ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" червня 2016 р.Справа № 916/1147/16

За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

До відповідача: Комунального підприємства "Оздоровча база відпочинку "Глобус"

про стягнення

Суддя Оборотова О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: 26.04.2016р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Комунального підприємства "Оздоровча база відпочинку "Глобус" про стягнення 81405,26грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.05.2016р. порушено провадження у справі №916/1147/16.

17.05.2016р. до господарського суду Одеської області від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи №916/1147/16 за відсутністю позивача за наявними в справі матеріалами.

27.05.2016р. до господарського суду Одеської області від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи №916/1147/16 за відсутністю позивача за наявними в справі матеріалами.

31.05.2016р. до господарського суду Одеської області від Комунального підприємства "Оздоровча база відпочинку "Глобус" надійшла заява про розгляд справи №916/1147/16 за відсутністю позивача за наявними в справі матеріалами.

31.05.2016р. до господарського суду Одеської області від Комунального підприємства "Оздоровча база відпочинку "Глобус" надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

10.06.2016р. до господарського суду Одеської області від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення з урахуванням відзиву Комунального підприємства "Оздоровча база відпочинку "Глобус".

У судовому засіданні 13.06.2016р. після виходу судді з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані докази, суд встановив:

07.05.2015р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивач, Постачальник, ФОП ОСОБА_1) та Комунальним підприємством "Оздоровча база відпочинку "Глобус" (відповідач, Покупець, КП "Оздоровча база відпочинку "Глобус") укладено договір №ТА00027 за яким Постачальник зобов'язується поставити та передати у власність Покупця меблі, дитячий майданчик, медичне обладнання, пожежне обладнання, стенди, машину овочерізальну, машину пральну та інше (далі товар), а Покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах договору (п.1.1 договору).

Товар поставляється по кількості, номенклатурі та ціні згідно Специфікації до договору та накладної (п.2.1. договору).

Відповідно до розділу 3 договору оплата за поставлений товар проводиться шляхом перерахування на поточний рахунок Постачальника на протязі п'яти робочих днів з моменту поставки товару. Поставка товару здійснюється на протязі 30 робочих днів відповідно до заявки на адресу Покупця транспортом Постачальника. Приймання - передача товару по кількості проводиться відповідно до товарно-супровідних документів, по якості - відповідно до документів, що засвідчують якість товару.

За невиконання (неналежне виконання) умов договору Постачальник та Покупець несуть відповідальність в порядку, передбаченому чинним законодавством України. У випадку затримки розрахунку за поставлений товар, Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день затримки розрахунків (п.п. 4.1., 4.2. договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2015р. (п.7.1. договору).

На виконання умов договору на підставі видаткової накладної №КУ-0000027 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 473935,00грн.

Відповідач станом на 02.07.2015р. за отримай товар не розрахувався у зв'язку з чим 02.07.2015р. за №02/02-07 позивач звернувся до відповідача з претензією на суму 473935,00грн.

05.08.2015р. відповідач перерахував позивачу частину заборгованості у сумі 173935,00грн., що підтверджується випискою по рахунку позивача.

Враховуючи часткову оплату за поставлений товар, заборгованість відповідача складає 300000,00грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 26.10.2015р. по справі № 916/3627/15 стягнено з Комунального підприємства "Оздоровча база відпочинку "Глобус" (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Суворова, 62, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (02105, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) 300000/триста тисяч/грн. 00коп. заборгованості за отриманий товар, 3422/три тисячі чотириста двадцять дві/грн. 54коп. процентів за користування коштами (3% річних), 68450/шістдесят вісім тисяч чотириста п'ятдесят/грн. 74коп. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, 7427/сім тисяч чотириста двадцять сім/грн. 12коп. судового збору.

Рішення від 26.10.2016 р. набрало законної сили та станом на 13.06.2016р. не виконано.

Відповідач звернувся до господарського суду Одеської області із заявою про відстрочення виконання рішення. Заява Відповідача була задоволено частково. Ухвалою від 04.01.2016р, відповідачу було надано відстрочку до 15.07.2016р.

Не погоджуючись з рішенням про відстрочку виконання рішення, позивач звернувся до апеляційного господарського суду Одеської області, який Постановою від 10.02.2016р. залишив рішення першої інстанції в силі, але з підстав, зазначених у ухвалі апеляційної інстанції.

Не погоджуючись з рішеннями першої та апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого господарського суду України, який постановою від 06.04.2016р. задовольнив касаційну скаргу позивача, рішення першої та апеляційної інстанцій скасував, в задоволенні заяви відповідача про відстрочку виконання рішення - відмовив.

