КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2016 р. Справа№ 910/27792/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Коротун О.М.

від позивача: Кравченко Т.В. - представник за дов. №168 від 25.12.2015 року;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: Шумінська Ю.Ю. - представник за дов. №062/02/07-26 від 04.01.2016 року,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2015 року

у справі № 910/27792/15 (головуючий суддя: Отрош І.М.)

за позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про стягнення 19993,47 грн, виселення та зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Київський метрополітен" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс"(далі - відповідач ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - третя особа) про стягнення заборгованості з орендної плати з урахуванням індексу інфляції в сумі 17136,49 грн, пені в сумі 2 707,82 грн та 3% річних у сумі 149,16 грн; виселення ТОВ "К.Ф. Імпекс" з нерухомого майна - частини вестибюлю (переходу), визначеного відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, що знаходиться за адресою: станція метро "Оболонь" (вестибюль № 1); зобов'язання ТОВ "К.Ф. Імпекс" у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили, демонтувати зазначені тимчасові конструкції.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства України у зв'язку із закінченням строку дії договору № 148-У(Ор)11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, від 10.08.2011 року та наявністю заперечень позивача (орендодавця) щодо продовження строку дії договору оренди не звільнив займане приміщення та продовжує ним користуватись.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.12.2015 року у справі № 910/27792/15 позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "К.Ф.Імпекс" на користь КП "Київський метрополітен" заборгованість в сумі 17136,49 грн, пеню в сумі 2 566,87 грн, 3% річних у сумі 149,16 грн; виселено ТОВ "К.Ф.Імпекс" з нерухомого майна - частини вестибюлю (переходу), визначеного відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, що знаходиться за адресою: станція метро "Оболонь" (вестибюль № 1), загальною площею 10 кв.м; зобов'язано ТОВ "К.Ф.Імпекс" демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції (кіоски), що належать ТОВ "К.Ф.Імпекс" та знаходяться за адресою: станція метро "Оболонь" (вестибюль № 1), загальною площею 10 кв.м, а в решті позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення в повному обсязі та прийняти нове рішення, яким припинити провадження у справі з підстав п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, зокрема, що позивач не довів своє право на звернення із позовом до суду з вимогою про виселення відповідача, спірне приміщення не перебуває у власності територіальної громади міста Києва та не знаходиться у господарському віданні позивача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2016 року прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс" до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.05.2016 року розгляд справи відкладено на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу та судовому засіданні 14.06.2016 року представники позивача та третьої особи заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2015 року по справі №910/27792/15 залишити без змін а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2015 року підлягає скасуванню в частині стягнення пені та зміні в частині демонтування тимчасових огороджуючих конструкцій та стягнення судового збору, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс" - частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

10.08.2011 року між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс" (орендар) було укладено договір № 148-У(Ор)11 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду (далі - договір), відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення Київради від 29.04.2010 року № 590/4028 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину вестибюлю (переходу), визначену відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря) за адресою: станція метро "Оболонь" (вестибюль № 1), для торгівлі непродовольчими товарами.

Згідно з п. 2.1 договору об'єктом оренди є частина вестибюлю (переходу), визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 10,0 кв.м., та зазначена у викопіюванні з Схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього договору.

Відповідно до п. 2.4 договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства "Київський метрополітен".

За користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі рішення Київради від 29.04.2010 року № 590/4028 та Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 28.09.2006 року № 34/91, та на дату підписання договору місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати (додаток № 2), що є невід'ємною частиною цього договору, становить 165,46 грн за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому за об'єкт оренди станом на червень 2011 року складає 1654,58 грн, без ПДВ (п. 3.1 договору).

Відповідно до додатку № 2 до договору (розрахунок місячної плати) загальний розмір орендної плати за червень 2011 року становить 1985,50 грн (разом з ПДВ).

Відповідно до п. 3.2 договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Згідно з п. 3.4 договору додатково орендар сплачує орендодавцю разом з орендною платою податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Відповідно до п. 3.5 договору оренди оплата за договором проводиться орендарем, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві.

Згідно з п. 3.6 договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця.

Відповідно до п. 4.2 договору орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і у повному обсязі.

Згідно з п. 4.14 договору орендар після припинення дії договору оренди та у разі відмови у продовженні договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю. У разі невиконання пункту 4.14 в силу вступає рішення Київради. При цьому, оплата по договору нараховується орендодавцем та сплачується орендарем до дати фактичного повернення об'єкта оренди та підписання акту прийому-передачі.

