ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2016 року Справа № 904/11154/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік С.Г. (доповідач)

суддів: Дмитренко Г.К., Виноградник О.М.

при секретарі судового засідання: Ковзиков В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, дов. № 14-138 від 13.05.2014р.

від відповідача: ОСОБА_2, представник, дов. № 87юр від 30.12.2015р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2016 року у справі №904/11154/15

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз", м. Дніпропетровськ

про стягнення 3% річних та інфляційних втрат за порушення грошового зобовязання, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2016 р. (судя ОСОБА_3В.) позов задоволено частково.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 0,01 грн. основного боргу, 13 316 250,35 грн. інфляційних, 2 284 376,05 грн. 3% річних та 169 503,85грн. судового збору.

В решті позовних вимог -відмовлено.

Рішення господарського суду мотивоване порушенням відповідачем умов договору щодо своєчасної оплати за поставлений природний газ.

Зменшуючи розмір інфляційних та 3% річних суд керувався помилкою в розрахунках.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Дніпропетровського апеляційного господарського суду. Просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2016р.

В апеляційній скарзі заявник зазначає, що:

- позивач не надав доказів підписання та направлення на адресу відповідача актів приймання-передачі природного газу, в якості належного обґрунтування позовних вимог;

- із розрахунку 3% річних та інфляційних нарахувань, доданих позивачем до позовної заяви вбачається, що останнім не враховано положення абз.2 п.6.1 Договору, в якому вказано, що розрахунок проводиться на підставі акту приймання-передачі;

- акти приймання-передачі за січень, лютий, березень, квітень, вересень 2013 року підписано сторонами 27.12.2013 року, відповідно строк виконання зобовязання не настав.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримала доводи наведені в апеляційній скарзі та вказала, що у зазначений період відповідач отримував газ не лише від позивача але й від інших постачальників. Газ від постачальників надходив у загальному потоці і відповідач без участі постачальників не міг самостійно визначити який точно обсяг газу був йому поставлений кожним постачальником. У звязку з цим у договорі і було передбачено, що кінцевий розрахунок за газ здійснюється на підставі акту приймання-передачі газу, підписаного сторонами. Акти приймання-передачі, які були складені, підписані і направлені на адресу позивача для визначення правильності зазначеного обєму газу і підписання, назад не поверталися. Тому відповідач не міг здійснити кінцевий розрахунок так як обєми поставленого газу не були узгоджені. Про те, що акти позивачем підписані, тобто погоджені обєми газу зазначені відповідачем, останньому стало відомо з матеріалів позовної заяви. Відповідачем були вже підготовані позови про стягнення з позивача безпідставно отриманих сум, які сплачувалися відповідачем без актів. За отриманий від позивача газ відповідач розрахувався повністю. Просить рішення суду залишити без змін.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач та його представник в судовому засіданні зазначили, що укладений між сторонами договір є договором купівлі-продажу і згідно ст.ст.655, 692, 694 ЦК України покупець зобовязаний здійснити оплату товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів, якщо договором не встановлено інший строк для оплати. Відповідно до умов договору відповідач зобовязаний здійснити остаточний розрахунок до 20 числа місяця наступного за місяцем поставки газу, на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі газу. Позивач не заперечує настання 20 числа місяця. Підписані сторонами акти приймання-передачі газу наявні в матеріалах справи. Дата підписання зазначена безпосередньо в їх тексті. На переконання позивача, дата підписання актів не повязана з датою виникнення зобовязання, якщо такий звязок прямо не передбачено угодою сторін. Жодним положенням договору або закону не передбачена оплата природного газу саме після повернення актів приймання-передачі. Підписання актів за своєю правовою природою є документальним оформленням юридичного факту приймання-передачі газу. Обовязок відповідача сплатити за отриманий природний газ виникає з факту приймання-передачі, а не з факту повернення підписаного акту. Звертає увагу, що відповідачем не надано доказів неотримання підписаних позивачем актів. Зазначив, що заборгованість за поставлений газ відсутня. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, колегія суддів встановила наступне.

31.01.2013р. між ПАТ "Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (Продавець) та ПАТ «Дніпрогаз» ( Покупець) укладено договір №13-396-ПР на купівлю-продаж природного газу.

Згідно п.п.1.1, 1.2 Договору, продавець зобов'язується передати у власність Покупцеві у 2013-2015 року природний газ, а Покупець зобов'язався прийняти і оплатити природний газ в обсязі, зазначеному у п.2.1 цього Договору. Газ, що постачається за цим Договором, використовується Покупцем виключно для подальшої реалізації промисловим споживачам та іншим субєктам господарювання, які є кінцевими споживачами газу (п.1.1. Договору з урахуванням додаткової угоди №8 від 12.12.2014 року).

Згідно п. 2.1. договору, Продавець передає Покупцю в період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2015 року газ в обсязі до 165 939,081 куб.м. в тому числі по місяцях кварталів, згідно графіку передбаченого договором ( в редакції додаткової угоди № 11 від 27.03.2015).

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства два примірники акта приймання - передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8 числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставною для остаточних розрахунків між сторонами. (п.п. 3.3, 3.4 договору).

