КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2016 р. Справа№ 910/33031/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.

за участю представників:

від позивача: Пересада Р.В.-представник за довіреністю № 17/12/15-1 від 17.12.2015;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2016

у справі № 910/33031/15 (суддя - Підченко Ю.О.)

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Дионис"

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

про визнання неправомірним та скасування рішення,

В судовому засіданні 07.06.2016 оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дионис" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про визнання неправомірним та скасування рішення, оформленого протоколом № 3240 від 17.12.2015.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що представниками ПАТ "Київенерго" в результаті проведення перевірки споживання позивачем електричної енергії був складений акт № 37898 від 17.06.2015 про порушення позивачем вимог Закону України "Про електроенергетику" та Правил користування електричною енергією", затверджених постановою національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28. В подальшому комісією з розгляду актів про порушення "Правил користування електричною енергією" та умов договору про постачання електричної енергії і нарахувань за ними було проведено засідання, оформлене протоколом засідання комісії від 17.12.2015 № 3240, в якому розглянуто вказаний акт та прийнято рішення про проведення нарахування суми, яка підлягає сплаті споживачем внаслідок порушення правил користування електричною енергією. За доводами позивача, акт та рішення комісії складені та прийняті з порушенням вимог закону та підлягають скасуванню.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.03.2016 (повний текст рішення підписано 16.03.2016) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Дионис" задоволено повністю. Визнано недійсним та скасовано рішення комісії з розгляду актів порушення Публічного акціонерного товариства "Київенерго", оформлене протоколом засідання комісії від 17.12.2015р. № 3240 по розгляду акта про порушення № 37898 від 17.06.2015р.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "Київенерго" 28.03.2016 (згідно відтиску штемпеля Господарського суду міста Києва на апеляційній скарзі) звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2016 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення було прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права, оскільки при розгляді справи судом першої інстанції було порушено загальні принципи судочинства, закріплені в статті 125 Конституції України та статтях 4-7 ГПК України, а також статтей 38, 43 ГПК України, без належного з'ясування та обговорення всіх обставин.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2016 апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 12.05.2016.

11.05.2016 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги, обґрунтоване необхідністю надання стороною додаткових пояснень з технічних обставин.

12.05.2016 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу ПАТ "Київенерго", в якому сторона просила залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення через її необґрунтованість.

12.05.2016 у відповідності до вимог ст. 77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалася перерва до 31.05.2016.

31.05.2016 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких сторона наголошувала на порушенні, а саме, пошкодженні вимірювальних кіл ланцюгів обліку фази "А".

31.05.2016 у відповідності до вимог ст. 77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалася перерва до 07.06.2016; продовжено строк розгляду апеляційної скарги за клопотанням позивача.

02.06.2016 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на додаткові пояснення до апеляційної скарги ПАТ "Київенерго", в якому сторона наголошувала на безпідставності та необґрунтованості доводів апелянта.

В судове засідання 07.06.2016 представник відповідача не з'явився; проте, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином про що свідчить власноручний підпис представника сторони на розписці від 31.05.2016.

В судовому засіданні 07.06.2016 представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, зазначив, що вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, оглянувши оригінали документів, заслухавши пояснення представника позивача, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно з'ясовано судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 12.04.2010 між ТОВ "УКРАЇНСЬКА ТЕКСТИЛЬНА КОМПАНІЯ", яке в подальшому перейменоване в ТОВ "Дионис", як споживачем, (далі - позивач) та АЕК "Київенерго", правонаступником якої є ПАТ "Київенерго", як постачальником, (далі - відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії від 12.04.2010 № 72614 (далі - договір), відповідно предмету якого відповідач продає електричну енергію позивачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача з дозволеною потужністю в точках продажу електричної енергії згідно з умовами цього договору та додатків до нього, що є його невід'ємною частиною, а позивач сплачує відповідачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 4.2.3 договору позивач сплачує відповідачу вартість недоврахованої електроенергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656, за тарифами, що діяли протягом споживання електричної енергії з порушенням (далі - Методика), у разі таких дій позивача: самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії; пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб з засобів обліку; споживання електроенергії поза засобами обліку; інших умов, визначених методикою.

Що стосується посилання апелянта на п. 4 Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін (а.с 45) стосовно відповідальності позивача, судом апеляційної інстанції вони не приймаються через наступне.

Так згідно договору від 26.06.2012 № 217/57-12, а саме, п. 1.1 позивач передав у власність відповідача, а відповідач зобов'язався прийняти і оплатити на умовах, визначених цим договором кабельну збірку (ЗКУ-123) № 5182/15 та КЛ 0,4 кВ (надалі Майно), а тому з урахуванням Акта від 08.06.2015, яким прилади обліку були перенесено на межу балансового розташування, що, в свою чергу, унеможливлює встановлення факту втручання в роботу приладів обліку лише зі сторони позивача.

