РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2016Справа №910/3839/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Дочірнього підприємства "Фірма "Дайленко" до Публічного акціонерного товариства "ОМЕГА БАНК", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІПОТЕКА КРЕДИТ", третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Скай кепітал менеджмент» про визнання договору недійсним, за участю представників позивача - Ковальової Л.Ф., довіреність №07/01 від 17.01.2016 року, відповідача-1 - Колосюка В.А., довіреність №б/н від 05.01.2016 року, Нечая О.В., довіреність №б/н від 31.03.2016 року, відповідача-2 - Гладишенка М.І., довіреність №б/н від 05.05.2015 року, третьої особи - Слєсаренка Я.В., довіреність №б/н від 25.12.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовом про визнання нікчемним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 року укладений між ПАТ «Омега Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим №1898.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 09.03.2016 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 30.03.2016р.

30.03.2016 року відповідачем-1 через канцелярію суду надано заяву про визнання позову.

30.03.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву на 11.04.2016 року.

27.04.2016 року відповідачем-1 через канцелярію суду надано клопотання про забезпечення позову, в якому він просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та ТОВ «Компанія з управління активами «Скай кепітал менеджмент» вчиняти дії щодо розпорядження будь-яким чином правами вимоги за договором купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 року укладеного між ПАТ «Омега Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» та вчиняти дії щодо прийняття грошових коштів та/або майна на його відчуження, яке отримане на виконання договорів, які є предметом договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 року укладеного між ПАТ «Омега Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит».

29.04.2016 року відповідачем-1 через канцелярію суду надано доповнення до клопотання про забезпечення позову.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Проте, відповідач-1 не надав доказів в обґрунтування того, що невжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони вчиняти вказані в заяві дії утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

За таких обставин, в задоволенні заяви відповідача-1 про забезпечення позову судом відмовлено.

27.04.2016 року через канцелярію суду відповідачем-2 через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач-2 просив суд відмовити в позові.

27.04.2016 року відповідачем-1 через канцелярію суду надано письмові пояснення у справі.

27.04.2016 року позивачем через канцелярію суду надано клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

19.05.2016 року відповідачем-2 через канцелярію суду надано заперечення на заяву про забезпечення позову та на клопотання про призначення експертизи у справі.

23.05.2016 року позивачем через канцелярію суду надано письмові пояснення у справі.

23.05.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву на 01.06.2016 року.

01.06.2016 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про зміну предмету позову, в якій він просив визнати нікчемний договір купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 року укладений між ПАТ «Омега Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим №1898 недійсним, яка прийнята судом до розгляду.

01.06.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву на 06.06.2016 року.

06.06.2016 року представником відповідача-2 через канцелярію суду надано письмові пояснення у справі.

06.06.2016 року представником відповідача-1 в судовому засіданні надано заяву про визнання позову з урахуванням змінених позовних вимог.

06.06.2016 року в судовому засіданні розглянуто клопотання позивача про призначення експертизи у даній справі.

Згідно інформаційного листа Вищого господарського суду України від 27.11.2006 року № 01-8/2651 «Про деякі питання призначення судових експертиз» судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Оскільки потреби в призначенні експертизи немає, тому в задоволенні клопотання про призначення судово-економічної експертизи судом відмовлено.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача 1, відповідача 2, третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.12.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «ОМЕГА БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІПОТЕКА КРЕДИТ» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, оскільки продавець надав кредити позичальникам за кредитними договорами; продавець бажає продати (відступити), а покупець бажає купити (прийняти) права вимоги за винагороду та на умовах, що визначені у цьому договорі; та продавець і покупець бажають встановити в цьому договорі умови, на яких продавець продає (відступає), а покупець купує та приймає права вимоги.

Відповідно до п. 1. 1 даного договору сторони погодили, що «права вимоги» означає всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) продавця у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами, а також всі права вимоги продавця до осіб, які надали забезпечення, за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за кредитними договорами та договорами забезпечення.

«Позичальник» означає позичальника за кредитним договором, які зазначені в додатку 1 (перелік договорів та купівельна ціна за права вимоги).

При цьому, «загальна купівельна ціна» є сумою всіх купівельних цін за права вимоги, зазначених у додатку 1 та становить 5000000,00 грн.

«Купівельна ціна за Право вимоги» означає суму, що визначена як «Купівельна ціна» у додатку І щодо кожного права вимоги.

На виконання умов договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 р. між сторонами підписаний акт приймання-передачі права вимоги, а покупцем здійснено перерахування на користь банка грошових коштів у сумі 5000000,00 грн.

09.01.2015 р. між публічним акціонерним товариством «ОМЕГА БАНК» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІПОТЕКА КРЕДИТ» укладено додатковий договір до договору купівлі-продажу прав вимоги, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. 31 грудня 2014 року за реєстровим №1898, згідно умов якого сторони домовились викласти додаток №1 до договору в новій редакції, яка наведена в додатку до цього додаткового договору.