Згідно з п. 7.5 договору у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди орендодавцю у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

10.08.2011 року додатковою угодою № 1 до договору сторони доповнили розділ 8 пунктом 8.5.6, відповідно до якого у разі припинення дії цього договору орендар звільняє орендовану частину приміщення переходу станції метро "Оболонь" в термін, визначений у п. 4.14 цього договору від своїх огороджуючи конструкцій. При невиконанні орендарем зазначених в цьому пункті договору умов, орендодавець самостійно на свій розсуд розпоряджається огороджуючими конструкціями (кіосками).

Згідно з п. 9.1 договору цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно до рішення Київради від 29.04.2010 року № 590/4028 діє з 10.08.2011 року до 08.08.2014 року (2 роки 364 дні).

Відповідно до п. 9.5 договору, договір припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст договору, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що він є договором оренди комунального майна.

Відповідно ч..ч. 1, 2 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно ч. 3 ст. 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, за актом приймання-передачі нерухомого майна від 10.08.2011 року орендодавець (Комунальне підприємство "Київський метрополітен") передав, а орендар (Товариства з обмеженою відповідальністю "К.Ф. Імпекс") прийняв в орендне користування частину вестибюлю станції метро "Оболонь", визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоском), загальною площею 10,0 кв.м.

Вказаний акт приймання-передачі від 10.08.2011 року був підписаний та скріплений печатками представниками орендодавця та орендаря (наявний в матеріалах справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

Нормами частини 2 статті 291 Господарського кодексу України та частини 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації (викупу) об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Відповідно до ст. 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Відповідно до п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 29.05.2013 року № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зі змісту статей 759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України, ч. 2 ст. 17 та ч. 2 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов'язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Згідно з п. 9.1 договору він вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно до рішення Київради від 29.04.2010 року № 590/4028 діє з 10.08.2011 року до 08.08.2014 року.

Відповідно до п. 9.5 договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 договір припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

КП „Київський метрополітен" надіслало на адресу відповідача лист вих. № 11-03/612 від 14.08.2014 року, адресований директору Товариства з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс" Ровному Ф.М., в якому позивач (орендодавець) повідомив відповідача (орендаря), що строк дії договору закінчився 08.08.2014 року та на новий строк вказаний договір оренди продовжуватися не буде.

Тобто, у вказаному листі орендодавець чітко висловив заперечення щодо продовження строку дії договору оренди № 148-У(Ор)11 від 10.08.2011 року саме у зв'язку із закінченням строку його дії, зазначивши правові наслідки відмови орендодавця у продовженні дії договору оренди, вказані у п. 4.14 договору оренди.

Крім того, у вказаному листі позивач вимагав від відповідача, відповідно до п. 4.14 договору оренди у термін до 06.09.2014 року звільнити об'єкт оренди та повернути його за актом приймання-передачі орендодавцю - Комунальному підприємству "Київський метрополітен".

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний лист вих. № 11-03/612 від 14.08.2014 року був отриманий відповідачем 08.09.2014 року (тобто, в межах місячного терміну після закінчення строку дії договору), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 076 (належним чином засвідчена копія знаходиться в матеріалах справи).

З огляду на встановлення факту направлення заперечень орендодавцем протягом одного місяця після закінчення строку дії договору оренди, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що договір припинився у зв'язку із закінченням строку його дії та наявністю заперечень орендодавця щодо продовження строку його дії, у зв'язку з чим у відповідача відсутні правові підстави для подальшого користування об'єктом оренди.

Тобто, як правильно встановлено судом першої інстанції, укладений між сторонами договір припинився 08.08.2014 року.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відповідач продовжує використовувати об'єкт оренди після закінчення строку дії договору оренди, що підтверджується актом про проведення огляду використання об'єкту оренди орендарем від 12.11.2015 року, складеного уповноваженими представниками позивача.

З огляду на вищевикладене, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині виселення відповідача .

Що стосується позовних вимог в частині зобов'язання відповідача у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс" та знаходяться за адресою: станція метро "Оболонь" (вестибюль № 1), загальною площею 10,0 кв.м., Київський апеляційний господарський суд відзначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймачеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Згідно з п. 4.14 договору орендар після припинення дії договору оренди та у разі відмови у продовженні договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю. У разі невиконання пункту 4.14 в силу вступає рішення Київради. При цьому, оплата по договору нараховується орендодавцем та сплачується орендарем до дати фактичного повернення об'єкта оренди та підписання акту прийому-передачі.

