ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2016 р. Справа № 914/3170/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого - судді Скрипчук О.С.

Суддів Зварич О.В.

Матущака О.І.

при секретарі судового засідання Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько-німецьке підприємство «Скомекс» б/н від 24.03.2016 року

та ОСОБА_2 б/н від 24.03.2016 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2016 року

у справі № 914/3170/15

за позовом: ОСОБА_2, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне українсько-німецьке підприємство «Скомекс», м. Червоноград Львівської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватної агрофірми «Селекціонер», с.Скоморохи Сокальського району Львівської області

та за позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_9, м. Хюрт Федеративної Республіки Німеччина

про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-німецьке підприємство «Скомекс», оформлене протоколом від 27 жовтня 2007 року в частині п. 1 порядку денного.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_5 - договір про надання правової допомоги б/н від 10.11.2015 року;

від відповідача: Алексеєнко А.А. - довіреність б/н від 01.07.2013 року;

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_7 - довіреність № 3/15 від 02.06.2015 року;

від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_8- довіреність б/н від 17.10.2015 року

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Господарського суду Львівської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-німецького підприємства «Скомекс» за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватної агрофірми «Селекціонер» про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТзОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Скомекс», оформленого протоколом від 27 жовтня 2007 року в частині п.1 Порядку денного - Про прийняття в товариство нового учасника - Приватну агрофірму «Селекціонер», яка є правонаступником реорганізованого учасника СП «Скомекс» - Селянської спілки «Селекціонер», а саме: « 1.Заяву Приватної агрофірми «Селекціонер» про її вступ у СП «Скомекс» - задовольнити. 2. Прийняти Приватну агрофірму «Селекціонер» у СП «Скомекс», як нового учасника, на умовах 40% долі в статутному капіталі СП «Скомекс».

ОСОБА_9, як третя особа із самостійними вимогами на предмет спору, звернувся до Господарського суду Львівської області із позовом про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників ТзОВ «Спільне українсько-німецьке підприємство «Скомекс», оформленого протоколом від 27 жовтня 2007 року в частині п.1 Порядку денного - Про прийняття в товариство нового учасника - Приватну агрофірму «Селекціонер», яка є правонаступником реорганізованого учасника СП «Скомекс» - Селянської спілки «Селекціонер», а саме: « 1.Заяву Приватної агрофірми «Селекціонер» про її вступ у СП «Скомекс» - задовольнити. 2. Прийняти Приватну агрофірму «Селекціонер» у СП «Скомекс», як нового учасника, на умовах 40% долі в статутному капіталі СП «Скомекс».

Рішенням Господарського суду Львівської області від 09.03.2016 року у справі № 914/3170/15 (суддя Щигельська О.І.) у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_9 відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-німецького підприємства «Скомекс» та ОСОБА_10 подали апеляційні скарги б/н від 24.03.2016 року, б/н від 24.03.2016 року, в яких просять скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2016 року, прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення порушено норми матеріального і процесуального права. А саме скаржники стверджують, що висновок суду про те, що ПАФ «Селекціонер» є правонаступником ТзОВ «Селекціонер» (яке є правонаступником Селянської спілки «Селекціонер») не підтверджується матеріалами справи.

Приватною Агрофірмою «Селекціонер» та ОСОБА_9 було подано відзиви на апеляційну скаргу б/н від 10.05.2016 року,№ 10/05/16 від 10.05.2016 року, в яких просять рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2016 року залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Так, відповідно до Статуту Селянської спілки «Селекціонер» остання була створена на добровільних засадах як правонаступник колгоспу ім. Лопатіна на підставі індивідуальної та спільної власності праці для збільшення виробництва сільськогосподарської продукції та окремих видів промислових товарів, спілка утворюється рішенням загальних зборів її членів.

Згідно Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Селекціонер» останнє є правонаступником колишньої селянської спілки «Селекціонер» в усіх її зобов'язаннях, в тому числі майнових, фінансових, кредитних, трудових, пенсійного забезпечення та інших на підставі рішення зборів колишньої селянської спілки від 18.02.1997 року.

Згідно Виписки з протоколу № 1 загальних зборів Селянської спілки «Селекціонер» від 18.02.1997 року, вирішено дати згоду на реорганізацію селянської спілки на сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю при умові, що всі зобов'язання спілки, в тому числі, майнові, фінансові, кредитні, трудові і пенсійного забезпечення, приймає на себе новостворена агроструктура ринкового типу як правонаступник.