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року № 152 ПАТ «ОМЕГА БАНК» було віднесене до категорії неплатоспроможних банків.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.03.2014 року прийнято рішення № 52 про запровадження з 03.03.2015 року тимчасової адміністрації та призначено Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію у ПАТ «ОМЕГА БАНК» Лемеша Миколу Володимировича.

Тимчасову адміністрацію в ПАТ «ОМЕГА БАНК» запроваджено строком на 3 місяці з 03.03.2015 року по 02.06.2015 року

Уповноваженою особою Фонду 21.05.2015 року листом №582 було повідомлено ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІПОТЕКА КРЕДИТ» про те, що у відповідності до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» здійснено перевірку договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 року за реєстровим №1898, укладеного між ТОВ «ФК «Іпотека кредит» та ПАТ «ОМЕГА БАНК» та виявлено, що вказаний договір є нікчемним з підстав, визначених п.3 ч. 3 ст. 38 Закону.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.07.2015 року №826/12348/15, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30.09.2015 року, визнано протиправними дії уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві «ОМЕГА БАНК» Лемеша Миколи Володимировича щодо визнання нікчемним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року, укладений між публічним акціонерним товариством «ОМЕГА БАНК» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІПОТЕКА КРЕДИТ», який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстровано в реєстрі за №1898; та визнано протиправним і скасувано рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в публічному акціонерному товаристві «ОМЕГА БАНК» Лемеша Миколи Володимировича щодо визнання нікчемним договору купівлі-продажу прав вимоги від 31 грудня 2014 року, укладений між публічним акціонерним товариством «ОМЕГА БАНК» та товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІПОТЕКА КРЕДИТ», який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В. та зареєстровано в реєстрі за №1898.

Предметом спору є вимоги позивача про визнання нікчемного договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 року укладений між ПАТ «Омега Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим №1898 недійсним. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спірний договір укладений з порушенням вимог п. 2 ч. 3, п.3 ч.3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а також на те, що банк (відповідач-1) здійснив відчуження права вимоги за цінами нижчими від звичайних у зв'язку з чим відбулося виведення значних активів банку з метою збагачення певних осіб, що в силу вимог ст. 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання договору недійсним з підстав порушення вимог закону.

Ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 Цивільного кодексу України закріплено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину

1. Зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку.

Протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав:

1) банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без встановлення обов'язку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог;

2) банк до дня визнання банку неплатоспроможним взяв на себе зобов'язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю чи частково стало неможливим;

3) банк здійснив відчуження чи передав у користування або придбав (отримав у користування) майно, оплатив результати робіт та/або послуги за цінами, нижчими або вищими від звичайних (якщо оплата на 20 відсотків і більше відрізняється від вартості товарів, послуг, іншого майна, отриманого банком), або зобов'язаний здійснити такі дії в майбутньому відповідно до умов договору;

4) банк оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів банку перевищувала вартість майна;

5) банк прийняв на себе зобов'язання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність";

6) банк уклав кредитні договори, умови яких передбачають надання клієнтам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

7) банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку;

8) банк уклав правочин (у тому числі договір) з пов'язаною особою банку, якщо такий правочин не відповідає вимогам законодавства України.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів. Дана норма кореспондується з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, якими визначено, що держава забезпечує захист прав та законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів у спосіб та порядок, що визначається цим Кодексом та іншими законами України. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Особа, права якої порушені, може скористатися способом захисту свого порушеного права та подати позов до суду.

Проте, доказів порушення прав або законних інтересів позивача укладенням спірного договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 року, що укладений між ПАТ «Омега Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим №1898 матеріали справи не містять, оскільки позивач не є стороною спірної угоди, а зміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Ні договором, ні законом не встановлено, що зміна кредитора у зобов'язанні якимсь чином залежить від волі боржника (позивача) щодо таких дій.

Тобто, посилання позивача на те, що укладання договору купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 року, що укладений між ПАТ «Омега Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим №1898 призвело до порушення його прав є безпідставним, недоведеним та повністю спростовується матеріалами справи.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В розумінні зазначених правових норм позивачем не доведено суду обґрунтованість позовних вимог та не надано належних доказів, що підтверджують порушення законних прав позивача укладанням спірного договору.

За таких, обставин відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог, і тому в позові про визнання недійсним договору від купівлі-продажу прав вимоги від 31.12.2014 року, що укладений між ПАТ «Омега Банк» і ТОВ «Фінансова компанія «Іпотека Кредит» посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Літвіновим А.В. за реєстровим №1898 слід відмовити.

Судовий збір відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 13.06.2016р.

Суддя С.О.Чебикіна