ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2016 р. Справа № 5015/4666/11

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю Гурман за №01/23-09 від 23.09.2011р. та ОСОБА_2 від 30.09.2011р.

на рішення Господарського суду Львівської області від 13.09.2011р.

у справі № 5015/4666/11

за позовом Львівської міської ради

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю Гурман, м. Львів

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) Галицька районна адміністрація Львівської міської ради; 2) Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_2, м. Кам?янка-Бузька,

про демонтаж самочинного будівництва.

Представники сторін в судове засідання не зявилися.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду від 03.10.2011р. та 05.10.2011р. у даній справі розгляд апеляційних скарг призначено до розгляду у складі колегії суддів: Орищин Г.В. головуючий суддя, судді Галушко Н.А., Краєвська М.В.

У звязку із виходом у відставку судді Краєвської М.В., розпорядженням керівника апарату Львівського апеляційного господарського суду від 06.05.2016р. №187 на підставі ст.2-1 ГПК України, п.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.2.7.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Львівському апеляційному господарському суді, призначено автоматичну заміну складу колегії суддів у справі №5015/4666/11, якою визначено новий склад колегії суддів для розгляду даної справи: ОСОБА_3 головуючий суддя, судді Галушко Н.А., Данко Л.С.

Заяв про відвід складу суду не поступало.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.09.2011р. у справі №5015/4666/11 (суддя Синчук М.М.) позов Львівської міської ради задоволено повністю, зобовязано товариство з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) "Гурман" за власні кошти демонтувати самочинно здійснене будівництво за адресою: м. Львів, просп. В. Чорновола, 2, стягнуто з відповідача на користь позивача 85,00 грн. державного мита, 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Оскаржуваним рішенням встановлено, що земельна ділянка на просп. Чорновола, 2 у м. Львові площею 0,0213 га надана Львівською міською радою в оренду відповідачу для обслуговування торговельного тимчасового павільйону без права капітального будівництва. Зважаючи на відсутність у ТзОВ «Гурман» дозвільних документів на ведення будівництва об'єкта нерухомості, вимоги позивача про зобовязання відповідача за власні кошти демонтувати самочинно здійснене будівництво за адресою: м. Львів, просп. В.Чорновола, 2., є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, ТзОВ Гурман та ОСОБА_2 оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ТзОВ Гурман зазначило, що в основу висновків суду першої інстанції покладено факт самочинності будівництва, встановлений у постанові Львівського апеляційного господарського суду від 01.06.2011р. у справі №31/209-210, однак вказаною постановою такий факт не встановлювався. Судом не було враховано також, що згідно договору купівлі-продажу від 12.03.2011р. відповідач продав нежитлову будівлю ОСОБА_2, якого не було залучено до участі у справі і який повинен бути належним відповідачем, що, в свою чергу, має наслідком непідсудність даної справи господарським судам. Крім цього, скаржник звертає увагу на те, що його не було належним чином повідомлено про час і дату судового засідання, під час якого було прийнято рішення, а також не враховано його клопотання про відкладення розгляду справи.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 ґрунтується на тому, що при прийнятті оскаржуваного рішення не було враховано того факту, що саме він є власником нежитлової будівлі, демонтаж якої є предметом спору, а тому суд не міг зобовязувати ТзОВ «Гурман» демонтовувати будівлю, власником якої воно не було. Водночас, прийняття рішення про права та обовязки осіб, що не були залучені до участі у справі, є безумовною підставою для скасування рішення.

Позивач та треті особи вимог ухвал суду від 03.10.2011р., 05.10.2011р., 10.05.2016р., 30.05.2016р. не виконали та не подали відзивів на апеляційні скарги.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2011р. у даній справі ОСОБА_2 було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 24.11.2011р. провадження по розгляду апеляційних скарг у даній справі було зупинено до вирішення Галицьким районним судом м. Львова справи №2-2810/11 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 24.03.2011р., за адресою: м. Львів, пр.Чорновола,2.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10.05.2016р. провадження у справі поновлено у звязку з тим, що листом №1104-332 від 25.04.2016р. позивач повідомив суд про те, що рішенням апеляційного суду Львівської області від 05.05.2015р. апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області прокурора м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради задоволено, а договір купівлі-продажу нежитлової будівлі загальною площею 80,3 кв.м., укладений 24.03.2011р. між ТзОВ «Гурман» та гр.ОСОБА_2 визнано недійсним.

У судове засідання учасники судового процесу явку повноважних представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи (а.с. 164-167). Від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Колегія суддів відхиляє клопотання позивача та відповідно до ст.75 ГПК України вважає за можливе розглянути апеляційні скарги без участі представників учасників судового процесу, оскільки в матеріалах справи міститься достатньо доказів для розгляду апеляційних скарг по суті,

З матеріалів справи та апеляційних скарг вбачається наступне:

Ухвалою Львівської міської ради від 12.11.2009р. №3074 ТзОВ «Гурман» було продовжено на 5 років в термін оренди земельної ділянки площею 0,0213 га на просп. В.Чорновола, 2 для обслуговування торговельного тимчасового павільйону без права капітального будівництва за рахунок земель житлової та громадської забудови за функцією використання - землі комерції (а.с. 21).

На виконання вказаної ухвали, 29.12.2009р. між Львівською міською радою та відповідачем укладено договір оренди землі №Г-833 (надалі договір оренди), згідно якого ТзОВ «Гурман» приймає в строкове платне користування земельну ділянку на просп. В.Чорновола, 2 для обслуговування торговельного тимчасового павільйону (а.с. 15-18). Факт передачі земельної ділянки підтверджується актом приймання-передачі обєкта оренди (а.с. 20).

З матеріалів справи вбачається, що ТзОВ «Гурман» здійснило на орендованій ділянці будівництво нежитлової споруди загальною площею 80,3 кв.м. і подало у господарський суд Львівської області позов про усунення перешкод у користуванні вказаною спорудою, змінивши пізніше предмет позову на визнання права власності на вказану споруду.

04.02.2011р. господарським судом Львівської області прийнято рішення у справі №31/209-2010 за позовом ТзОВ «Гурман» до ТзОВ «Дормінерал» про усунення перешкод у користуванні майном, згідно якого за ТзОВ «Гурман» визнано право власності на нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: м. Львів, просп. Чорновола, 2, загальною площею 80,3 кв.м.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.06.2011р. (а.с. 11-14), залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України (а.с. 55-56), вказане рішення господарського суду Львівської області від 04.02.2011р. скасовано та прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову ТзОВ «Гурман» відмовлено.

Зважаючи на наведене, Львівська міська рада звернулася із позовом до ТзОВ «Гурман» на підставі ст.376 ЦК України про демонтаж вказаної нежитлової споруди.

В ході апеляційного розгляду даної справи ТзОВ «Гурман» та громадянин ОСОБА_2 повідомили про існування договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 24.03.2011р., укладеного між ними, відповідно до якого продавець (ТзОВ «Гурман») продав, а покупець (громадянин ОСОБА_2В.) купив нежитлову будівлю загальною площею 80,3 кв.м., позначену на плані літерою «А-1», розташовану у м. Львів, просп. Чорновола, 2 (а.с. 85).

Питання дійсності вказаного договору було предметом розгляду у судових справах №2-2810/11 та №1304/2810/11, які розглядались Галицьким районним судом м. Львова та апеляційним судом Львівської області та на час розгляду яких було зупинено провадження у даній справі. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 05.05.2015р. у справі №1304/2810/11 (а.с. 150-157) було скасовано рішення Галицького районного суду м. Львова від 03.12.2013р. у справі №2-2810/11 та визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлової будівлі загальною площею 80,3 кв.м., укладений 24.03.2011р. між ТзОВ «Гурман» та гр.ОСОБА_2

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, вважає, що підстави для задоволення апеляційних скарг та, відповідно, скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до положень ч.3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Зважаючи на наведене, колегія суддів при вирішенні даної справи вважає за необхідне враховувати обставини, встановлені щодо ТзОВ «Гурман» та громадянина ОСОБА_4, у наступних судових рішеннях:

1) у справі №31/209-2010 за позовом ТзОВ «Гурман» до ТзОВ «Дормінерал» про усунення перешкод у користуванні майном, а саме: в постанові Львівського апеляційного господарського суду від 01.06.2011р. та в постанові Вищого господарського суду України від 03.09.2011р.;

2) у справі №1304/2810/11 за позовом заступника прокурора Львівської області прокурора м.Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради до ТзОВ «Гурман» та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 24.03.2011р., а саме: у рішенні Апеляційного суду Львівської області від 05.05.2015р.

Так, судовими рішеннями у справі №31/209-2010 встановлено факт будівництва ТзОВ «Гурман» нежитлової будівлі загальною площею 80,3 кв.м. за адресою: м. Львів, просп. Чорновола, 2.

Порядок забудови земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб визначається положеннями Закону України «Про основи містобудування» та Закону України «Про планування та забудову територій», що був чинний на момент розгляду Господарським судом Львівської області справи №31/209-2010. Зокрема, цими Законами передбачено, що забудова здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у встановленому порядку та отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Положеннями Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 12.03.2011р., також передбачено необхідність дотримання суб'єктами містобудування визначених процедур при здійсненні забудови територій. Так, відповідно до ст. 26 цього Закону, суб'єкти містобудування зобов'язані додержуватися містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об'єктів. Право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об'єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів; 6) реєстрація права власності на об'єкт містобудування. Статтями 36, 37 вказаного Закону визначено, зокрема, передумови для початку будівельних робіт та отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

Відповідно до п.2 договору оренди, укладеного між позивачем і відповідачем, обєктом оренди є земельна ділянка, кадастровий номер №:03:001:0027 загальною площею 0,0213 га, у тому числі під забудовою - 0.0075 га, під твердим покриттям 0.0033 га; на земельній ділянці розміщена 1-поверхова металева будівля, літній майданчик.

Умовами даного договору (п.30) передбачено, що орендар має право лише за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди. Подібні обмеження також встановлені у висновку про наявність містобудівельних обмежень щодо користування земельною ділянкою Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради від 10.11.2009р. №5-12129/2401 (а.с. 24), де зазначено про заборону будь-якого будівництва на частині земельної ділянки площею 0.0105 га та про можливість капітального ремонту за умови оформлення відповідного дозволу.

Як вбачається з матеріалів даної справи, а також із вищезгаданих судових рішень у справах №31/209-2010 та №1304/2810/11, при здійсненні будівництва нежитлової будівлі загальною площею 80,3 кв.м. за адресою: м. Львів, просп. Чорновола, 2, ТзОВ «Гурман» не дотримувалось процедур, визначених у Законах України «Про основи містобудування» та «Про планування та забудову територій», що виявилось, зокрема, у відсутності відповідного дозволу на здійснення будівництва. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували надання позивачем письмової згоди на будівництво на орендованій ділянці, як це передбачено п.30 договору оренди.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Пунктом 15 договору оренди передбачено, що земельна ділянка передається в оренду для обслуговування торговельного тимчасового павільйону; цільове призначення земельної ділянки землі житлової та громадської забудови, категорія земельної ділянки за функціональним призначенням землі комерційного використання.

Згідно ч. 4 ст. 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Таким чином, із мети надання Львівською міською радою в оренду земельної ділянки на просп. Чорновола, 2 у м. Львові площею 0,0213 га (для обслуговування торговельного тимчасового павільйону, а не для будівництва об'єкту нерухомості), а також із факту відсутності у ТзОВ «Гурман» дозвільних документів на ведення будівництва, вбачається наявність ознак самочинного будівництва ТзОВ «Гурман» спірної споруди, а отже і наявність підстав для застосування ч.4 ст.376 ЦК України та задоволення позову власника земельної ділянки про демонтаж самочинно збудованого обєкта нерухомості.

Щодо твердження скаржника про те, що спірна споруда належить на праві власності ОСОБА_4, то, як було зазначено вище, рішенням Апеляційного суду Львівської області від 05.05.2015р. у справі №1304/2810/11 договір купівлі-продажу нежитлової будівлі загальною площею 80,3 кв.м., укладений 24.03.2011р. між ТзОВ «Гурман» та гр.ОСОБА_2 визнано недійсним. Зважаючи на це, колегія суддів також не бере до уваги похідні твердження скаржника про непідсудність даної справи господарським судам та про неповідомлення ОСОБА_4 про розгляд даної справи.

Доводи скаржника про неналежність повідомлення його про час і дату судового засідання, під час якого було прийнято рішення, колегія суддів вважає необґрунтованими. Як вбачається із відмітки на звороті ухвали господарського суду Львівської області від 30.08.2011р. (а.с. 42-43) та з реєстру №876 на відправлення рекомендованої кореспонденції за 31.08.2011р. (а.с. 57), вказану ухвалу було надіслано відповідачу 31.08.2011р. З матеріалів справи (а.с. 33) вбачається, що за адресою м.Львів, вул.Бойчука, 10/16, на яку судом направлялась кореспонденція, відповідач її отримував. Таким чином, із врахуванням нормативних строків пересилання кореспонденції, відповідач був належним чином і заздалегідь повідомлений про час і дату судового розгляду.

Відповідно до п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р., у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому, учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цієї постанови. Зважаючи на це, доводи скаржника про неврахування місцевим господарським судом часу відрядження його представника, не мають значення для вирішення даного спору і не можуть бути самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія, прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення, як такого, що прийнято відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти на скаржників.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Львівської області від 13.09.2011р. у справі №5015/4666/11 залишити без змін, а апеляційні скарги товариства з обмеженою відповідальністю Гурман та ОСОБА_2 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.

суддя Данко Л.С.