ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2016 р. Справа № 918/282/16

Господарський суд Рівненської області у складі судді Гудзенко Я.О., розглянувши позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Підприємства об'єднання громадян "Перелесник" Міської громадської організації "Рівненський ювілейний ринок" про повернення торгового місця

За участі:

Від позивача: ОСОБА_2 (дог. б/н від 23.08.2015 р.);

Від відповідача: Гончарук В.В. (дов. № 6 від 25.04.2016 р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - Підприємець, Позивач) звернулася до Господарського суду Рівненської області з позовом до Підприємства об'єднання громадян "Перелесник" Міської громадської організації "Рівненський ювілейний ринок" (далі - Відповідач) про повернення торгового місця.

В обгрунтування позову позивач посилається на ст.ст. 15, 16, 651 Цивільного кодексу Укураїни (далі - ЦК України) та зазначає, що договір укладений між Підприємцем ОСОБА_4 та ПОГ "Перелесник" від 16.04.2007 року не розірваний, а тому за умовами договору відповідач зобов'язаний надати позивачу торгове місце.

Ухвалою від 14 квітня 2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 918/282/16 розгляд якої призначено на 20 квітня 2016 року.

Ухвалою господарського суду від 20.04.2016 року розгляд справи відкладено в судовому засіданні на 27 квітня 2016 року.

В судових засіданнях 27 квітня, 12 травня 2016 року оголошувались перерви.

14 червня 2016 року позивач вимоги підтримав, відповідач - заперечив.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи, 14.06.2016 року здійснювалось фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 14.06.2016 р. відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд Рівненської області, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 ГК України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (стаття 627 ЦК України).

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 16 квітня 2015 року у справі № 918/86/15, залишеним в силі постановою Вищого господарського суду України від 05.08.2015р., встановлено укладання 16.04.2007 року між сторонами у справі № 918/282/16 договору № 11, за умовами якого сторони домовились, що Підприємець влаштовує торгове місце розміром 6,0 кв. м на території ринку і здійснює роздрібну торгівлю на засадах, визначених відповідними органами місцевої та державної влади, а Підприємство створює для цього всі необхідні умови, виходячи із своїх організаційних, технічних, фінансових та територіальних можливостей (далі - Договір) (а.с. 10).

Згідно із ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу Україхни (далі - ГПК України) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За вказаних обставин суд вважає доведеним факт укладання між сторонами у справі договору від 16.04.2007 року № 11.

Судом встановлено, що згідно із п. 5. 1 Договору Договір набирає чинності з дня його підписання Підприємством та Замовником. Термін дії договору 11 місяців, після чого він продовжує діяти до моменту його розриву за ініціативою однією із сторін Договору. Про розірвання Договору ініціатор повідомляє іншу сторону за 1 місяць до його розірвання.

Відповідно ж до п. 6.1 Договору Договір може бути розірваний в односторонньому порядку у випадку невиконання договірних зобов'язань однієї із сторін.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 22.12.2015 року відповідач у справі повідомив позивача про розірвання договору з 01.02.2016 року, у зв'язку з чим просив торгове місце звільнити (а.с. 21).

Позивач у судових засіданнях погодився із фактом отримання такого листа.

Судом встановлено, що позивачем надіслано відповідачу 18.01.2016 року лист в якому він зазначає про відсутність підстав для припинення торгівлі.

26 лютого 2016 року кіоск позивача був переміщений на інше місце в межах території ринку (а.с. 40).

Згідно акту, 27 лютого 2016 року позивач самостійно, за власною ініціативою, вивіз кіоск з території ринку (а.с. 41).

Вказаними діями позивач фактично погодився із пропозицією відповідача про закінчення договірних відносин і не подав позов в межах сроку передбаченого ст. 188 ГК України у разі незгоди щодо розірвання договору.

Згідно із ст. 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Як встановлено судом, Договір містить дві умови для розірвання договору: 1)за ініціативою однієї із сторін Договору за умови повідомлення іншої сторони за 1 місяць; 2) в односторонньому порядку у випадку невиконання договірних зобов'язань однією із сторін.

Приписами ч.ч. 3, 7 ст. 180 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Сторонами узгоджено строк дії Договору в п. 5.1.

Тобто, за умовами вказаного пункту Договору Договір продовжує діяти до моменту його розриву за ініціативою однією із сторін Договору.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Законодавством (ст. 651 ЦК України, ст. 188 ГК україни) передбачено правило: "Розірвання договорів здійснюється за згодою сторін, розірвання договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором".

Право на подання позову виникає у сторони в разі, коли у відповідь на пропозицію змінити чи розірвати договір надійшла відповідь із відмовою або не надійшло відповіді у 20-денний строк.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З урахуванням вказаного вище судом встановлено, що пропозицію про розірвання Договору відповідачем позивачу надіслано 22.12.2016 року, а відповідь на вказану пропозицію з відмовою розірвати договір позивачем датовано 18.01.2016 року.

Відтак, сторони не досягли згоди щодо розірвання договору і відповідач не звертався до суду із позовом про визнання Договору діючим.

При зверненні до суду із даним позовом 14 квітня 2016 року позивач пред'являє вимогу про зобов'язання відповідача повернути позивачу торгове місце розміром 6,0 кв.м. на ринку по АДРЕСА_1 в м. Рівному для розташування кіоску для здійснення роздрібної торгівлі. При цьому позивач вважає, що договір є чинним.

Суд вважає за необхідне вкзати про те, що позивачем не доведено вчинення відповідачем перешкод позивачу у встановленні місця для торгівлі, з урахуванням того, що кіоск вивезено з території ринку позивачем самостійно (а.с. 40, 41).

Розірвання договору може мати різні підстави та відбуватись на відповідних їм умовах, тобто залежно від строку дії договору, а в даному випадку договором передбачено і другу підставу для розірвання договору - порушення зобов'язань за договором. Для першого випадку у договорі (передбачена) застережена певна процедура - повідомлення сторони за 1 місяць до його розірвання. Тобто, відповідачем договір розірвано у зв'язку із втратою інтересу до господарських відносин з позивачем у зв'язку із закінченням строку дії договору, за відсутності порушень з боку позивача.

При цьому відповідач вважає, що сторони вільні в укладанні договору, мати господарських відносин з позивачем не бажає.

Відтак, судом встановлено, що договір згідно п. 5.1 його умов, продовжував дію до моменту його розриву відповідачем за його ініціативою та вивезенням кіоску позивачем, право на що передбачено вказаною умовою договору.

Інша ж підстава для розірвання договору є особливою умовою договору (п. 6.1).

Згідно із ч. 4 ст. 179 ГК України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Таким чином, позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами чинення відповідачем позивачу перешкод у розташуванні позивачу на території ринку місця для торгівлі згідно умов договору від 16.04.2016 року з урахуванням надіслання позивачем відповідачу листа про незгоду про розірвання договору 18.01.2016 року, тобто з порушенням 20 денного терміну передбаченого ст. 188 ГК Украни та наявністю підстави для розірвання договору передбаченої п. 5.1 Договору, як то за ініціативою сторони до закінчення його дії попередивши іншу сторону за 1 місяць.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 81-1, 82-84 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення підписано 21.06.2016 року.

Суддя Гудзенко Я.О.