Більше того, як вбачається з Акту від 08.06.2015 перенесення приладу обліку відбулося відповідно до п. 3.26 ПКЕЕ, відповідно до якого у разі, якщо до технологічних електричних мереж основного споживача приєднані електроустановки інших суб'єктів господарювання, власників мереж тощо, розрахунковий облік має бути організований основним споживачем таким чином, щоб забезпечити складення балансу електричної енергії у власних технологічних електричних мережах для проведення комерційних розрахунків.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного вбачається, що до технологічних електичних мереж позивача (як основного споживача) були приєднані електроустановки інших суб'єктів, що не заперечувалося учасниками апеляційного провадження та підтверджує наявність інших осіб, як субспоживачів за вказаним обставинами.

Тоді як 17.06.2015 уповноваженими представниками відповідача проведено перевірку електрообладнання за адресою: м. Київ, вул. Артема, 79 та зафіксовано порушення "Правил користування електричною енергією", затверджених постановою національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28 (далі - ПКЕЕ) саме позивачем у справі.

Відповідачем, зокрема виявлені явні ознаки втручання в параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показників, внаслідок чого спожита електроенергія недораховується. Порушення зафіксоване системою ЛУЗОД та технічним обліком на вводі ЗК 5182/15 лічильника №0595436 НІК 2301 АК1.

В результаті вказаного порушення уповноваженими представниками відповідача складено акт порушень №37898 від 17.06.2015, який в подальшому розглянутий на засіданні комісії з розгляду актів про порушення, що оформлено протоколом засідання комісії від 17.12.2015 №3240.

За розрахунком комісії вартість електроенергії спожитої без обліку за актом порушень ПКЕЕ складає 5 128,94 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про те, що оскільки спір між сторонами судового процесу виник внаслідок того, що складений відповідачем акт порушення №37898 від 17.06.2015 та рішення комісії, оформлене протоколом засідання комісії від 17.12.2015 №3240, на якому розглянуто вказаний акт, складені та прийняті з порушенням вимог закону та підлягають скасуванню, а тому позовні вимоги визнав обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В цій частині суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду, враховуючи наступне.

Згідно з пунктом 1.3 ПКЕЕ постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Відповідно до пункту 5.1. ПКЕЕ договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

У відповідності до пункту 6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень. На підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів порушення визначається обсяг недорахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії. Рішення комісії оформлюється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу.

Суд апеляційної інстанції в цій частині приймає доводи апелянта, що позивач був присутній на засіданні, отримав документ. Проте, це не є підставою для відмови в позові з огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, в акті порушення №37898 від 17.06.2015 було вказано, що позивачем порушено вимоги статей 26, 27 Закону України "Про електроенергетику".

Статті 26, 27 Закону України "Про електроенергетику", що кореспондуються із п.10.2 ПКЕЕ, містять численний перелік обов'язків споживачів та відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, в той же час, представниками відповідача не зазначено в оскаржуваних акті та рішенні, які саме обов'язки були порушені позивачем та формально здійснено посилання на вказані статті Закону України "Про електроенергетику" та пункти ПКЕЕ.

Положеннями пункту 6.40 ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 N 562, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за N 782/12656.

Відповідно до п. 3.34 ПКЕЕ будь-які роботи, пов'язані з порушенням або зміною схеми розрахункового обліку електричної енергії, заміною типу розрахункового засобу обліку електричної енергії, проводяться за погодженням з електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії) у присутності представників заінтересованих сторін та оформляються актом. Роботи з розпломбування, випробування, вимірювання, зміни схеми розрахункового обліку, заміни типу розрахункового обліку електричної енергії без оформлення акта в присутності уповноважених осіб споживача та електропередавальної організації (постачальника електричної енергії) не допускаються. Під час проведення вищезазначених робіт розрахунковий облік обсягу електричної енергії здійснюється за тимчасовими схемами, узгодженими з постачальником електричної енергії. У разі неможливості створення тимчасових схем розрахункового обліку розрахунки за електричну енергію, спожиту протягом часу проведення вищезазначених робіт, здійснюються відповідно до порядку, погодженого заінтересованими сторонами. Після закінчення робіт засоби обліку опломбовуються та передаються на збереження згідно з процедурою, визначеною пунктами 3.31 - 3.32 цих Правил.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії акта №37898 від 17.06.2015, відповідач вказує про наявність явних ознак втручання в схему підключення розрахункового засобу з метою зміни його показників, порушення зафіксоване системою ЛУЗОД та технічним обліком на вводі ЗК 5182/15 ліч №0595436нік 2301АК1, порушення виникло шляхом відключення вимірювання ланцюгів обліку фази "А".

