ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" червня 2016 р.Справа № 922/4443/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання Пустовалова І.С.

розглянувши справу

за позовом Заступник прокурора Харківської області м. Харків
до 1 відповідач - Харківська міська рада Харківської області, м. Харків , 2 відповідач - Обслуговуючий кооператив "Житлово-будівельний кооператив "Резиденція", м. Харків 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Державна інспекція сільського господарства в Харківській області, м. Харків
про скасування рішення
за участю представників:

прокурора - Чирик В.Г. (посв. №036688 від 11.12.2015)

1-відповідача - ОСОБА_1 (дов. №08-11/7812/2-15 від 30.12.2015)

2-позивача - ОСОБА_2 (дов. від 10.08.2015)

3-ї особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 15.09.2015 (суддя Аріт К.В.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.12.2015 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., судді: Білоусова Я.О., Крестьянінов О.О.), відмовлено в задоволенні позовних вимог Заступника прокурора Харківської області в інтересах держави (далі позивач) до Харківської міської ради (далі відповідач-1) та Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Резиденція" (далі відповідач-2), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державної інспекції сільського господарства Харківської області (далі-третя особа), про визнання незаконним та скасування п. 5 додатку 2 до рішення 33 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про надання земельних ділянок для будівництва об`єктів" від 23.04.2014 №1551/14.

Постановою Вищого господарського суду України від 16 лютого 2016 року рішення Господарського суду Харківської області від 15.09.2015 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.12.2015 було скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Перший відповідач надав суду заяву (вх. №14776 від 05.05.2016) про залишення позову прокурора без розгляду.

Суд вважає за необхідне долучити вказану заяву до матеріалів справи як правову позицію відповідача.

Розгляд справи було відкладено на 17 травня 2016 року.

Третьою особою надано до суду заяву (вх. №15742 від 16.05.2016) про розгляд справи без участі її представника.

Другий відповідач надав суду клопотання (вх. №15933 від 16.05.2016) про повернення позову прокурора без розгляду.

В судовому засіданні 17.05.2016 представник другого відповідача пояснив, що вказане клопотання є клопотанням про залишення позову без розгляду.

Суд вважає за необхідне долучити вказане клопотання до матеріалів справи як правову позицію відповідача.

Перший відповідач надав до суду додаткові пояснення по справі (вх. №16160 від 17.05.2016), які долучені судом до матеріалів справи.

Прокурором, також, були надані пояснення по справі (вх. №15999 та №15998 від 17.05.2016), які долучені судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні, яке розпочалося 17 травня 2016 року були оголошені перерви до 24 травня 2016 року та до 07 червня 2016 року.

Прокурор, в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав.

Представники відповідачів, в судовому засідання підтримали позицію про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Під час порушення провадження по справі та в процесі розгляду справи, згідно ст. 38, п. 4 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно ч. 1 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд зобов'язаний витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

Відповідно до п. 2 ст. 121 Конституції України, на прокуратуру України покладається представництво в суді інтересів держави та громадянина у випадках, визначених законом.

Статтею 123 Конституції України передбачено, що організація і порядок діяльності органів прокуратури визначається законом.

Згідно з вимогами ч. З ст.23 Закону України Про прокуратуру (від 14.10.2014 № 1697-VII в редакції Закону від 02.07.2015 №578-VІІІ) (далі - Закон), прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з ч. З ст.2 ГПК України Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді.

Конституційним Судом України у п. 2 резолютивної частини рішення від 08.04.1999 за № З-рп/99 визначено, що під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" розуміється орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади. Отже, зазначене поняття включає в себе наявність повноважень органу державної влади чи органу місцевого самоврядування у відповідній сфері.

В своєму позові прокурор зазначив, що органом, уповноважений державою здійснювати функції у відповідних відносинах, є Харківська міська рада, що є відповідачем у даній справі, а виконання функцій з контролю за використанням і охороною земель відповідно до Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» покладено на Державну інспекцію сільського господарства України, яка, водночас, не наділена законом повноваженнями звернення до суду з позовами, а тому прокурор заявив даний позов самостійно, як позивач.

Позов прокурора не містить інших підстав для подачі позовної заяви в інтересах держави як самостійним позивачем.

Предметом позову, як вбачається, є визнання незаконним та скасування п. 5 додатку 2 до рішення 33 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про надання земельних ділянок для будівництва об'єктів" від 23.04.2014 №1551/14.

Підставою визнання незаконними та скасування зазначених пунктів рішення, прокурор вважає те, що оскільки оскаржувані пункти рішення Харківської міської ради прийняті всупереч ст. 41 Земельного кодексу України, ст.ст. 133, 135, 137 ЖУ УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985, то відповідні пункти рішення не відповідають законові та порушують права власника. І що незаконне відчуження землі ослаблює економічні основи місцевого самоврядування, що також потребує прокурорського реагування у межах наданої Конституцією України компетенції (аркуш 8 позову).

Суд не може погодитися з такою позицією прокурора виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" до повноважень спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель належить додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації прав на землю, додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.

Згідно Положення «Про Державну інспекцію сільського господарства України», затверджена Указом Президента України від 13.04.2011 року, № 459/2011 Держсільгоспінспекція України відповідно до покладених на неї завдань організовує та здійснює нагляд (контроль) у частині дотримання земельного законодавства, використання земель усіх форм власності; дотримання вимог земельного законодавства при набутті права власності на земельні ділянки за цивільно-правовими угодами; дотримання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю.

Згідно п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" від 10.09.2014 за № 442, вирішено ліквідувати Державну інспекцію сільського господарства України, поклавши функції із здійснення в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів - на Державну екологічну інспекцію.

При цьому слід зазначити, що процес ліквідації Держсільгоспінспекції України та покладення функцій в частині здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів на Державну екологічну інспекцію на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 за № 442 не позбавляє Держсільгоспінспекцію України відповідних повноважень.

Крім того, згідно ч. 7 ст. 59 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності. На час розгляду справи в суді запис в державному реєстрі про припинення діяльності Держсільгоспінспекції України відсутній.

Таким чином, позивачем у цій справі є орган у системі органів виконавчої влади, на який законом покладено контрольні повноваження у сфері державного контролю за використанням та охороною земель, тобто Держсільгоспінспекція України в Харківській області, на захист інтересів держави в особі саме цього органу повинен був звернутися прокурор з позовом.

Таким чином, можна прийти висновку, що прокурором безпідставно не визначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах у даній справі у відповідності до ст. 2 ГПК України.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 7 "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам" господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави. Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором.

Якщо господарський суд помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 81 ГПК.

Оскільки при подачі позову прокурором безпідставно не було визначено орган держави, за захистом охоронюваних прав та інтересів якого даний позов подано, в даному випадку судом було помилково порушено провадження у справі, у зв'язку з чим позов заступника прокурора Харківської області до Харківської міської ради, ОК «ЖБК «Резиденція» про визнання незаконним та скасування п. 5 додатку 2 до рішення 33 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про надання земельних ділянок для будівництва об'єктів" від 23.04.2014 №1551/14, підлягає залишенню без розгляду на підставі п.1 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. 2, 29, 22, 33, 34, 43, 65, п. 1 ч. 1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позов заступника прокурора Харківської області до Харківської міської ради Харківської області та до ОК «ЖБК «Резиденція» про визнання незаконним та скасування п. 5 додатку 2 до рішення 33 сесії Харківської міської ради 6 скликання "Про надання земельних ділянок для будівництва об'єктів" від 23.04.2014 №1551/14 залишити без розгляду.

Суддя ОСОБА_3

(справа №922/4443/15)