Згідно з п. 7.5 договору у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди орендодавцю у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди.

10.08.2011 року додатковою угодою № 1 до договору сторони доповнили розділ 8 пунктом 8.5.6, відповідно до якого у разі припинення дії цього договору орендар звільняє орендовану частину приміщення переходу станції метро "Оболонь" в термін, визначений у п. 4.14 цього договору від своїх огороджуючих конструкцій. При невиконанні орендарем зазначених в цьому пункті договору умов, орендодавець самостійно на свій розсуд розпоряджається огороджуючими конструкціями (кіосками).

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

З огляду на викладене та враховуючі, що станом на 12.11.2015 року на об'єкті оренди - частині переходу, що знаходиться на станції метро "Оболонь" (вестибюль № 1), загальною площею 10,0 кв.м., розміщені тимчасові огороджуючи конструкції орендаря Товариства з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс", в яких здійснюється торгівельна діяльність (укладений між сторонами договір припинився 08.08.2014 року), колегія суддів дійшла висновку щодо задоволення позовних вимог в частині зобов'язання відповідача у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили, демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс" та знаходяться за адресою: станція метро "Оболонь" (вестибюль № 1), загальною площею 10,0 кв.м.

Таким чином, рішення в цій частині підлягає зміні.

Крім того, Київський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованість зі сплати орендних платежів у розмірі 17136,49 грн, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з п. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно з частиною 2 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з п. 3.1 договору за користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі рішення Київради від 29.04.2010 року № 590/4028 та Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 28.09.2006 року № 34/91, та на дату підписання договору місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати (додаток № 2), що є невід'ємною частиною цього договору, становить 165,46 грн за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому за об'єкт оренди станом на червень 2011 року складає 1654,58 грн, без ПДВ.

Відповідно до додатку № 2 до договору (розрахунок місячної плати) загальний розмір орендної плати за червень 2011 року становить 1985,50 грн (разом з ПДВ).

Відповідно до п. 3.2 договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць.

Згідно з п. 3.4 договору додатково орендар сплачує орендодавцю разом з орендною платою податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Відповідно до п. 3.5 договору оплата за договором проводиться орендарем, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві.

Згідно з п. 3.6 договору орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця.

Відповідно до п. 4.2 договору оренди орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Факт порушення відповідачем договірних зобов'язань щодо повної і своєчасної оплати орендної плати за договором був вірно встановлений місцевим господарським судом та не був спростований відповідачем.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення місцевого господарського суду про стягнення заборгованості з орендних платежів у розмірі 17136,49 грн підлягає залишенню без змін.

Також позивач просив стягнути 2707,82 грн пені та 149,16 грн 3% річних.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Оскільки позивач просить стягнути пеню за період з 10.04.2015 року по 10.09.2015 року, тобто після закінчення дії договору оренди (08.08.2014 року), то колегія суддів приходить до висновку, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку щодо стягнення 2566,87 грн пені за період квітень -вересень 2015 року, оскільки законодавчо розмір пені для правовідносин між сторонами не визначено, а підставою для нарахування пені у даних правовідносинах може бути тільки діючий договір.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зробила перерахунок розміру 3% річних та дійшла висновку, що місцевий господарський суд правомірно стягнув 3% річних в розмірі 149,16 грн.

При цьому, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належне твердження скаржника, що позивач не довів своє право на звернення із позовом до суду з вимогою про виселення відповідача, спірне приміщення не перебуває у власності територіальної громади міста Києва та не знаходиться у господарському віданні позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Відповідно до п. 2 Порядку передачі майна територіальної громади міста Києва в оренду, затвердженого рішенням Київської міської ради від 28.09.2006 року № 34/91 орендодавцями є підприємства, установи, в господарському віданні та в оперативному управлінні яких перебуває майно територіальної громади міста Києва (будівлі, споруди, приміщення, окреме індивідуально визначене майно).

Згідно з п. 2.4 договору об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства "Київський метрополітен".

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Головного управління комунальної власності м. Києва КМДА від 23.04.2003 року № 98 за позивачем закріплено на праві господарського відання майно, що є об'єктом договору оренди.