Локальне устаткування збору та обробки даних (ЛУЗОД) - улаштована з метою розрахунків за спожиту електричну енергію сукупність засобів обліку (або один засіб обліку), які забезпечують вимірювання, збір, накопичення, оброблення результатів вимірювань за відповідними періодами часу (формування первинної вимірювальної інформації) про обсяги і параметри потоків електричної енергії та значення споживаної потужності на окремій площадці вимірювання та мають інтерфейс дистанційного зчитування даних для роботи в складі автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії (п.1.2 ПКЕЕ).

Відповідно до пункту 3.26 ПКЕЕ у разі, якщо до технологічних електричних мереж основного споживача приєднані електроустановки інших суб'єктів господарювання, власників мереж тощо, розрахунковий облік має бути організований основним споживачем таким чином, щоб забезпечити складення балансу електричної енергії у власних технологічних електричних мережах для проведення комерційних розрахунків.

Суд апеляційної інстанції приймає як обґрунтовані доводи позивача про безпідставність посилань апелянта у додаткових поясненнях на пошкодження вимірювальних кіл ланцюгів обліку фази "А" з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що показники обліку електричної енергії отримані за допомогою ЛУЗОД, а саме дистанційно зчитані дані фактичної кількості спожитої електроенергії. При цьому в акті не зафіксовано, яким чином споживачем начебто відключено вимірювання ланцюгів обліку фази "А" та/або здійснено зміну схеми розрахункового обліку електричної енергії, заміну типу розрахункового засобу обліку електричної енергії, про які йде мова в п. 3.34 ПКЕЕ, оскільки 08.06.2015 саме представником відповідача, на виконання п. 3.26 ПКЕЕ, здійснено перенесення вузлу комерційного обліку на межу балансового розмежування, а саме: на ЗК 5182/15 та проведене його пломбування, що підтверджується актами від 08.06.2015.

Таким чином, оскільки лічильник, зазначений в акті від №37898 від 17.06.2015 не знаходиться в приміщенні позивача, в якому останній здійснює господарську діяльність, жоден із працівників позивача не може мати доступу до вказаного лічильника, та немає здійснювати його охорону.

Згідно з пунктами 8.1.4, 8.1.5 ПКЕЕ постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право на безперешкодний доступ (за пред'явленням службового посвідчення) до розрахункових засобів обліку електричної енергії, що встановлені на об'єктах споживачів, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів обліку. На безперешкодний доступ (за пред'явленням службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки обліку та технічної перевірки засобів обліку споживача відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем не надано ані до суду першої інстанції, ані апеляційної інстанції належних доказів, які підтверджують факт недоврахування електроенергії, кількість спожитої електроенергії позивачем в період, нарахування з 08.06.2015 по 17.06.2015 (збільшення/зменшення), які б свідчили про те, що позивач вчинив дії, які призвели до зміни показів приладів обліку.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист відповідача від 31.12.2015 №34КД/411/6032, зі змісту якого вбачається, що показники нарахованих позивачу кВт/год за активну та реактивну електроенергію у червні 2015 року є більшими порівняно з показниками за попередні та наступні три місяці.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що позовні вимоги про визнання недійсним та скасуванням рішення комісії з розгляду актів порушення ПАТ "Київенерго", оформленого протоколом засідання комісії від 17.12.2015 № 3240 по розгляду акта про порушення № 37898 від 17.06.2015 є обґрунтованими, доведеними, не спростовані відповідачем, а відтак правомірно задоволені судом першої інстанції.

Суд першої інстанції розглянув справу за участю обох сторін; розгляд справи відкладався; відповідач подавав відзив на позовну заяву, про який зазначено в рішенні суду першої інстанції. А тому доводи апелянта про те, що місцевим господарським судом були порушені норми процесуального права, судом апеляційної інстанції відхиляються як безпідставні.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необґрунтованість мотивів апелянта щодо порушення його процесуальних прав та законних інтересів (враховуючи встановлене у даній постанові), а відтак про правомірність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи та задоволення позову повністю.

Отже доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення в суді апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних доказів на спростування висновків суду першої інстанції, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 33, 34, 36, 43, 101 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції по даній справі в розумінні ст. 104 ГПК України.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, 99, 101- 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2016 у справі № 910/33031/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.03.2016 у справі № 910/33031/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/33031/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у встановленому законодавством порядку.

Повний текст складено 09.06.2016 року.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич