ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.06.16р. Справа № 904/3215/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1О.В.", 09000, Київська обл., Сквирський р-н, м. Сквира, вул. Щорса, 100

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Племзавод "Любомирівка", 51663, Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р-н, с. Соколівка, вул. Гвоздовського, буд. 1

про стягнення 3 970 820,57 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю № 01 від 07.01.2016 року

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1О.В." звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Племзавод "Любомирівка" про стягнення 2 670 840 грн. 84 коп. - основного боргу, 801 252 грн. 26 коп. - штрафу, 498 727 грн. 47 коп. - процентів та судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору поставки № 12 ПДКР/15 від 25.02.2015 року в частині оплати продукції.

Відповідач мотивований відзив на позовну заяву не надав, в судові засідання 19.05.2016 року та 07.06.2016 року не з'явився.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 07.06.2016 року юридичне місцезнаходження відповідача: 51663, Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р-н, с. Соколівка, вул. Гвоздовського, 1 куди судом і надсилались ухвали по справі.

Справа згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.02.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1О.В.» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Племзавод «Любомирівка» був укладений договір поставки № 12 ПДКР/15, згідно п. 1.1. якого, в терміни, визначені договором, постачальник зобовязується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму, що складає його вартість, визначену умовами договору.

Відповідно до доповнення № 1 від 07.04.2015 року про поставку товарів на умовах товарного кредиту до договору № 12 ПДКР/15 від 25.02.2015 року покупець зобовязується сплатити за отриманий товар в такому порядку: покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 15.05.2015 року в сумі 339 903,31 грн., що становить 20% вартості товару та перераховує до 15.10.2015 року грошові кошти в сумі 1 359 613, 25 грн., що становить 80% вартості товару. Згідно доповнення № 2 від 07.04.2015 року про поставку товарів на умовах товарного кредиту до договору № 12 ПДКР/15 від 25.02.2015 року покупець зобовязується сплатити за отриманий товар в такому порядку: покупець перераховує кошти на розрахунковий рахунок продавця до 15.05.2015 року в сумі 291 397,28 грн., що становить 30% вартості товару та перераховує до 15.10.2015 року грошові кошти в сумі 679 927,00 грн., що становить 70% вартості товару.

Як встановлено матеріалами справи, позивачем було поставлено продукцію на загальну суму 2 670 840,84 грн., а саме:

- згідно з Доповненням № 1 до договору по накладній № 405 від 16.04.2015 р. на суму 1 699 516,56 грн. до 15.05.2015 року;

- згідно з Доповненням № 2 до Договору по накладній № 420 від 17.04.2015 р. на суму 733 722 грн. до 15.05.2015 року;

- згідно з Доповненням № 2 до Договору по накладній № 480 від 23.04.2015 р. на суму 237 602,28 грн. до 15.10.2015 року, що підтверджується видатковими накладними та довіреностями (а.с.15-23).

Як свідчать матеріали справи, відповідач не здійснив оплату за поставлену йому продукцію. Отже, сума боргу склала 2 670 840,84 грн., яка підтверджується матеріалами справи і підлягає задоволенню.

Згiдно ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням забовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змiстом зобовязання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо вiн не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або Законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 Господарського Кодексу України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до пункту 7.2. договору № 12 ПДКР/15 від 25.02.2015 р. у разі якщо прострочення строків виконання грошових зобовязань складає понад 30 днів, відповідач сплачує штраф у розмірі 30 % вартості договору за кожен факт прострочення платежу.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 801 252,26 грн., яка підтверджується матеріалами справи і підлягає до стягнення.

Згідно з пунктом 7.2. договору, покупець сплачує постачальнику проценти за користування чужими грошовими коштами від простроченої суми за весь час прострочення.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за користування чужими коштами у сумі 498 727, 47 грн. за період з 15.05.2015 року по 20.10.2015 року, підтверджується матеріалами справи і підлягає до стягнення.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Племзавод «Любомирівка» (51663, Дніпропетровська обл., Верхньодніпровський р-н, с. Соколівка, вул. Гвоздовського, буд. 1 , ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1О.В.» (09000, Київська обл., Сквирський р-н, м. Сквира, вул. Щорса, 100, ) 2 670 840 (два мільйона шістсот сімдесят тисяч вісімсот сорок) грн. 84 коп. - основний борг, 801 252 (вісімсот одна тисяча двісті пятдесят дві )грн. 26 коп. штраф, 498 727 (чотириста девяносто вісім тисяч сімсот двадцять сім) грн. 47 коп. проценти за користування чужими грошовими коштами, 59 562 (пятдесят девять тисяч пятсот шістдесят дві) грн. 30 коп. судовий збір, про що видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено - 13.06.2016 року

Суддя ОСОБА_3