КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"08" червня 2016 р. Справа №910/8896/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Гаврилюка О.М.

Гончарова С.А.

при секретарі судового засідання - Куценко К.Л.

за участю представників сторін:

від позивача: Коцюруба С.В. - представник за довіреністю б/н від 15.02.2016;

від відповідача: Кривошеєв І.В. - представник за довіреністю б/н від 14.04.2016;

від третьої особи 1: не з'явились;

від третьої особи 2: не з'явились;

від ДП «Союз Реалізаторів»: Гора А.В. - довіреність б/н від 22.02.2016;

від ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України»: Мосійчук Я.І. - довіреність № 010-01/2344 від 11.04.2014;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертраснгруп"

на ухвали Господарського суду міста Києва від 14.03.2016 та від 21.03.2016

у справі № 910/8896/15 (суддя - Босий В.П.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Петра Ойл"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Преса-Трейд"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Ветек Медіа Інвест"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - 2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтертрансгруп"

про стягнення 79 862,43 дол. США та 190 282 877,92 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва звернулося Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Преса-Трейд" про стягнення заборгованості в розмірі 79 862,43 дол. США та 190 282 877,92 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2016 замінено позивача Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" на правонаступника - Дочірнє підприємство "Союз реалізаторів"; розгляд справи відкладався.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 замінено позивача Дочірнє підприємство "Союз реалізаторів" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Петра Ойл".

Не погодившись з вказаними ухвалами, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтертраснгруп" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвали Господарського суду міста Києва від 14.03.2016 та 21.03.2016 у даній справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 первинно подану апеляційну скаргу третьої особи 2 було повернуто на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України колегією суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді - Михальська Ю.Б., Скрипка І.М.

18.05.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтертраснгруп" повторно звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2016 апеляційну скаргу третьої особи 2 у даній справі було передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Гаврилюк О.М., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертраснгруп" на ухвали Господарського суду міста Києва від 14.03.2016 та від 21.03.2016 у справі № 910/8896/15 було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 08.06.2016.

Через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу.

Представник апелянта та третьої особи 1 у судове засідання 08.06.2016 не з'явилися; апелянт про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, направленням на його адресу копії ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду від 26.05.2016. Отримання 30.05.2016 апелянтом процесуального документа від 26.05.2016 підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленням про вручення поштового відправлення № 705. Від третьої особи 1 кореспонденція суду повернулася з поміткою відділення поштового зв'язку: «за закінченням встановленого строку зберігання».

З урахуванням встановленого ст. 102 ГПК України строку на розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість і необхідність розгляду апеляційної скарги за відсутності повідомлених належним чином учасників апеляційного провадження.

У судовому засіданні 08.06.2016 представник позивача надав пояснення, посилаючись на доводи, викладені в письмових запереченнях та заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Представники відповідача, ДП «Союз Реалізаторів» та ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у судовому засіданні 08.06.2016 заперечили проти апеляційної скарги та наполягали на тому, що вказані ухвали не можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Так, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 первинно подану апеляційну скаргу було повернуто скаржнику на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України колегією суддів у складі: головуючий суддя - Іоннікова І.А., судді - Михальська Ю.Б, Скрипка І.М. через недоплату судового збору.

Одночасно, у вказаній ухвалі суду від 04.05.2016 було зазначено, що згідно з ч.4 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, сторона має право повторно подати апеляційну скаргу.

Так, пп. 3.7. п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що повертаючи позовну заяву згідно з частиною першою статті 63 ГПК, господарський суд повинен зазначити у відповідній ухвалі всі підстави такого повернення, які наведені у цій частині і під які підпадає заява, що повертається. Недопустимим є повертати позовну заяву з підстав, які мали місце й при первісному зверненні з позовом, але не були встановлені й зазначені судом як підстави для повернення первісно поданої позовної заяви.

А тому, оскільки первинно подану апеляційну скаргу було повернуто на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, суд апеляційної інстанції прийняв до провадження повторно подану апеляційну скаргу, зокрема, через усунення скаржником обставин, що перешкоджали повторному зверненню з нею (а саме - доплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі).

