РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2016Справа №910/6392/16

За позовомМіністерства екології та природних ресурсів України
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Дизайн"
За участю проТретьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву стягнення 245931,86 грн.
Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивачаВажинська Ю.І (за дов)
від відповідача від третьої особине з'явився не з'явився

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 10.06.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Міністерство екології та природних ресурсів України до товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Дизайн", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву про стягнення заборгованості штрафу у розмірі 3%, пені, індексу інфляції за договором оренди нерухомого майна № 6824 від 27.05.2014, що належить до державної власності.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач свої зобов'язання по оплаті орендної плати за вищевказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість. Крім основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача пеню та інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 08.04.2016 порушено провадження у справі № 910/6392/16, розгляд останньої призначено на 16.05.2016.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 13.05.2016 від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

Представник відповідача в судове засідання 16.05.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 16.05.2016 розгляд справи відкладено на 30.05.2016.

Позивач в судове засідання не з'явився, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, однак подав документи на виконання вимог ухвали суду та клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з'явився, явку уповноважених представників не забезпечив, про день та час повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвали суду від 16.05.2016 про відкладення розгляду справи не виконав.

Третя особа в судове засідання не з'явилась, явку уповноваженого представника не забезпечила, про причини неявки суд не повідомила, однак подала клопотання пояснення з додатками.

Ухвалою суду від 30.05.2016 розгляд справи відкладено на 10.06.2016.

В судове засідання 10.06.2016 представники відповідача та третьої особи не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні надав пояснення, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач повноважних представників в судові засідання не направив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про дату та час слухання справи були повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 23.01.2012 № 59-р "Про віднесення нерухомого майна до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів і Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства" погоджено віднести до сфери управління Міністерства екології та природних ресурсів України частину будівлі (літера А) загальною площею 9907,4 кв. м (інвентарний № 10310001), частину будівлі (літера В), загальною площею 615,5 кв. м (інвентарний № 10310011) та споруд (літера Д, Е, Ж) у м. Києві по вулиці Урицького, 35.

Спільним наказом Міністерства екології та природних ресурсів України та Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 27.02.2012 № 97 утворено комісію з питань передачі вище вказаного майна. На підставі акту приймання-передачі від 29.02.2014 Міністерству екології та природних ресурсів України передано на баланс частину будівлі (літера А) загальною площею 9907,4 кв. м (інвентарний № 10310001), частину будівлі (літера В), загальною площею 615,5 кв. м (інвентарний № 10310011) та споруд (літера Д, Е, Ж) у м. Києві по вулиці Урицького, 35. Перебування вказаного майна на балансі позивача підтверджується інвентарною карткою обліку основних засобів у бюджетних установах, в якій зазначено частину будівлі (літера А) по вул. Урицького, 35, місцезнаходження: м. Київ, вул.. Митрополита Василя Липківського, 35.

27.05.2014 між Регіональним відділення Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Альфа-Дизайн" (орендар) укладено договір оренди № 6824 нерухомого майна, що належить до державної власності, згідно якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежилі приміщення на цокольному поверсі будівлі та у підвалі (реєстровий № майна 37552996.1.АКП001), загальною площею - 397,20 кв. м, яке розташоване за адресою: м. Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, 35 (далі - майно) і знаходиться на балансі Міністерства екології та природних ресурсів України, (балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.09.2013 і становить 4339311,00 грн. Майно передається в оренду з метою розміщення їдальні, яка не здійснює продаж товарів підакцизної групи. Стан майна на момент укладення договору, визначається в акті приймання-передачі за узгодженим висновком балансоутримувача і орендаря (п. 1.1, 1.2, 1.3 договору).

Згідно п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.6 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - квітень 2014 року 23344,00 грн. Орендна плата за перший місяць оренди травень 2014 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за травень місяць 2014 року. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному в п.3.6 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Зобов'язання орендаря щодо сплати орендної плати забезпечуються у вигляду завдатку у розмірі, не меншому ніж орендна плата за базовий місяць, який вноситься в рахунок орендної плати за останній місяць оренди. (п.3.7, 3.10 договору).

Позивач надав до матеріалів справи пояснення, в яких зазначено, що завдаток на рахунок позивача не надходив.

Згідно п. 5.3 договору орендар зобов'язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та балансоутримувачу (у платіжних дорученнях, які оформляє орендар, вказується "Призначення платежу" за зразком, який надає орендодавець листом при укладенні договору оренди).

Цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 27 травня 2014 року по 27 квітня 2017 року включно (п.10.1 договору).

27.05.2014 орендодавцем було передано, а орендарем прийнято у користування майно - загальною площею 397,20 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, 35 - нежитлові приміщення на цокольному поверсі будівлі та у підвалі, що перебувають на балансі Міністерства екології та природних ресурсів України.

У разі розірвання за згодою сторін договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції до державного бюджету та балансоутримувачу (п. 3.11 договору).

16.10.2014 позивач звернувся до відповідача з претензією № 5/3-6/12612-14 на суму 53748,22 грн., в якій повідомляв про виникнення заборгованості з орендної плати за договором № 6824 від 27.05.2014 та необхідність її погашення.