Згідно з протоколу № 1 загальних зборів ТзОВ «Селекціонер» від 22.05.1997 року було вирішено створити сільськогосподарське підприємство у формі ТзОВ «Селекціонер» - правонаступника селянської спілки «Селекціонер».

Розпорядженням голови Сокальської районної державної адміністрації «Про реєстрацію та перереєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності зі створенням юридичної особи, змін та доповнень до установчих документів» № 372 від 06.08.1997 року було перереєстровано селянську спілку у Товариство з обмеженою відповідальністю «Селекціонер» у зв'язку з реорганізацією.

Згідно з протоколом № 1 загальних зборів ТзОВ «Селекціонер» від 03.12.1999 року, вирішено погодитись з пропозицією про реформування ТзОВ «Селекціонер» в Приватну агрофірму «Селекціонер».

Відповідно до Статуту Приватної агрофірми «Селекціонер» в редакції від 2000 року остання створена у формі приватного підприємства на базі реорганізованого Товариства з обмеженою відповідальністю «Селекціонер». Приватна агрофірма «Селекціонер» є правонаступником усіх зобов'язань колишнього колективного сільськогосподарського підприємства та ТзОВ «Селекціонер» (п. п. 1, 2 Статуту).

Згідно зі Статуту Приватної агрофірми «Селекціонер» в редакції від 2011 року остання створена у формі приватного підприємства на базі реорганізованого товариства з обмеженою відповідальністю «Селекціонер».

Про участь Селянської спілки «Селекціонер» в складі засновників СУНП «Скомекс» зазначено в Статуті СУНП «Скомекс» в редакції від 1994 року, про участь ПАФ «Селекціонер» в складі засновників ТзОВ СУНП «Скомекс» - в Статуті ТзОВ СУНП «Скомекс» в редакції від 2008 року.

Доказів ліквідації Селянської спілки «Селекціонер» матеріали справи не містять.

Судом встановлено, що 27.10.2007 року відбулись загальні збори засновників Спільного українсько-німецького підприємства «Скомекс».

Як вбачається з протоколу загальних зборів засновників Спільного українсько-німецького підприємства «Скомекс» від 27.10.2007 року, присутніми на зборах були ОСОБА_2, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_16, ТзОВ Uniter Chemie, ОСОБА_14, ОСОБА_9 та представник ПАФ «Селекціонер» в особі ОСОБА_15

До порядку денного включені питання про: 1) прийняття в товариство нового учасника - Приватну агрофірму «Селекціонер», яка є правонаступником реорганізованого учасника СП «Скомекс» - Селянської спілки «Селікціонер», 2) про перерозподіл часток в статутному фонді СП «Скомекс», 3) про внесення змін в установчі документи СП «Скомекс».

Головою загальних зборів (ОСОБА_10.) було повідомлено, що у загальних зборах беруть участь 55% його фактичних учасників.

По першому питанню порядку денного було заслухано:

- голову зборів, який повідомив, що питання про прийняття в товариство нового учасника - Приватну агрофірму «Селекціонер», яка є правонаступником реорганізованого учасника СП «Скомекс» - Селянської спілки «Селекціонер» розглядалось учасниками товариства на зборах 15.11.2006 року, і за результатами обговорень було запропоновано Приватній агрофірмі «Селекціонер» підготувати та передати директору всі наявні документи, які стосуються правонаступництва Селянської спілки «Селекціонер»;

- учасника товариства та директора, який надав учасникам перелік документів, які засвідчують, що Приватна агрофірма «Селекціонер» дійсно є правонаступником реорганізованого учасника Селянської спілки «Селекціонер»;

- представника Приватної агрофірми «Селекціонер», який підтвердив намір ПАФ «Селекціонер» вступити у СП «Скомекс» як правонаступник реорганізованої Селянської спілки «Селекціонер», підтвердив факт внесення Селянською спілкою «Селекціонер» свого вкладу у статутний фонд СП «Скомекс».

Було прийнято рішення про прийняття Приватної агрофірми «Селекціонер» (яка є правонаступником Селянської спілки «Селекціонер») у СП «Скомекс» як нового учасника, на умовах 40% долі в статутному капіталі СП «Скомекс».

