ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.06.2016 р. Справа№ 914/1436/16

За позовом: ОСОБА_1, смт. Жвирка Сокальського району Львівської області

до відповідача: ОСОБА_2, м. Червоноград Львівської області

про: визнання права власності на земельну ділянку несільськогосподарського призначення по вул. Сокальська, 5/57 в м. Червонограді Львівської області, загальною площею 0,0086 га.

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Зусько І.С.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_3 (довіреність від 14.06.2016 року)

від відповідача: ОСОБА_2

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось.

Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку несільськогосподарського призначення по вул. Сокальська, 5/57 в м. Червонограді Львівської області, загальною площею 0,0086 га.

Ухвалою суду від 02.06.2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 14.06.2016 року.

Позивач та його представник в судове засідання зявилися, подали через канцелярію суду пояснення (вх.№24859/16 від 14.06.2016 р.), відповідно до якого повідомили суду про відсутність у провадженні господарських судів України, або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а також відсутність рішень цих органів з такого спору, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити повністю з підстав, наведених у позовній заяві. Окрім того, у своєму поясненні зазначили, що спір виник з корпоративних прав, а тому підвідомчий господарському суду, оскільки предметом спору у даній справі є саме отримання певної частки активів при ліквідації господарської організації, товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Віола».

Відповідач в судове засідання зявився, вимог ухвали суду від 02.06.2016 року не виконав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про наявність підстав для припинення провадження у справі з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

ОСОБА_4 з пунктами 4.2., 4.2.1., 4.2.5. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 (із змінами і доповненнями) «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи. Провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що справа зі спору непідвідомча господарському суду (стаття 12 ГПК); позов подано позивачем або до відповідача, який не має статусу юридичної особи або громадянина - суб'єкта підприємницької діяльності і не є учасником корпоративних відносин.

За змістом положень пункту 4 частини першої статті 12 ГПК України, статті 167 ГК України, статті 2 Закону України «Про акціонерні товариства» сторонами у корпоративному спорі є: 1) юридична особа та її учасник (засновник, акціонер, член), у тому числі учасник, який вибув; 2) учасники (засновники, акціонери, члени) юридичної особи. Учасник, який вибув зі складу юридичної особи, може бути стороною корпоративного спору щодо визначення та стягнення належної йому до сплати вартості частки майна юридичної особи, про визнання недійсними рішень про виключення його зі складу юридичної особи, а також про визнання недійсними інших рішень юридичної особи, якщо ці рішення прийняті в період до виходу (виключення) учасника, а відповідні вимоги обґрунтовуються порушенням його корпоративних прав на момент прийняття такого рішення (пункт 1.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 №4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин»).

У позовній заяві позивач зазначив, що у 2006 році учасниками ТзОВ фірма «Віола» було прийнято рішення про ліквідацію товариства. Головою ліквідаційної комісії було призначено ОСОБА_2, який до цього працював директором ТзОВ фірма «Віола». Після завершення тривалої ліквідаційної процедури, 17 березня 2010 року, державним реєстратором виконавчого комітету Червоноградської міської ради до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТзОВ «Віола» було внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті ліквідації. Після задоволення вимог усіх кредиторів між учасниками Товариства було здійснено поділ основної маси майна підприємства.

З пояснення (вх.№24859/16 від 14.06.2016 р.) позивача вбачається, що 15 березня 2010 року збори засновників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Віола» вирішили у звязку з ліквідацією товариства необхідне нерухоме майно, яке йому належить, згідно статуту Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Віола» розділити між засновниками, а саме: ОСОБА_1 переходить приміщення магазину за адресою: м. Червоноград, вул. Сокальська, 5, приміщення 57, вартістю 28234,75 грн.; ОСОБА_2 переходить приміщення магазину за адресою: м. Червоноград, вул. Сокальська, 5, приміщення 14, вартістю 21728,00 грн. (Протокол №1 зборів засновників ТзОВ фірма «Віола» від 15.03.2010 року).

ОСОБА_4 прийому-передачі нерухомого майна від 15 березня 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «Віола» передало, а ОСОБА_1 отримав наступне нерухоме майно: приміщення магазину за адресою: м. Червоноград, вул. Сокальська, 5, приміщення 57, вартістю 28234,75 грн.

Як вбачається з позовної заяви, предметом спору у даній справі є визнання права власності на земельну ділянку несільськогосподарського призначення по вул. Сокальська, 5/57 в м. Червонограді Львівської області, загальною площею 0,0086 га.

При цьому, позивачем не вказується, в чому саме полягає порушення ОСОБА_2 корпоративних прав ОСОБА_1 як учасника ТзОВ фірма «Віола»; позивачем не оспорюється рішення зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Віола», яке оформлене протоколом №1 від 15 березня 2010 року, яким вирішено розділити нерухоме майно, яке належить згідно статуту Товариству з обмеженою відповідальністю фірма «Віола» між засновниками у звязку з ліквідацією товариства.

Таким чином, вказаний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, оскільки не є таким, що виник з корпоративних відносин між сторонами.

Відповідно до вищенаведеного, провадження у справі слід припинити.

ОСОБА_4 з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на зазначене, сплачена згідно квитанції №205 від 25.05.2016 р. сума судового збору у розмірі 1378,00 грн. підлягає поверненню ОСОБА_1.

З огляду на викладене, керуючись ст. 7 Закону України «Про судовий збір», п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Провадження у справі припинити.

2. Повернути ОСОБА_1 (80040, Львівська область, Сокальський район, смт. Жвирка, вул. Я.Мудрого, 49; рнокпп НОМЕР_1) з Державного бюджету України 1378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. судового збору, сплаченого згідно квитанції №205 від 25.05.2016 р.

Додаток: оригінал квитанції №205 від 25.05.2016 р.

Суддя Кидисюк Р.А