ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

31.05.2016р. Справа № 917/421/16

За позовом Коломийської приватної виробничо-торгової фірми "Колоінвест", вул.Т.Мельничука, 26, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область,78203

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта", вул. Фрунзе, 57, м. Полтава, Полтавська область,36039

про стягнення 59599,99 грн.

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - генеральний директор, контракт № 1;

ОСОБА_2 дов.№ 17 від 18.03.206 р.

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 59599,99 грн., за договором №2 оренди нежитлового приміщення від 02.04.2015 року укладеного між Коломийською приватною виробничо - торговою фірмою Колоінвест орендодавець та товариством з обмеженою відповідальністю Нова пошта орендар - а.с. 10-15.

29.03.2016 року за вхідним № 3930(канцелярії суду) генеральний директор КП виробничо-торгової фірми "Колоінвест" ОСОБА_1 подав додаткові документи. Суд подані документи прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи - а.с. 35-36.

12.04.2016 року за вхідним № 4591(канцелярії суду) генеральний директор КП виробничо-торгової фірми "Колоінвест" ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Суд подане клопотання прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи - а.с.38-42;43-47; 72.

13.04.2016 року за вхідним № 4697(канцелярії суду) представник відповідача ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без участі відповідача. Суд подану заяву прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи- а.с.73-74.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоч і був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання (поштове повідомлення в матеріалах справи), вимоги ухвали суду від 01.12.2015р. не виконав

31.05.2016 року представник ТОВ Нова пошта ОСОБА_3 за вхід № 6725 канцелярії суду подав відзив на позовну заяву в тексті якого позовних вимог не визнає та просить відмовити у їх задоволенні з підстав викладених у його тексті див. а.с. 81-86.

31.05.2016 року генеральний директор Коломийської ПВТФ КолоінвестОСОБА_1 подав клопотання про долучення до матеріалів справи витяг зі Звітупро дебітові і кредитові операції по рахунку № 0255 позивача за період з ТРАВНЯ по ЖОВТЕНЬ МІСЯЦІ 2015 року див. а.с. 88-94.

Відповідно до пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки судом були виконані вказані норми, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказані обставини як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами

Суд відхилив зазначене клопотання, оскільки стаття 80 ЦК України передбачає, що саме юридичні особи, а не окремі її працівники, наділяються цивільною правоздатністю та дієздатністю. Згідно зі статтею 92 ЦК України від імені юридичної особи діють органи, які створені та функціонують у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, неможливість явки в судове засідання окремого працівника юридичної особи не може слугувати підставою для відкладення розгляду справи.

Крім того, сторона не обмежена колом осіб, які мають право представляти її інтереси.

Суд вважає вимоги Позивача обґрунтованими, доведеними наданими по справі доказами та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Частина 1 статті 760 ЦК України, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Згідно зі ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за користування майном.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих представниками позивача додаткових доказів, у нарадчій кімнаті суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.02.04.2015 року між Коломийською приватною виробничо - торговою фірмою Колоінвест орендодавець та товариством з обмеженою відповідальністю Нова пошта орендар - а.с. 10-15.

01.05.2015 року ПВТФ Колоінвест орендодавець передала у строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 180 м.кв.( 1-й поверх гастроному Верховина), що знаходиться за адресою: вул. Січових стрільців,44, м. Коломия, Івано- Франківської області строком на 2 / два роки / 11 місяців для здійснення підприємницької діяльності. - а.с.16.

Істотними умовами договору, є положенняза якими товариством з обмеженою відповідальністю Нова пошта - орендар самостійно с п л а ч у є комунальні послуги та передбачено вичерпний п е р е л і к за якими можливе припинення цього договору.

Відповідач не належним чином виконував взяті на себе договірні зобовязання. Не в повному розмірі сплачував виставлені орендодавцем рахунки за спожиту електроенергію, не оплатив орендні платежі за листопад, грудень місяці 2015 року та січень, лютий місяці 2016 року в розмірі 4925,83 грн.

Орендар - товариство з обмеженою відповідальністю Нова пошта офіційно ( в письмовій формі ) не звертався до Коломийської приватної виробничо - торгової фірми Колоінвест- орендодавця з пропозицією ( вимогою) дострокового розірвання договору № 2 від 02.04. 2015 року та не дотримався умов припинення договору/п.4.2/.

На 01.03. 2016 року ТзОВ Нова пошта заборгувало КПВТФ Колоінвест орендну плату за листопад місяць 2015р. 12281,35 грн., за грудень місяць 2015 року 12527, 00 грн.; за січень місяць 2016 року - 12614,69 грн., за лютий 2016р. - 12828,22 грн.. Крім боргу по орендній платі відповідач заборгував оплату за використану електроенергію згідно виставлених рахунків: за вересень 2015 - 412,63грн, жовтень 2015р. - 1159,68 грн., за листопад 2015р. - 2581,28грн., а також 772,24 грн. недоплати за спожиту електроенергію за травень - серпень 2015р., всього - 4925,83 грн.

При винесенні рішення суд виходить з наступного:

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно до приписів статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладені договору, в виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати: з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до статей 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.І ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або-інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частиною 3 статті 549 ЦУ України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пеня характеризується такими ознаками: застосування виключно у грошових зобов'язаннях; можливість встановлення тільки за такий вид порушення зобов'язання, як прострочення виконання (порушення умови про строки); обчислення у відсотках від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання; триваючий характер - нарахування пені за кожний день прострочення.

Ст. 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань від 22.11.1996 р. вказує, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно умов пункту 2.4. договору оренди орендна плата Орендарем повинна сплачуватися авансом щомісячно до 05 числа місяця за місяць, що орендується на підставі рахунку виставленого орендодавцем.

Ст. З Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань звертає увагу на те, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Про це ж саме говориться і в п. 49 листа Вищого господарського суду України від 07.04.2008р. N 01-8/211 Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 4 522,90 грн. пені, суд прийшов до висновку, що останній підлягає задоволенню (розрахунок суми пені здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга:Еліт 8.1.5").

Згідно до приписів статті 32 ГПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 36 ГПК України передбачає, що письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду..

Частиною першою статті 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Позивач відповідно до статей 32-34,36,38 ГПК України надав належні докази, довів обставини на які він посилався як підставу своїх вимог та обґрунтував які дають підставу суду позов задовольнити частково.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення яким позовні вимоги задоволено частково.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на Відповідача.

На підставі матеріалів справи, керуючись статтями 4-3, 33, 34, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю '' Нова пошта'' ( , п/рахунок в ПАТ '' Райффайзен Банк ''Аваль'', МФО 380805, ІПН 14, 36039, м.Полтава, вул. Фрунзе,57) на користь Коломийської приватної виробничо-торгової фірми "Колоінвест" (вул.Т.Мельничука, 26, м. Коломия, Коломийський район, Івано-Франківська область,78203, ) заборгованість за Договором оренди від 02.04.2015р. в розмірі 59599,99 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 07.06.2016р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.