По другому питанню вирішили розподілити частки учасників СП «Скомекс» в статутному капіталі наступним чином: ОСОБА_2 - 5,26% (14 481,30 грн.), ОСОБА_11 - 5,26% (14 481,30 грн.), ОСОБА_12 - 5,26% (14 481,30 грн.), ОСОБА_13 - 5,26% (14 481,30 грн.), ТзОВ Uniter Chemile - 21,10% (58 090,40 грн.), ОСОБА_14 - 10,5% (28 907,60 грн.),

ОСОБА_9 - 5,26% (14 481,30 грн.), ПАФ «Селекціонер» - 42,10% (115 905,50 грн.).

По третьому питанню вирішили затвердити зміни до Статуту СП «Скомекс» (нову редакцію статуту), учасникам товариства підписати відповідні зміни до статуту, доручити директору забезпечити проведення державної реєстрації нової редакції установчого документа.

Позивач вважає, що рішення загальних зборів товариства, оформлені протоколом від 27.10.2007 року, щодо прийняття до складу учасників товариства ПАФ «Селекціонер» як правонаступника Селянської спілки «Селекціонер» не відповідає вимогам законодавства та порушує його права як учасника товариства. Зокрема, зазначає, що відсутні належні докази факту правонаступництва ПАФ «Селекціонер» від Селянської спілки «Селекціонер». Однак, про дійсний факт відсутності таких документів позивач дізнався лише у 2013 році при підготовці до проведення зборів учасників. Представник позивача зазначає, що хоча в Статуті ТзОВ «Селекціонер» і зазначено, що таке є правонаступником усіх зобов'язань СС «Селекціонер», але поняттям «зобов'язання юридичної особи» не охоплюється поняття «права власності юридичної особи на майно». Крім цього, вважає, що згідно зі Статутом ТзОВ «Селекціонер» є новоствореною юридичною особою, а не особою, утвореною у процесі реорганізації іншої юридичної особи.

Третя особа, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_9, подаючи позовну заяву просив визнати недійсним рішення загальних зборів засновників ТзОВ СУНП «Скомекс», яке оформлене протоколом від 27.10.2007 року в частині п. 1 порядку денного - про прийняття в товариство нового учасника - Приватну агрофірму «Селекціонер», яка є правонаступником реорганізованого учасника СП «Скомекс» - Селянської спілки «Селекціонер», а саме « 1. Заяву Приватної агрофірми "Селекціонер» про її вступ у СП «Скомекс» - задовольнити. 2. Прийняти Приватну агрофірму «Селекціонер» (яка є правонаступником Селянської спілки «Селекціонер») у СП «Скомекс» як нового учасника, на умовах 40% долі в статутному капіталі СП «Скомекс». Підстави вказаних вимог аналогічні з тими, що наведені позивачем, а порушене корпоративне право обґрунтовується порушенням його права на управління товариством, передбаченого ч. 1 ст. 167 ГК України, ст. 116 ЦК України, ст. 10 Закону України "Про господарські товариства", ст. 88, ч. 1 ст. 89 ГК України.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Господарським судам підвідомчі, серед іншого, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів (п. 4 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Як зазначено судом вище, позивач вважає рішення загальних зборів, оформлене протоколом від 27.10.2007 року, таким, що підлягає визнанню недійсним (п. 1 порядку денного) з мотивів відсутності доказів в підтвердження факту, що ПАФ «Селекціонер» є правонаступником Селянської спілки «Селекціонер».

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Судом встановлено, що згідно Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Селекціонер» останнє є правонаступником колишньої Селянської спілки «Селекціонер» в усіх її зобов'язаннях, в тому числі майнових, фінансових, кредитних, трудових, пенсійного забезпечення та інших на підставі рішення зборів колишньої селянської спілки від 18.02.1997 року.

Відповідно до Статуту Приватної агрофірми «Селекціонер» в редакції від 2000 року остання створена у формі приватного підприємства на базі реорганізованого Товариства з обмеженою відповідальністю «Селекціонер». Приватна агрофірма «Селекціонер» є правонаступником усіх зобов'язань колишнього колективного сільськогосподарського підприємства та ТзОВ «Селекціонер» (п. п. 1, 2 Статуту).

Згідно зі Статуту Приватної агрофірми «Селекціонер» в редакції від 2011 року остання створена у формі приватного підприємства на базі реорганізованого Товариства з обмеженою відповідальністю «Селекціонер».

Згідно протоколу № 1 загальних зборів ТзОВ «Селекціонер» від 22.05.1997 року було вирішено створити сільськогосподарське підприємство у формі ТзОВ «Селекціонер» - правонаступника Селянської спілки «Селекціонер».

