ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2016 р. Справа № 909/41/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Желік М.Б.

ОСОБА_1

при секретарі Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства Ретро, м. Болехів вх. №01-05/1572/16 від 29.03.2016 року

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.03.2016 року

у справі № 909/41/16

за позовом: Приватного підприємства Ретро, м. Болехів, Івано-Франківської області

до відповідача 1: Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. БолехівІвано-Франківської області,

до відповідача 2: Відділу державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції Івано-Франківської області, м. Болехів, Івано-Франківської області,

про : визнання незаконним та скасування звіту про оцінку, висновку про вартість майна від 22.09.15, звіту про оцінку майна від 21.12.15 та визнання незаконним та скасування рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції Івано-Франківської області від 23.12.15

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3- представник на підставі довіреності б/н від 11.01.2016 року;

від відповідача 1: не зявився;

від відповідача 2: не зявився;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 02.03.2016 року у справі №909/41/16 (суддя Неверовська Л.М.) у позовних вимогах Приватного підприємства Ретро, до відповідачів: Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, та Відділу державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції Івано-Франківської області, про визнання незаконним та скасування звіту про оцінку, висновку про вартість майна від 22.09.15, звіту про оцінку майна від 21.12.15 та визнання незаконним та скасування рішення державного виконавця відділу державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції Івано-Франківської області від 23.12.15 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 02.03.2016 року у справі №909/41/16, позивач Приватне підприємство Ретро, подав апеляційну скаргу.

Зокрема, скаржник у поданій апеляційній скарзі зазначає про те, що суд першої інстанції мав дослідити всі обставини справи, а саме, призначити судово-будівельну експертизу для визначення вартості обєкта. Однак, суд безпідставно відхилив клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи для визначення реальної вартості обєкта. Не враховано також положення ст. ст. 32, 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», якими передбачено оскарження дій оцінювачів в позовному провадженні. Висновок та звіт з незалежної оцінки та висновок рецензії щодо оцінки майнового комплексу, розташованого за адресою Івано-Франківська область, м. Болехів, вулиця Є. Коновальця, 25, що належить ПП «Ретро» , апелянт вважає неконкретизованим необєктивним і недостовірним. Договір на оцінку майна був укладений із субєктом оціночної діяльності без визначення його на конкурсних засадах, що ставить під сумнів обєктивність, повноту проведеної оцінки та самого звіту про оцінку комунального майна.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.03.2016 р. у справі № 909/41/16 та задовольнити позов.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.03.2016р. справу №909/41/16 призначено судді-доповідачу ОСОБА_4 та іншим суддям: Марко Р.І. та Желік М.Б..

Ухвалою Львівського апеляцйного господарського суду від 31.03.2016 року розгляд справи було призначено на 19.04.2016 року.

19.04.2016 року складено повідомлення у якому зазначено, що у звязку із відрядженням судді члена колегії Желіка М.Б., розгляд вищевказаної справи не відбувся з урахуванням положень абз. 2 пп.2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням ОСОБА_1 суддів України № 21 від 03.03.2016 року.

Ухвалами Львівського апеляцйного господарського суду від 04.05.2016 року та від 10.05.2016 року розгляд справи відкладався з підстав, викладених у них.

10.05.2016 року ухвалою Львівського апеляцйного господарського суду, заяву Приватного підприємства Ретро, про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи шляхом заборони відділу державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції Івано-Франківської області проводити прилюдні торги щодо майнового комплексу розташованого за адресою Івано-Франківська область, м.Болехів, вул. Є.Коновальця,25, до моменту вирішення судового спору у справі №909/41/16. В решті вимог заяви про вжиття заходів до забезпечення позову відмовлено.

Ухвалою суду від 17.05.2016 року виправлено описку допущену в ухвалі Львівського апеляційного господарського суду від 10.05.2016 року, а саме пункт 1 резолютивної частини ухвали якої слід читати: розгляд апеляційної скарги відкласти на 24.05.2016 р. на 12 год. 10 хв.

Ухвалою суду від 24.05.2016 року, розгляд справи відкладався з підстав, викладених у них.

Ухвалою суду від 31.05.2016 року розгляд даної справи продовжено на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи до 15.06.2016 року.

Представнику сторони розяснено його права та обовязки згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 15.06.2016 року зявився представник апелянта, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, з підстав викладених у ній, надав усні пояснення по суті спору.

Представники відповідачів 1, 2 в судове засідання не зявились, причин неявки суду не довели.

Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Окрім того, колегія суддів зазначає про те, що враховуючи, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обовязковою, а також достатність матеріалів справи для розгляду апеляційної скарги по суті та з метою забезпечення дотримання вимог законодавства в частині додержання процесуальних строків відповідно до вимог ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника апелянта в судових засіданнях, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановив суд першої інстанції, на виконання наказу господарського суду Івано-Франківської області №651 від 23.06.2015 р. про стягнення з Приватного підприємства "Ретро" на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 боргу в сумі 446160,21 грн., Відділом державної виконавчої служби Болехівського міського управління юстиції Івано-Франківської області 25.06.2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. 29.07.2015 року головним державним виконавцем відділу ДВС Болехівського МУЮ ОСОБА_6 складено акт опису й арешту виявленого зареєстрованого за боржником майнового комплексу за адресою: м. Болехові, вул. Є. Коновальця, 25, та передано на відповідальне зберігання стягувану ОСОБА_5. 22.09.2015 року державним виконавцем винесено постанову про призначення ОСОБА_2, який має посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача видане 20.03.2014 р. за №МФ №Л-1257-ПК Фондом державного майна України експертом, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу №651 від 23.06.2015 господарського суду Івано-Франківської області.

22.09.2015 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 надано звіт про оцінку майна, з якого встановлено, що вартість описаного й арештованого майнового комплексу становить 286087 грн.. Не погодившись з результатами звіту про оцінку майна від 22.09.2015 року, позивачем (боржником) було подано до відділу ДВС Болехівського МУЮ Івано-Франківської області заперечення та вимогу про призначення рецензування звіту про оцінку майна. 25.11.2015 року державним виконавцем відділу винесено постанову про призначення експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання для участі у виконавчому провадженні з метою проведення рецензування звіту від 22.09.2015р. 13.12.2015 року рецензентом - суб'єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 надано рецензію з якої встановлено, що висновок про вартість майна від 22.09.2015 р. не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, але може використовуватися з метою визначеною у звіті після усунення зазначених недоліків. 21.12.2015 року фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 виготовлено звіт про оцінку майна з урахуванням на вказані у рецензії порушення. Згідно даного висновку вартість майна становить 463130 грн. 23.12.2015 року сторонам виконавчого провадження направлено копію звіту про оцінку майна від 21.12.2015 року, скаржником вказаний звіт отримано 04.01.2016 р..

При вирішенні спору суд першої інстанції підставно виходив з того, що згідно з ч. 1 ст. 58 Закону України "Про виконавче провадження" визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". За приписами ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання відповідно до договору. Звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника суб'єкта оціночної діяльності. Відповідно до ч.4 ст. 58 Закону "Про виконавче провадження" у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

При вирішенні спору, суд першої інстанції підставно звернув увагу на ту обставину, що порядок захисту прав суб'єктів господарювання визначається, зокрема ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України. Отже, вважаючи свої права порушеними, скаржник повинен був обрати спосіб захисту відповідного права, що відповідає вимогам закону, проте у даному випадку, обраний позивачем спосіб захисту не відповідає закону. Нормами ЦК України, ГК України, Законами України "Про виконавче провадження", "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" не передбачено такого способу захисту як скасування звіту про експертну оцінку.

Відповідно до п.9.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012, №9 визначення вартості, оцінка майна боржника (стаття 58 Закону України "Про виконавче провадження") є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 121- 2 ГПК. Згідно ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 121-2 ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню у вказаному порядку.

Відповідно до п.4.3. Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд, дійшовши висновку про те, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, повинен відмовити в позові, а не припиняти провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК. З урахуванням наведеного, в межах премету та підстав позову, в його задоволенні було підставо відмовлено.

Посилання скаржника на те, що такий спір підлягає розгляду у позовному провадженні згідно із ст. ст. 32, 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», не відповідає змісту вказаних норм. У ст. 33 вказаного закону зазначено лише, що спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку. Постановою пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 р. №9 розяснено, що розгляд у судовому порядку таких спорів здійснюється за правилами саме статті 121- 2 ГПК.

Відповідно, інші посилання скаржника висновків суду першої інстанції не спростовують та носять формальний характер. З матеріалів справи не вбачається жодного доказу обґрунтованості сумнівів скаржника щодо заниження вартості обєкту оцінки чи його дійсної вартості.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Однак, у встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування або зміни судового рішення не були доведені суду належними доказами.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.03.2016 р. у справі № 909/41/16 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків господарського суду Івано-Франківської області не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Львівський апеляційний господарський суд , -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Приватного підприємства Ретро, м. Болехів вх. №01-05/1572/16 від 29.03.2016 року- залишити без задоволення, а рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.03.2016 року у справі № 909/41/16 без змін.

2.Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10.05.2016 року.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

4.Матеріали справи скеровуються до господарського суду Івано-Франківської області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 15.06.2016 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Марко Р.І.