ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.06.16р. Справа № 904/2121/16

За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Чкаловка, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація №8", м. Кривий Ріг. Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 114 429,00грн. за договором підряду

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 представник - дов. б/н від 09.12.2015р.

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовом в якому просить стягнути з Комунального підприємства "Житлово-експлуатаційна організація № 8" 114 429, 00 грн. суму боргу за договором підряду № 01/12 від 01.12.2012р.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором підряду № 01/12 від 01.12.2012р. в частині повної та своєчасної оплати вартості виконаних позивачем робіт.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судові засідання свого представника не направив, відзив на позов не надав.

Суд вважає, що відповідач про розгляд справи в господарському суді був повідомлений належним чином на підставі наступного.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.(п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.)

Так, ухвалу про порушення провадження у справі № 904/2121/16 від 29.03.2016р. відповідач отримав 08.04.2016., ухвалу про відкладення розгляду справи на 16.05.2016р. - отримав 26.04.2016р., ухвалу про відкладення розгляду справи на 06.06.2016р. - отримав 20.05.2016р., про що свідчать поштові повідомлення № 311, № 960 та № 389 (а.с. 106,107, 112).

Відповідно до приписів ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК).

Отже, приймаючи до уваги, що відповідач знав про наявність в господарському суді справи, він не був позбавлений можливості після отримання ухвали про порушення провадження у справі зясувати як в телефонному режимі, так і на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень про стан розгляду справи та надати свої заперечення на позов та докази в їх обґрунтування.

Також в ухвалі про порушення провадження у справі від 29.03.2016р., яка була отримана відповідачем зазначено, що інформацію про дату та час розгляду справи можна отримати за електронною адресою суду: http://dp.arbitr.gov.ua/sud5005/spisok/csz/.

Всупереч цьому, відповідач не скористався належними йому процесуальними правами та не вжив заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 19.04.2016р. розгляд справи відкладено на 16.05.2016р., 16.05.2016р. розгляд справи відкладався на 06.06.2016р.

16.05.2016р. судом винесено ухвалу якою продовжено строк розгляду справи до 14.06.2016р.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 06.06.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як зазначив позивач у позовній заяві, 01.12.2012р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі позивач, виконавець) та Комунальним підприємством "Житлово-експлуатаційна організація №8" (далі відповідач, замовник) укладено Договір № 01/12 від (далі - договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, виконавець зобовязується надати послуги по спилу, санітарній та охолоджуючій обрізці дерев.

Замовник зобов'язується прийняти та вчасно оплатити виконані виконавцем роботи в розмірі, у строк і в порядку, установленому цим договором (п. 1.2. Договору).

Згідно п. 2.1. Договору вартість робіт по спилу обрізці дерев складає: 126 929,00 грн. У вартість включено вартість матеріалів, робіт по спилу та послуги автовишки. Навантаження та вивезення оплачується за фактом виконання робіт згідно кошторису.

Вартість робіт визначається остаточно після виконання усіх робіт і є вартістю фактично виконаного обсягу робіт, підтвердженого сторонами Актом виконаних робіт (п. 2.3. Договору).

Замовник переказує зазначену суму на розрахунковий рахунок на протязі 30 календарних днів після підписання акту виконаних робіт та виставлення рахунку (п. 2.3. Договору).

Пунктом 2.5. Договору встановлено, що умови оплати 100% за фактом виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.3. Договору замовник гарантує своєчасну оплату згідно даного договору.

Згідно п. 3.5. Договору замовник протягом 3 робочих днів після закінчення робіт та отримання акта здачі-приймання, повинен його підписати або надати вмотивовану письмову відмову від приймання.

Даний договір вступає в силу з моменту підписання і діє до моменту виконання зобовязань сторонами (п. 6.1. Договору).

Позивач вимоги договору виконав та виконав роботи на загальну суму 126 929,00 грн., у звязку з чим відповідачеві виставлено рахунок на оплату № 29/12 на суму 126 929,00 грн. (а. 101).

23.10.2013р. сторонами підписано графік погашення заборгованості за знос і обрізку дерев, згідно якого відповідач повинен був сплатити позивачеві у листопаді 2013р. - 25 385,80 грн., у грудні 2013 р. 25 385,80 грн., у січні 2014р. 25 385,80 грн., у лютому 2014р. 25 385,80 грн., у березні 2014р. 25 385,80 грн., разом 126 929,00 грн. (а.с. 21).

Позивачем відповідачеві з супровідним листом №12 від 12.02.2016р. надано акти приймання виконаних підрядних робіт (а.с. 22-76), які отримані відповідачем 22.02.2016р.

Кім того, 26.02.2016р. позивач звернувся з вимогою № 13 від 12.02.2016р. до відповідача про повернення оригіналу підписаного сторонами договору (а.с. 77).

Однак відповідач оригінал договору не повернув, частково розрахувався за виконані роботи у сумі 12 500,00 грн., що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 78-92).

Враховуючи не повну оплату відповідачем виконаних робіт по договору, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та просить сягнути з відповідача 114 429,00 грн. заборгованості за виконані роботи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову на підставі наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено підстави виникнення зобовязань, а саме цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що непередбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарські зобовязання, які є одним із видів господарських зобовязань, - це цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Суд зазначає, що в матеріалах справи знаходиться копія Договору, не підписаного з боку відповідача.

Позивач пояснив, що два екземпляри Договору №1/12 від 01.12.2012 підписані з боку позивача були надані для підписання КП «ЖЕО № 8». Однак, Відповідач договір підписав, скріпив печаткою, але екземпляр позивача не повернув, пояснивши це необхідністю провести додаткове узгодження з бухгалтерією та юридичним відділом.