Згідно з протоколу № 1 загальних зборів ТзОВ «Селекціонер» від 03.12.1999 року, вирішено погодитись з пропозицією про реформування ТзОВ «Селекціонер» в Приватну агрофірму «Селекціонер».

Вказані рішення загальних зборів Селянської спілки «Селекціонер» та ТзОВ «Селелкціонер» не оскаржувалися, доказів визнання їх недійсними в судовому порядку не подано.

Також із реєстраційної картки ТзОВ СУНП «Скомекс» вбачається, що СС «Селекціонер» був присвоєний код юридичної особи 03760600, такий же код ЄДРПОУ належав ТзОВ «Селекціонер» згідно зі Свідоцтвом про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності - юридичної особи та ПАФ «Селекціонер» згідно з витягом з ЄДРПОУ).

Відповідно до п. 6 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 січня 1996 р. N 118, в редакції станом на здійснення реєстрації ТзОВ «Селекціонер» (1997 рік), у разі включення суб'єкта господарської діяльності до Державного реєстру йому встановлюється ідентифікаційний код і коди класифікаційних ознак. Ідентифікаційний код є єдиним для всього інформаційного простору України і зберігається за суб'єктом протягом усього періоду його існування. У разі перереєстрації (створення) суб'єкта господарської діяльності, що є правонаступником прав і майнових зобов'язань свого попередника, за ним зберігається ідентифікаційний код попередника. Аналогічне положення містилося в редакції вказаної постанови станом на здійснення перереєстрації ТзОВ «Селекціонер» у ПАФ «Селекціонер» (2000 рік).

Як вбачається із розпорядження голови Сокальської районної державної адміністрації «Про реєстрацію та перереєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності зі створенням юридичної особи, змін та доповнень до установчих документів» № 372 від 06.08.1997 року, а саме п. 1: селянську спілку перереєстровано у товариство з обмеженою відповідальністю «Селекціонер» у зв'язку з реорганізацією.»

Так, відповідно до Положень «Про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності та про реєстраційний збір за державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності» № 276 від 29.04.1994 року та «Про порядок державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності» N 740 від 25 травня 1998 р. державна реєстрація суб'єктів підприємницької діяльності проводиться у виконавчому комітеті міської, районної в місті ради або в районній, районній міст Києва та Севастополя державній адміністрації за їх місцезнаходженням. Перереєстрація суб'єктів підприємницької діяльності проводиться у разі зміни назви, організаційної форми або форми власності суб'єктів підприємництва в порядку, встановленому для їх реєстрації (п. 15 Положення "Про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності та про реєстраційний збір за державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності"). Перереєстрація суб'єктів підприємницької діяльності проводиться в порядку, встановленому для його державної реєстрації (п. 21 Положення "Про порядок державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності").

Апелянти стверджують, що все майно, яке належало ліквідованій селянській спілці, не могло передаватись у власність новоствореній особі, оскільки становило пайовий фонд і підлягало розпаюванню між усіма учасниками спілки, що, зокрема, підтверджується договорами оренди від 05.05.2000 року та 06.03.2006 року. Однак, доказів ліквідації селянської спілки у встановленому законодавством порядку суду не представили.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" в редакції від 21.11.1996 року до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Члену підприємства щорічно нараховується частина прибутку залежно від частки у пайовому фонді, яку за його бажанням може бути виплачено або зараховано у збільшення частки в пайовому фонді. Ці відносини регулюються статутом підприємства. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. У разі виходу з підприємства громадянин має право на пай натурою, грішми або цінними паперами.

Відповідно до розділу ХІ Статуту Селянської спілки «Селекціонер» при реорганізації спілки її права та обов'язки переходять до правонаступників.

Щодо договорів оренди, відповідно до яких голова ради Об'єднання співвласників цілісного майнового комплексу передавав ПАФ «Селекціонер» (орендарю) основні засоби, які належать на праві спільної часткової власності членам об'єднання співвласників, то їх укладення жодним чином не спростовує правонаступництва ПАФ «Селекціонер» в усіх зобов'язаннях колишньої Селянської спілки «Селекціонер».

Відповідно до п. 17 постанови Пленуму Верховного суду України N 13 від 24.10.2008 року "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону про господарські товариства. Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. При вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства судам необхідно з'ясувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується (п. 21 постанови Пленуму Верховного суду України N 13 від 24.10.2008 року "Про практику розгляду судами корпоративних спорів").

Разом з тим, як вказано в п. 19 названої постанови, суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України N 13 від 24.10.2008 року "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону про господарські товариства);

- прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (статті 40, 45 Закону про господарські товариства).