Розділом 5 Договору сторони встановили ціну на газ та загальну вартість договору.

Відповідно до п.5.2. Договору, в редакції додаткової угоди №14 від 03.061.2015 до Договору, ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 3 6600,00 грн. без урахування ПДВ, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того податок на додану вартість за ставкою - 20%.

До сплати за 1000 куб.м. природного газу 6 600,00, крім того ПДВ до тарифу на транспортування газу - 1 320,00 грн., всього з ПДВ - 7 920,00 грн.

Відповідно до п.6.1. Договору, в редакції додаткової угоди №3 від 28.04.2014 року, оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа місяця наступного за місяцем реалізації газу, на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 січня 2013 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення ( розділ 11 договору, в редакції додаткової угоди №15 від 19.06.2015 року).

На виконання умов Договору позивач протягом січня- листопада 2013 року, лютого - березня 2014 року було передано, а Відповідачем прийнято природний газ на загальну суму 323 038 754,92 грн.

Факт поставки газу підтверджується актами приймання-передачі природного газу (а.с.61-73).

В грудні 2015р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача 1 коп. основного боргу,13 935 477,97 грн. інфляційних втрат та 2 879 682,56 грн. 3% річних нарахованих за загальний період з 20.02.2013р. по 28.11.2014р.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору щодо своєчасної оплати за отриманий природний газ.

Господарський суд, приймаючи рішення і задовольняючи позов частково, дійшов висновку, що відповідач порушив встановлені договором строки оплати.

Однак колегія суддів не погоджується з таким рішенням суду з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, та не заперечується позивачем, що основний борг відсутній.

Підставою для нарахування 3% річних та інфляційних, згідно ч.2 ст.625 ЦК України, є прострочення боржником грошового зобовязання.

Згідно частини 1 та 2 статті 692 ЦК України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару.

Покупець зобовязаний оплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В п.6.1. Договору сторони погодили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п.6.2. Договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20 числа наступного за місяцем поставки газу на підстав акту приймання передачі.

Додатковою угодою № 2 від 31.12.2013р. сторони п.6.1. Договору виклали в наступній редакції: «Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця.

У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі газу».

Останні зміни до пункту 6.1. Договору були внесені сторонами додатковою угодою № 3 від 24.04.2014р. В даній редакції сторони зазначили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки.

У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20 числа місяця, наступного за місяцем реалізації газу на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Пунктом 3.4. Договору № 13-396-ПР сторони встановили, що не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірника акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8 числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобовязується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмові від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Таким чином в договорі сторони встановили кінцевий строк оплати до 20 числа місяця наступного за місяцем поставки/реалізації газу.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що підставою для остаточних розрахунків до 20 числа сторони визначили не сам факт поставки газу, а підписані сторонами акти приймання-передачі.

Колегія суддів вважає, що визначення актів приймання-передачі, як підстави для сплати покупцем остаточних коштів за отриманий газ було обумовлене тим, що відповідач одночасно в загальному потоці отримував газ як від позивача так і від іншого постачальника - ТОВ «РГК Трейдінг», на підставі укладеного між ними договору. Тому лише підписанням акту приймання-передачі сторони погоджували фактичний обсяг використаного газу, його фактичну ціну та вартість. І лише підписавши акт, сторони точно знали скільки фактично використано газу і скільки коштів за нього повинен сплатити покупець. До підписання актів сторони могли лише приблизно знати кількість використаного покупцем газу.

Саме з цих підстав сторони в п.3.4. Договору визначили строки та порядок підписання актів приймання-передачі газу, передбачили право постачальника надати в письмовій формі відмову від підписання акту та зазначили, що саме підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.525, ст.526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач свої зобовязання щодо складання, підписання та направлення позивачу актів приймання-передачі газу виконав, що підтверджується копіями супровідних листів та описом вкладення курєрської пошти (т.1 а.с.112-126).

Позивач свої зобовязання, передбачені п.3.4.Договору не виконав. Підписані акти приймання-передачі відповідачу не повернув. Доказів повернення не надав.

За відсутності підписаних з боку позивача актів приймання-передачі газу відповідач не міг здійснити остаточний розрахунок в строк, передбачений договором, оскільки фактичний обсяг газу та його вартість не були узгоджені сторонами.

Згідно ст..610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частинами 1, 4 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ч.1 ст.613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Позивач, не повернувши відповідачу підписані акти приймання-передачі газу, без яких відповідач не міг здійснити остаточний розрахунок, є таким, що прострочив і прострочення боржника за таких обставин не настало.

Отже відповідач не є боржником, що прострочив виконання грошового зобовязання. А від так, нарахування та стягнення 3% річних і інфляційних не грунтується на законі.

З урахуванням того, що основний борг відсутній, інфляційні та 3% річних нараховані безпідставно апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню, у звязку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 101 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпрогаз" задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2016 року у справі №904/11154/15 скасувати. Прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Повний текст постанови складено 08.06.2016р.

Головуючий: __________________ С.Г. Антонік

Судді: __________________ Г.К.Дмитренко

__________________ ОСОБА_4