Після неодноразового звернення до КП «ЖЕО № 8» з вимогами про повернення екземпляру договору, останнім не було надано жодної відповіді.

Відповідно до приписів ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 2.1. Договору, вартість робіт по спилу та обрізці дерев складає 126 929,00грн.

Графіком погашення заборгованості від 23.10.2013 сторони узгодили, що заборгованість відповідача перед позивачем за знос і обрізку дерев станом на 23.10.2013 становить 126 929,00 грн. та відповідач за цим графіком повинен її сплатити до березня 2014 (а.с. 21)

Також, матеріалів справи вбачається, що незважаючи на неотримання від відповідача підписаного екземпляру Договору, відповідач здійснив дії по виконанню умов цього договору щодо спилу дерев, що підтверджується Актами виконаних робіт, отриманих відповідачем із супровідним листом (а.с. 22-76).

Позивач пояснює підписання Актів виконаних робіт від 28.12.2012р. лише 10.02.2016 тим, що відповідач у справі є комунальною організацією. фінансування якої здійснюється за рахунок бюджетного цільового забезпечення, що здійснюється на основі кошторисів. Обставини підтверджуються витягом з реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо відповідача - КП "ЖЕО№8".

У зв'язку з недостатнім фінансуванням комунальних (муніципальних) організацій м. Кривого Рогу, зі слів відповідача, останній не мав можливості здійснити оплату виконаних позивачем робіт у строки визначені договором. У зв'язку з цим позивач та відповідач прийшли до згоди не підписувати акти приймання виконаних робіт одразу після їх виконання. За загальним правилом акти виконаних робіт надаються замовнику безпосередньо після закінчення робіт. В свою чергу, чинним законодавством не визначений чіткий часовий термін формулювання "безпосередньо після закінчення робіт", отже у виконавця робіт виникає право надати відповідні акти в інший термін.

Слід також зазначити, що отримавши від Позивача вищевказані Акти, відповідач підписані Акти не повернув, однак і жодного заперечення щодо них позивачу не направив.

Згідно п. 3.5. Договору замовник протягом 3 робочих днів після закінчення робіт та отримання акта здачі-приймання, повинен його підписати або надати вмотивовану письмову відмову від приймання.

Отже, Акти виконаних робіт вважаються прийнятими позивачем без заперечень.

Визнання відповідачем виконання позивачем робіт за спірним Договором підтверджується і тим, що відповідачем було частково сплачено позивачу суму в розмірі 12 500,00 грн. по виставленому рахунку № 29/12 від 29.12.2012 (а.с.101), що підтверджується банківськими виписками (а.с. 88, 90, 93).

За викладеного, суд вважає, що фактично обома сторонами були здійснені дії по виконанню умов Договору №1/12 від 01.12.2012.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Правовідносини, які склалися між сторонами, є правовідносинами підряду, які регулюються нормами законодавства про підряд, в тому числі параграфом 1 глави 61 Цивільного кодексу України, на підставі наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно до частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч.1 ст.854 Цивільного кодексу України ).

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Виходячи з положень ст.34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту другого і четвертого частини третьої статті 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобод в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зазначені конституційні принципи закріплені в статтях 42 та 43 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, для чого господарський суд створює їм необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Спір повинен вирішуватися на користь тієї сторони, яка за допомогою відповідних процесуальних засобів переконала суд в обґрунтованості своїх вимог чи заперечень.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім сторонам у справі відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та обєктивного зясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Принцип змагальності передбачає покладення тягаря доказування та відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень на сторони.

Сторони, які беруть участь у справі, активно впливають на судову діяльність, оскільки їхні розпорядчі волевиявлення можуть бути обовязковими для суду.

Відповідач в ході судового розгляду справи жодного заперечення на позов не надав, вимоги позивача належними та допустимими доказами не спростував.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується, та відповідачем не спростовано виконання позивачем робіт відповідно до умов Договору №1/12 від 01.12.2012, та часткову оплату відповідачєм за цим Договором.

Однак, вивчивши Акти виконаних робіт, надані позивачем, суд встановив, що Акти № 6, № 29 та № 31 (а.с.32, 73, 75) свідчать про спил та обрізку позивачем деревза адресами, які не включені до переліку вулиць у Договорі (п.2.1).

Умовами п.4.1. Договору сторони обумовили, що сторонами можуть бути внесені зміни та доповнення до цього договору, які є дійсними, якщо вони зроблені у письмовій формі і підписані уповноваженими представниками обох сторін і є його невід'ємною частиною.

Всупереч цьому позивачем не надано суду доказів внесення сторонами змін до Договору.

Враховуючи викладене, суд не приймає в якості доказу виконання робіт по Договору №1/12 від 01.12.2012 Акти виконання робіт № 6, № 29 та № 31 на загальну суму 6 599,00 грн.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача 107 830,00 грн. у стягненні 6 599,00 грн. слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати у справі слід покласти на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №8» (50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Хабаровська, 9, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (53030, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Чкалова, вул. Чкалова, 21, ідентифікаційний код НОМЕР_1) суму основного боргу у розмірі 107 830,00 грн. (сто сім тисяч вісімсот тридцять грн. 00 коп.), витрат по сплаті судового збору 1 617,45 грн. (одна тисяча шістсот сімнадцять грн. 45 коп.), про видати наказ, після набрання рішенням законної сили.

У стягненні основного боргу у сумі 6 599,00 грн. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 10.06.2016р.

Суддя ОСОБА_3