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Судом першої інстанції зазначено, що з протоколу загальних зборів від 27.10.2007 року вбачається, що частка ПАФ «Селекціонер» при голосуванні та визначенні кворуму не враховувалась, і загальні збори приймали рішення без наявності кворуму (55%). Однак, з даним твердженням колегія суддів не погоджується.

Адже, відповідно до частини п'ятої статті 53 Закону України "Про господарські товариства" та статті 8 ЦК України (аналогія закону) до вирішення питання про вступ (прийняття) спадкоємців (правонаступників) померлого (ліквідованого) учасника правомочність загальних зборів учасників визначається без урахування частки в статутному капіталі, яка належала померлому (ліквідованому) учаснику. Отже, у такому разі під час встановлення правомочності загальних зборів учасників слід враховувати голоси інших учасників товариства, які без голосів, що припадають на частку померлого (ліквідованого) учасника, становлять у сукупності 100 % голосів, що мають враховуватися під час визначення кворуму.

Аналогічне міститься в п. 2.30 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 25.02.2016, № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин".

Враховуючи те, що 27.10.2007 року на загальних зборах засновників Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-німецького підприємства «Скомекс» вирішувалось питання про прийняття в товариство учасника - ПАФ «Селекціонер», яка була правонаступником реорганізованого учасника СП «Скомекс» - Селянської спілки «Селекціонер», правомочність загальних зборів учасників слід встановлювати без врахування голосів реорганізованого учасника. Отже, слід вважати, що збори відбулися за наявності кворуму (100% голосів).

Також, колегія суддів не може погодитись із твердженням суду першої інстанції, що станом на момент проведення загальних зборів 27.10.2007 року ПАФ «Селекціонер» фактично був учасником товариства відповідача і згоди на його вступ не потребувалося, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції послався при цьому на п. 13.1 Статуту Спільного Українсько-німецького підприємства «Скомекс», відповідно до якого у випадку реорганізації (ліквідації) юридичного засновника або смерті фізичного його місце займає відповідно або правоприємник, або воно передається в спадщину.

Однак, як встановлено ст. 55 Закону України «Про господарські товариства» при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв'язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства.

Проте у цьому разі не йдеться про автоматичне набуття такими спадкоємцями права участі в товаристві (п. 4.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 25.02.2016, № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин").

Прийняття рішення про вступ спадкоємця (правонаступника) до складу учасників ТОВ (ТДВ) належить до компетенції загальних зборів учасників товариства. Отже, лише після прийняття вищим органом ТОВ (ТДВ) позитивного рішення спадкоємець (правонаступник) частки у статутному капіталі може стати учасником відповідного товариства. У свою чергу, товариство може відмовитися від прийняття спадкоємця (правонаступника) до складу учасників. Чинне законодавство не обмежує ТОВ (ТДВ) у такому праві.

Враховуючи недоведеність заявлених позовних вимог і відсутність порушення права позивача, прийняттям оспорюваного рішення, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позовних вимог.

Стосовно позовних вимог третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору, суд зазначає наступне.

Так, третя особа з самостійними вимогами вважає рішення загальних зборів від 27.10.2007 року таким, що не відповідає вимогам ст. 55 Закону України "Про господарські товариства", п. 6 ст. 3 Цивільного кодексу України, Порядку оформлення правонаступництва за зобов'язаннями реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств № 63 від 14.03.2001 року.

Разом з тим, як вказано в п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України N 13 від 24.10.2008 року "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Твердження про відсутність доказів того, що ПАФ «Селекціонер» є правонаступником Селянської спілки «Селекціонер» і не могло бути включене до складу Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного Українсько-німецького підприємства «Скомекс» спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, дослідженими та описаними судом вище. А відтак, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_9.

Щодо заяви ОСОБА_9 б/н від 10.11.2015 року про застосування строку позовної давності до заявлених позовних вимог, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абз. 3 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.09 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Отже, правила про позовну давність мають застосовуватись лише тоді, коли буде доведено існування самого суб'єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а в зв'язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Враховуючи зазначене, суд не розглядає питання щодо пропуску строку позовної давності у цій справі, оскільки з огляду на вищенаведені обставини, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтовану відмову судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в позовній заяві.

З огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2016 року відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення Господарського суду Львівської області від 09.03.2016 року у даній справі залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено та підписано 06.06.2016 року

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

Судді Зварич О.В.

Матущак О.І.