ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.06.2016 Справа № 907/270/16

За позовом прокурора Тячівського району, м. Тячів в інтересах держави в особі Солотвинської селищної ради, смт. Солотвино, Тячівського району

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, смт. Солотвино

про стягнення збитків у розмірі 87995,52 грн. за користування земельною ділянкою.

Суддя господарського суду - В.В.Мокану

представники:

Позивача - не брав участі

Відповідача - ОСОБА_2, довіреність від 24.05.2016

В судовому засіданні взяла участь ОСОБА_3, прокурор відділу представництва інтересів громадянина або держави в суді та при виконанні судових рішень прокуратури Закарпатської області, довіреність № 05-282 вих-16 від 20.04.2016

СУТЬ СПОРУ: прокурором Тячівського району, м. Тячів заявлено позов в інтересах держави в особі Солотвинської селищної ради, смт. Солотвино, Тячівського району до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, смт. Солотвино про стягнення збитків у розмірі 87995,52 грн. за користування земельною ділянкою.

В судовому засіданні прокурор підтримав позовні вимоги, які обґрунтовано посиланням на те, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 як власник нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці Солотвинської селищної ради, у порушення вимог чинного законодавства не уклала із позивачем договір оренди цієї земельної ділянки, орендну плату не сплачувала, чим спричинила Солотвинській селищній раді збитки у вигляді неодержаного доходу за період із квітня 2015 по 10 березня 2016 в сумі 87995,52 грн. Тячівська місцева прокуратура у судове засідання електронною поштою надіслала спростування заперечень відповідача проти позову, зокрема, щодо недоведеності розміру відсоткової ставки для визначення розміру орендної плати, та факту користування земельною ділянкою; недоведеності використання відповідачем спірної земельної ділянки; невідповідності процедури нарахування збитків; відсутності доказів опублікування рішення Солотвинської селищної ради № 712 від 03.09.2010 та № 98 від 20.05.2011 у відповідності до вимог ЗУ „Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності.

Представник позивача в судові засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

Представник відповідача проти позову заперечив з мотивів, викладених у поданому суду відзиві на позовні заяву від 02.06.2016. Зазначає, що прокурором та позивачем не доведено наявність у діях відповідача всіх необхідних елементів складу цивільного правопорушення для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків. Покликається на неправомірність вирахування суми збитків виходячи із розміру 5 % від нормативно - грошової оцінки земельної ділянки, оскільки

такий розмір не встановлювався ні договором, ні законодавцем в імперативному порядку та не доведений належними і допустимими доказами. Зазначає, що наявність придбаного відповідачем нерухомого майна та розміщення його на спірній земельній ділянці не дає правової підстави стверджувати, що відповідачем фактично використовується спірна земельна ділянка площею 0,7647 га. Оспорює чинність рішення, яким встановлено орендну плату у розмірі 5 % від нормативно - грошової оцінки землі для відповідача, оскільки таке не було офіційно оприлюднено в засобах масової інформації. Зазначає про відсутність доказів перебування спірної земельної ділянки у розпорядженні селищної ради та належність її до земель комунальної власності, а не державної. Стверджує, що позивачем не було надано акту про визначення збитків, а лише надано розрахунок збитків; акт про визначення збитків не було затверджено рішенням виконавчого комітету селищної ради, а відповідно не надано відповідачеві можливості оскарження розміру шкоди в позасудовому порядку. Разом з тим, представник відповідача зазначає, що земельна ділянка площею 0,7647 га не могла бути використана, оскільки така перебуває в аварійному стані через загрозу провалля, що є об'єктивною причиною невикористання землі та не укладення договору, а також не було вирахувано з суми збитків площі землі, яка не використовується.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши прокурора та представника відповідача, суд встановив:

За договором купівлі - продажу основних фондів, підприємств, організацій споживчої кооперації України, які підлягають продажу на аукціоні фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (відповідач) придбала у Коопзаготпромторгу Рахівської райспоживспілки плодоовочевий склад по АДРЕСА_2, що знаходиться на земельній ділянці Солотвинської селищної ради, наданій у постійне користування Коопзаготпромторгу згідно Державного акту на право постійного користування від 24.07.1996.

