провадження у справі № 910/1753/16 за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» про скасування наказу до набрання законної сили рішеннями у справах № 910/3311/16 за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» про поновлення на роботі, відшкодування заробітної плати за час вимушеного прогулу, № 910/2436/16 за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» про поновлення на роботі, відшкодування заробітної плати за час вимушеного прогулу, № 910/3353/15-г за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» про визнання недійсним рішення та скасування реєстраційної дії, а щодо решти прийнятих судом першої інстанції у вказаній ухвали судових рішень - позивач не буде позбавлений права їх оскаржити одночасно з оскарженням рішення суду у цій справі.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просив:

- скасувати наказ відповідача № 1-К від 21.01.2015 про покладення обов'язків директора відповідача на ОСОБА_6;

- поновити позивача на посаді директора відповідача від 21.01.2015 з моменту винесення рішення;

- стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 (вказана ухвали винесена в одному судовому засіданні одночасно з оспорюванню ухвалою - примітка суду) позов в частині позовних вимог про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без розгляду.

Вказана ухвала сторонами оскаржена не була, а відтак, набрала законної сили у встановленому чинним законодавством порядку.

За таких обставин, предметом позову у цій справі є позовна вимога про скасування наказу відповідача № 1-К від 21.01.2015 (а.с. 189 т. 1), згідно з яким ОСОБА_8 приступила до обов'язків директора відповідача з 21.01.2015 з посадовим окладом згідно штатного розкладу.

Зі змісту вказаного наказу слідує, що він прийнятий на підставі рішення загальних зборів учасників відповідача, оформлених протоколом № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Плато Плюс» від 20.01.2015 (а.с. 78 т. 1), на яких прийняті рішення про:

- звільнення ОСОБА_4 за власним бажанням з 20.01.2014;

- призначення директором ОСОБА_6 з 21.01.2014;

- включення до Єдиного державного реєстру ОСОБА_9 з правом вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності з правом підписувати договори;

- уповноваження ОСОБА_6 провести зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державно реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

З відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень слідує, що станом на дату винесення оспорюваної ухвали у провадженні Господарського суду міста Києва знаходились:

- справа № 910/3353/15-г за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс», Головного територіального управління юстиції у м. Києві-Реєстраційна служба, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Головне управління юстиції у м. Києві в особі відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення та скасування реєстраційної дії, предметом розгляду у якій є позовні вимоги про визнання зборів учасників ТОВ «Плато Плюс» від 20.01.2015 недійсними, скасування рішення зборів учасників ТОВ «Плато Плюс» від 20.01.2015, скасування реєстраційної дії (рішення) від 22.01.2015 №022051, якою вчинено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу ТОВ «Плато Плюс», не пов'язану зі змінами до установчих документів, проведену на підставі протоколу зборів учасників №1 від 20.01.2015;

- справа № 910/3311/16 за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» про поновлення на роботі, відшкодування заробітної плати за час вимушеного прогулу;

- справа № 910/2436/16 за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» про поновлення на роботі, відшкодування заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Частина 1 ст. 79 ГПК України встановлює, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Пунктом 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено, що:

- зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК);

- під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин;

- іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів, тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом, із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Як було встановлено вище, оспорюваний у цій справі наказ № 1-К від 21.01.2015 був прийнятий на підставі рішення загальних зборів учасників відповідача, оформлених протоколом № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Плато Плюс» від 20.01.2015, оскарження яких є предметом розгляду у справі № 910/3353/15-г за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс», Головного територіального управління юстиції у м. Києві-Реєстраційна служба, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Головне управління юстиції у м. Києві в особі відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення та скасування реєстраційної дії

Отже, встановлення факту недійсності рішень загальних зборів учасників відповідача, оформлених протоколом № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Плато Плюс» від 20.01.2015, де було вирішено звільнити ОСОБА_4 з посади директора відповідача та призначити директором ОСОБА_6, є суттєвою обставиною для вирішення по суті спору сторін у цій справі, оскільки підставою видання спірного наказу і були вказані рішення, а однією з підстав скасування зазначеного наказу є те, що позивач участі у цих загальних зборах не брав.

Факт відповідності чи невідповідності рішень, оформлених протоколом № 1 загальних зборів учасників ТОВ «Плато Плюс» від 20.01.2015, вимогам законодавства, в тому числі в частині участі позивача у цих загальних зборах, не є предметом розгляду у цій справі, та, відповідно, не може бути встановлений судом під час розгляду справи № 910/1753/16.

За таких обставин, суд першої інстанції обґрунтовано та законно зупинив провадження у цій справі до набрання законної сили рішенням у справі № 910/3353/15-г за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс», Головного територіального управління юстиції у м. Києві-Реєстраційна служба, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Головне управління юстиції у м. Києві в особі відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення та скасування реєстраційної дії.

Водночас, з огляду на те, що процедурі поновлення на посаді директора відповідача ОСОБА_4 та відшкодуванню заробітної плати за час вимушеного прогулу (вказані вимоги є предметом розгляду у справах № 910/3311/16 та № 910/2436/16, до набрання законної сили рішеннями в яких оспорюванню ухвалою також зупинено провадження у цій справі - примітка суду) в будь-якому випадку має передувати скасування наказу № 1-К від 21.01.2015 (вказані вимоги є предметом розгляду у цій справі - примітка суду), колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для зупинення провадження у цій справі до набрання законної сили рішеннями у справах № 910/3311/16 та № 910/2436/16, в зв'язку з чим оспорювана ухвала підлягає зміні.

Згідно з ч. 7 ст. 106 ГПК України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Колегія суддів вважає, що при прийнятті оспореної ухвали судом першої інстанції мале місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими та неправильне застосування норм процесуального права, а відтак, ухвала Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 про зупинення провадження у справі № 910/1753/16 (в частині, яка переглядається у цьому апеляційному провадженні) підлягає зміні з викладенням п. 2 резолютивної частини вказаної ухвали в такій редакції: «2. Зупинити провадження у справі № 910/1753/16 за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» про скасування наказу до набрання законної сили рішенням у справі № 910/3353/15-г за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс», Головного територіального управління юстиції у м. Києві-Реєстраційна служба, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Головне управління юстиції у м. Києві в особі відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення та скасування реєстраційної дії.»

Враховуючи вимоги, які викладені в апеляційній скарзі, апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

Згідно з п. 4.8. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 про зупинення провадження у справі № 910/1753/16 (в частині, яка переглядається у цьому апеляційному провадженні) задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 про зупинення провадження у справі № 910/1753/16 змінити.

3. Викласти п. 2 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 25.04.2016 про зупинення провадження у справі № 910/1753/16 в такій редакції:

«2. Зупинити провадження у справі № 910/1753/16 за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс» про скасування наказу до набрання законної сили рішенням у справі № 910/3353/15-г за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Плато Плюс», Головного територіального управління юстиції у м. Києві-Реєстраційна служба, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Головне управління юстиції у м. Києві в особі відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_5 про визнання недійсним рішення та скасування реєстраційної дії.»

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/1753/16.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді В.І. Рябуха

Л.М. Ропій