Перевіривши матеріали справи та розглянувши апеляційну скаргу, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність припинення апеляційного провадження за заявою апелянта на оскаржені ухвали суду першої інстанції (прийняті до ухвалення рішення на підставі ст. 25 ГПК України).

Приписами ст. 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, до яких віднесено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 91 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 12 діючого Закону України „Про судоустрій України", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Отже, Господарський процесуальний кодекс України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках учасник судового процесу має право оскаржити ухвалу суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.03.2016 на підставі ст. 25 ГПК України замінено позивача Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" на правонаступника - Дочірнє підприємство "Союз реалізаторів"; розгляд справи відкладено; ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 також у відповідності до ст. 25 ГПК України замінено позивача Дочірнє підприємство "Союз реалізаторів" на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Петра Ойл".

Крім того, матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується, що рішення місцевим господарським судом у даній справі прийнято не було, натомість, ухвалою від 15.04.2016 суд першої інстанції зупинив провадження у даній справі до перегляду Київським апеляційним господарським судом ухвал господарського суду міста Києва від 14.03.2016 та 21.03.2016 та повернення матеріалів справи до господарського суду міста Києва.

В силу статті 106 ГПК України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених Господарським процесуальним кодексом України та Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалу про заміну позивача на його правонаступника згідно з ч. 1 ст. 106 ГПК України не включено до переліку ухвал місцевого господарського суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення місцевого господарського суду.

Згідно із ч. 2 ст. 106 ГПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, місцевий господарський суд повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 7 „Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що у разі помилкового прийняття апеляційним господарським судом до провадження скарги на ухвалу, яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, таке провадження підлягає припиненню на підставі статті 80 та частин першої і другої статті 106 ГПК. Однак якщо ухвали місцевого господарського суду за приписами процесуального закону неможливо оскаржити одночасно з оскарженням рішення господарського суду (зокрема йдеться про ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження), то такі ухвали, в тому числі й про відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій, можуть бути переглянуті в апеляційному порядку.

Як вже зазначено у даній ухвалі, рішення місцевого господарського суду у даній справі не прийнято не було, натомість, ухвалою від 15.04.2016 суд першої інстанції зупинив провадження у даній справі до перегляду Київським апеляційним господарським судом ухвал господарського суду міста Києва від 14.03.2016 та 21.03.2016 та повернення матеріалів справи до господарського суду міста Києва та всупереч наведених вимог направив матеріали справи до суду апеляційної інстанції.

Крім того, згідно із п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 "Про незалежність судової влади", оскарження судових рішень допускається у випадках, порядку та з підстав, визначених законом; оскарження ухвал або інших процесуальних актів суду, якими не завершується провадження у справі (про прийняття заяв і скарг до розгляду, про призначення судових засідань, про виклик осіб, про витребування документів та інших доказів тощо), крім випадків, прямо передбачених процесуальним законом, не допускається (до ухвалення судом рішення).

Оскільки частиною першою статті 106 в контексті ст. 25 ГПК України не передбачено оскарження ухвал про заміну позивача на його правонаступника, Київський апеляційний господарський суд припиняє апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Пунктом 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» як одну з правових підстав повернення судового збору передбачено, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Тоді як, відповідно до ст. 7 ЗУ "Про судовий збір" сплачена сума судового збору (за будь-яких обставин) повертається лише за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду. Повернення судового збору за ініціативною суду згідно чинної редакцій ЗУ "Про судовий збір" не передбачено.

А тому позивач не позбавлений права звернутись до суду апеляційної інстанції із відповідними клопотаннями про повернення судового збору.

Керуючись ст.ст. 25, 86, 91, 106 Господарського-процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтертраснгруп" на ухвали Господарського суду міста Києва від 14.03.2016 та від 21.03.2016 у справі № 910/8896/15.

2. Матеріали справи № 910/8896/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді О.М. Гаврилюк

С.А. Гончаров