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Отже, враховуючи, що майно, передача якого в оренду є предметом договору, закріплене за позивачем на праві господарського відання, а згідно з п. 3.2 Статуту Підприємства предметом його діяльності є, зокрема, надання в оренду приміщень, обладнання іншим підприємствам та установам, саме підприємство має достатній обсяг повноважень як повідомляти орендаря про припинення дії договору, так і звертися до суду з позовом про витребування майна після закінчення строку його дії (аналогічна правова позиція міститься в постанові Вищого господарського суду України від 24.02.2016 року за №910/24717/15).

Рішенням Київської міської ради від 29.04.2010 року № 590/4028 "Про питання оренди об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва" Київська міська рада вирішила доручити підприємствам (установам), за якими закріплено майно на праві господарського відання (оперативного управління), укласти чи переукласти договори оренди з юридичними особами.

Так, зокрема, додатком № 1 до вказаного рішення визначено перелік фізичних та юридичних осіб, яким дозволено укласти (переукласти) договори оренди нежилих приміщень у будинках та спорудах, які закріплені на праві господарського відання за комунальними підприємствами виробничої сфери та із вказаного додатку вбачається, що Товариству з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс" надано дозвіл на укладення договору оренди з Комунальним підприємством "Київський метрополітен" як орендодавцем об'єкта оренди - частини переходу (вестибюлю № 1), площею 10,0 кв.м. на станції метро "Оболонь".

Разом з тим, 29.12.2012 року Виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) прийнято розпорядження № 2383, яким затверджено Положення про Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до п. 1 вказаного Положення Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Департамент) є структурним підрозділом виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), підпорядковується голові Київської міської державної адміністрації, підзвітний та підконтрольний Київській міській раді.

Відповідно до п. 4 Положення основними завданнями департаменту, зокрема, є здійснення повноважень орендодавця об'єктів комунальної власності територіальної громади міста Києва у порядку, встановленому Київською міською радою.

Відповідно до п. 5.4 Положення Департамент здійснює повноваження орендодавця майна комунальної власності територіальної громади міста Києва у порядку, встановленому Київською міською радою.

Таким чином, орендодавцем комунального майна з 29.12.2012 року є Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Однак, як правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, станом на дату укладення договору, правами орендодавця щодо майна, яке є об'єктом оренди за вказаним договором, було наділено Комунальне підприємство "Київський метрополітен".

Тобто, на дату укладення договору Комунальне підприємство "Київський метрополітен" було уповноваженою особою виступати орендодавцем вказаного комунального майна.

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави для скасування чи зміни рішення, зокрема, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2015 року у справі №910/27792/15 підлягає частковому скасуванню, з підстав неправильно застосування матеріального та процесуального права (1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України), а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс" - задоволенню частково.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати покладаються за розгляд справи в першій інстанції пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а судові витрати за подання апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс" - також покладаються пропорційно розміру задоволених позовних вимог у зв'язку з частковим її задоволенням.

Оскільки, судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції підлягають зміні, то рішення в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс" задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.12.2015 року у справі №910/27792/15 - скасувати в частині стягнення пені та прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити; змінити рішення в частині демонтування тимчасових огороджуючих конструкцій та стягнення судового збору. Резолютивну частину рішення викласти в наступній редакції -

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 3, кв. 13; ідентифікаційний код: 25638554) на користь Комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 35; ідентифікаційний код: 03328913) суму основного боргу у розмірі 17136 (сімнадцять тисяч сто тридцять шість) грн. 49 коп., 3% річних у розмірі 149 (сто сорок дев'ять) грн. 16 коп. та судовий збір у розмірі 3488 (три тисячі чотириста вісімдесят вісім) грн. 96 коп.

Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 3, кв. 13; ідентифікаційний код: 25638554) з нерухомого майна - частини вестибюлю (переходу), визначеного відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, що знаходиться за адресою: станція метро "Оболонь" (вестибюль № 1), загальною площею 10,0 кв.м.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 3, кв. 13; ідентифікаційний код: 25638554) у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили, демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції (кіоски), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс" та знаходяться за адресою: станція метро "Оболонь" (вестибюль № 1), загальною площею 10,0 кв.м.

У іншій частині у позові відмовити.

3. Стягнути з Комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, пр-т. Перемоги, буд. 35; ідентифікаційний код 03328913) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "К.Ф.Імпекс" (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, буд. 3, кв. 13; ідентифікаційний код: 25638554) витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги у розмірі 156 (сто п'ятдесят шість) гривен 45 копійок.

4. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/27792/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Гаврилюк

О.М. Коротун