Актом приймання - передавання від 30.03.2004 відбулася передача ОСОБА_1 основних фондів, придбаних на аукціоні.

Рішенням Солотвинської селищної ради № 712 від 03.09.2010 року "Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди" затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди строком на 49 років ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 площею 0,7647 га та надано ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,7647 га в оренду на 49 років для комерційного використання. За умовою п. 3 даного рішення зобов'язано ОСОБА_1 (відповідача) замовити нормативну грошову оцінку земельної ділянки, укласти договір з Солотвинською селищною радою (позивачем) та здійснити його реєстрацію відповідно до чинного законодавства в місячний термін.

На підставі рішення Солотвинської селищної ради № 98 від 20.05.2011 внесено зміни до рішення № 712 від 03.09.2010 року, зокрема, затверджено проект із землеустрою щодо відведення земельної ділянки на умовах оренди строком на 49 років ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 площею 0,7647 га для комерційного використання; надано ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,7647 га в оренду на 49 років для комерційного використання та встановлено орендну плату в розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Зобов'язано відповідача замовити нормативну грошову оцінку земельної ділянки, укласти договір з позивачем та зареєструвати його відповідно до чинного законодавства в місячний термін.

Згідно акту комісії з питань земельних ресурсів, використання природних ресурсів та рекреації та з питань агропромислового комплексу, охорони навколишнього середовища та спеціалістів селищної ради від 20.04.2015 року, проведено перевірку використання земельної ділянки в АДРЕСА_2 площею 0,7647 га. встановлено факт використання фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 земельної ділянки без правовстановлюючих документів та без відповідної оплати, у результаті чого Солотвинська селищна рада починаючи з квітня 2012 по березень 2015 року недоотримала кошти за користування земельною ділянкою на суму 279627,84 грн.

Вказану суму 279627,84 грн. збитків присуджено до стягнення з відповідача рішенням господарського суду Закарпатської області від 06.08.2015 у справі 907/480/15.

В подальшому, у зв'язку з відсутністю укладеного договору оренди земельної ділянки, комісією з питань земельних ресурсів, використання природних ресурсів та агропромислового комплексу, охорони навколишнього природного середовища та спеціалістів селищної ради на підставі ст. 189 Земельного кодексу України проведено перевірку використання земельної ділянки в АДРЕСА_2, якою встановлено факт використання фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 земельної ділянки АДРЕСА_2 площею 0,7647 га для комерційної діяльності без правовстановлюючих документів та складено акт від 10.03.2016 визначення розміру збитків, завданих місцевому бюджету фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 внаслідок користування земельною ділянкою площею 0,7647 га, розташованою в АДРЕСА_2 без оформлення правовстановлюючих документів. Додатком до вказаного акту комісією складено детальний розрахунок збитків за період з квітня 2015 по 10 березня 2016 року та визначено суму збитків у розмірі 87995,52 грн. Розрахунок розміру орендної плати здійснено виходячи із 5%-ї ставки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка згідно технічної документації складає суму 1864185,66 грн.

Враховуючи користування відповідачем земельною ділянкою за відсутності укладеного договору оренди, несплатою орендної плати за користування земельною ділянкою, прокурор звернувся до суду із вимогою про стягнення з відповідача суми 87995,52 грн. збитків як упущеної вигоди позивача.

Земельні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються Конституцією України, Земельним Кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно - правовими актами.

Згідно ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об'єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

Статтею 20 Закону України „Про оцінку земель" передбачено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною і міською радою.