29.10.2014 орендар, згідно з договором оренди нерухомого майна від 27.05.2014 № 6824 повернув, а орендодавець прийняв із користування нерухоме майно загальною площею 397,20 кв.м, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, 35 та перебуває на балансі Міністерства екології та природних ресурсів України. Вказаний факт підтверджується актом приймання передачі, доданим до матеріалів справи.

Згідно реєстру розрахунку нарахованої та сплаченої орендної плати ТОВ "Альфа- Дизайн" за договором оренди від 27.05.2014 № 6824, за період з травня 2014 по жовтень 2014 відповідачу було нараховано за договором оренди 127620,88 грн. та 25524,18 грн. ПДВ. На рахунок балансоутримувача відповідач мав сплати суму орендної плати за вказаний період у розмірі 76572,53 грн., в тому числі ПДВ - 12762,09 грн.

Відповідач, нараховану йому орендну плату за договором № 6824 від 27.05.2014 на рахунок балансоутримувача не сплатив.

Державною фінансовою інспекцією України проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Міністерства екології та природних ресурсів України за період з 01.07.2011 по 31.12.2014, якою встановлено недоотримання орендної плати за договором № 6824 від 27.05.2014 у сумі 76572,53 грн, в тому числі ПДВ. Позивача зобов'язано усунути порушення (лист від 28.04.2015 № 10514/5-15).

Договір №6824 від 27.05.2014 є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Главою 58 Цивільного кодексу України та Главою 30 Господарського кодексу України, Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За змістом ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, а ст. 19 Закону встановлений обов'язок орендаря вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності та в строк, встановлений договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач (орендар) свого обов'язку належним чином не виконав, орендну плату за період з травня місяця 2014 по жовтень місяць 2014 не оплатив, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед балансоутримувачем зі сплати орендної плати по договору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача орендної плати по договору за період з травня місяця 2014 по жовтень місяць 2014 на суму 76572,53 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню у в повному обсязі.

Крім цього, за прострочення виконання зобов'язань за укладеним між сторонами договором позивач просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 119163,68 грн. та пеню у розмірі 49041,32 грн., 3% річних у розмірі 1154,33 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.7 договору оренди сторони погодили, що Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному в п.3.6 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Враховуючи, що судом встановлено факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання за період з травня місяця 2014 по жовтень місяць 2014, то вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є законними та обґрунтованими.

Позивач надав до матеріалів справи розрахунок суми пені, однак він здійснений за весь період прострочення до моменту звернення з позовом без урахування шестимісячного обмеження, встановленого законодавством для нарахування пені.

Суд здійснив власний перерахунок суми пені, відповідно до якого з відповідача підлягає стягненню пеня у розмірі 12657,03 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вказується у п.3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивач надав до матеріалів справи розрахунок втрат від інфляції на суму 119163,68 грн. за період з 16.06.2014 по 15.02.2016. Розрахунок здійснено вірно, однак позивач просить стягнути як втрати від інфляції суму боргу з урахуванням індексу інфляції. Натомість, основна сума боргу уже заявлена ним до стягнення окремо, тобто втрати від інфляції не можуть включати в себе основний борг, оскільки він буде стягнутий двічі. Стягненню підлягають лише втрати від інфляції, які за розрахунком позивача складають 42591,16 грн. та є обґрунтованими.

Позивач надав до матеріалів справи розрахунок 3 % річних за період з 16.06.2014 по 16.05.2015. При здійсненні розрахунку позивач обмежив період нарахування 182-185 днями по кожній сумі платежу. Законодавством не обмежений період нарахування 3% річних, вони нараховуються за весь час прострочення. Суд наділений повноваженнями виходити за межі позовних вимог, якщо про це є клопотання заінтересованої сторони. Позивач з відповідним клопотанням до суду не звертався. Сума 3% річних нарахувань підлягає стягненню у розмірі, визначеному позивачем - 1154,33 грн.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Дизайн" (02100, м. Київ, вул. Краківська, будинок 11-А, ідентифікаційний код 30604838) на користь Міністерства екології та природних ресурсів України (03035, м. Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, 35, ідентифікаційний код 37552996) заборгованість по сплаті орендної плати у сумі 76572 (сімдесят шість тисяч п'ятсот сімдесят дві) грн. 53 коп., 3% річних у сумі 1154 (одна тисяча сто п'ятдесят чотири) грн. 33 коп., пеню за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 12657 (дванадцять тисяч шістсот п'ятдесят сім) грн. 03 коп, індекс інфляції у сумі 42591 (сорок дві тисячі п'ятсот дев'яносто одна) грн. 16 коп.. (розрахунковий рахунок № 8707 в Державній казначейській службі України в м. Києві, МФО 820172, код ЄДРПОУ отримувача 37552996).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфа-Дизайн" (02100, м. Київ, вул. Краківська, будинок 11-А, ідентифікаційний код 30604838) на користь Міністерства екології та природних ресурсів України (03035, м. Київ, вулиця Митрополита Василя Липківського, 35, ідентифікаційний код 37552996, розрахунковий рахунок № 8707, МФО 820172) судовий збір у розмірі 1994 (одна тисяча дев'ятсот дев'яносто чотири) грн. 64 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 16.06.2016

Суддя І.В.Усатенко