Згідно із ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

За приписами ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку посвідчується відповідним державним актом. Право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

За приписами частин 2, 3 статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відшкодування заподіяних збитків.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Статтею 1166 Цивільного кодексу України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на загальні положення статей 22, 1166 Цивільного кодексу України, для застосування такої міри відповідальності як стягнення майнової шкоди (збитків), потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача шкоди та збитками, вини. При цьому, для стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів (упущеної вигоди) також необхідним є встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, заподіяних внаслідок законного вилучення земельних ділянок на користь інших осіб, їх тимчасового зайняття такими користувачами та обумовленого цим неодержання власником (позивачем) доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки, здійснюється згідно приписів ст.ст. 156, 157 Земельного кодексу України та Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993р. № 284.

Зазначений Порядок встановлює, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок (п. 1 Порядку).

Частиною 4 статті 623 Цивільного кодексу України встановлено, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем в порушення вимог законодавства, на виконання рішень Солотвинської селищної ради № 712 від 03.09.2010 та № 98 від 20.05.2011 не укладено договору оренди переданої йому земельної ділянки, на якій розміщено придбане ним нерухоме майно, здійснюється використання вказаної земельної ділянки без правоустановчих документів, ігноруються звернення позивача щодо укладення договору оренди.

Зокрема, позивачем направлялись відповідачеві звернення від 31.03.2014 та 03.03.2016 щодо необхідності належного оформлення користування земельною ділянкою, приведення у відповідність до вимог чинного законодавства правовстановлюючих документів на земельну ділянку, укладення договору оренди земельної ділянки, які останнім залишені без задоволення.

Поряд з цим, державною податковою інспекцією у Тячівському районі згідно листа від 14.03.2016 підтверджено, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 протягом 2010-2016 років земельний податок та орендну плату не сплачувала.

Аналогічні порушення відповідача встановлено судом при розгляді справи № 907/480/15.

Вищенаведене свідчить про протиправну поведінку відповідача, яка має наслідком використання земельної ділянки за відсутності укладеного договору оренди вказаної земельної ділянки, у зв'язку з чим позивачеві завдано збитки у вигляді несплати орендної плати у розмірі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що за період з квітня 2015 по 10 березня 2016 складає суму 87995,52 грн. Наведене надає позивачеві право на відшкодування таких збитків, пов'язаних з використанням відповідачем такої земельної ділянки без відповідних правовстановлюючих документів.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, що підтверджують наявність укладеного станом на день розгляду справи договору оренди земельної ділянки в АДРЕСА_2 площею 0,7647 та доказів сплати орендної плати за користування нею, у зв'язку з чим, заявлена сума 87995,52 грн. збитків, обрахованих виходячи із 5%-ї ставки від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Заперечення відповідача повністю спростовуються вищенаведеним. Крім того, суд зазначає, що відповідач, визнаючи факт використання частини переданої йому земельної ділянки, не здійснив жодних дій та не подав жодного доказу на підтвердження правомірного використання вказаної частини земельної ділянки, тобто, за умови укладеного договору оренди.

Твердження відповідача про неопублікування рішень Солотвинської селищної ради № 712 від 03.09.2010 та № 98 від 20.05.2011 спростовується положеннями Закону України „Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", який не відносить зазначені рішення Солотвинської селищної ради до актів, що підлягають публікації в засобах масової інформації.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 грн. підлягають стягненню з відповідача згідно ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, (90575, АДРЕСА_1, ід.код НОМЕР_1) на користь Солотвинської селищної ради (90575, Закарпатська область, Тячівський район, смт. Солотвино, вул. Харківська, 1, код 04349691) суму 87995,52 грн. збитків.

3. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, (90575, АДРЕСА_1, ід.код НОМЕР_1) на користь прокуратури Закарпатської області (88000, м. Ужгород, вул. Коцюбинського, 2 а, , банк отримувача: Державна казначейська служба України, МФО 820172, рахунок № 8475, код класифікації видатків бюджету - 2800) суму 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 10.06.2016 року.

Суддя В.В.Мокану