Враховуючи те, що рішення господарського суду Одеської області від 26.10.2016р. по справі № 916/3627/15 не виконано, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Одеської області за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти, акти цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ст.14 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Ст. 230 ГК України передбачені штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема неустойкою (ч. 1 ст. 546 ЦК України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник зобов'язаний передати кредитору у випадку порушення боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Згідно п.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Прийняте судом рішення про стягнення боргу не припиняє зобов'язання, а неможливість виконання боржником грошового зобов'язання не звільняє останнього від відповідальності ( частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України).

Відповідно до Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Однак водночас слід мати на увазі, що у разі коли судовим рішенням з боржника стягнуто суму неустойки (штрафу, пені), то правова природа відповідної заборгованості саме як неустойки у зв'язку з прийняттям такого рішення залишається незмінною, і тому на неї в силу припису частини другої статті 550 ЦК України проценти не нараховуються. При цьому обов'язок сплатити суму неустойки (штрафу, пені) за невиконання зобов'язання не є зобов'язанням в розумінні положень частини першої статті 509 ЦК, а отже відсутні підстави і для застосування до цих правовідносин статті 625 ЦК України.

Наведене стосується й випадків здійснених господарським судом відстрочки і розстрочки виконання рішення, зміни способу та порядку виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на кошти боржника (стаття 121 ГПК), оскільки під час таких відстрочки чи розстрочки або зміни інфляційні процеси тривають, грошове зобов'язання залишається повністю або частково невиконаним і негативний вплив такої ситуації на позивача потребує відповідної компенсації згідно з вимогами частини другої статті 625 ЦК України.

Відповідно до відзиву Комунального підприємства "Оздоровча база відпочинку "Глобус" від 31.05.2016р. відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у зв'язку з тим, що рішення господарського суду Одеської області по справі № 916/3627/15 на даний час виконується відповідачем, однак жодних доказів фактично виконання даного рішення до відзиву з боку Комунального підприємства "Оздоровча база відпочинку "Глобус" до суду не надано.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.06.2016р. у Комунального підприємства "Оздоровча база відпочинку "Глобус" судом витребувано належні та допустимі докази виконання рішення господарського суду Одеської області від 26.10.2016р. по справі №916/3627/15 (належним чином засвідчені копії та оригінали для огляду в засіданні суду) однак станом на 13.06.2016р. жодних доказів та письмових пояснень з боку Комунального підприємства "Оздоровча база відпочинку "Глобус" до суду не надано.

З урахуванням відзиву Комунального підприємства "Оздоровча база відпочинку "Глобус" від 31.05.2016р. 10.06.2016р. до господарського суду Одеської області від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення відповідно до яких позивач зазначає що рішення по справі № 916/3627/15 на даний час не виконано, крім цього Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 надає виписку по рахунку в розрізі контрагента відповідно до якої з 15.01.2015р. по 09.06.2016р. Комунальне підприємство "Оздоровча база відпочинку "Глобус"перерахувало на рахунок позивача 173935,00грн. 05.08.2015р. що власне і відображено в рішенні господарського суду Одеської області по справі № 916/3627/15.

Господарський суд Одеської області зазначає, що рішенням господарського суду Одеської області по справі № 916/3627/15 стягнено 3% річних за період з 18.05.2015р. по 18.08.2015р. та пеню за період з 18.05.2015р. по 18.08.2015р.

Суд звертає увагу, що за період який визначений позивачем в позовній заяві по справі №916/1147/16, а саме з 19.08.2015р. по 18.04.2016р., жодних проплат з боку Комунального підприємства "Оздоровча база відпочинку "Глобус" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не надходило.

Враховуючи викладене, суд встановив, що Комунальне підприємство "Оздоровча база відпочинку "Глобус" не виконало свої зобов'язань по сплаті грошових коштів в сумі 300000 грн. а тому вимога Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо стягнення 3% річних є правомірною. Однак при перевірці розрахунку Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суд встановив, що розрахунок 3% річних здійснений без урахування 366 днів у 2016р. а тому господарським судом Одеської області здійснено власний розрахунок 3% річних відповідно до якого за період з 19.08.205р. по 18.04.2016р. загальна сума відсотків складає 6009,09грн.

Що стосується стягнення пені за невиконання Комунальним підприємством "Оздоровча база відпочинку "Глобус" господарський суд зазначає наступне.

Щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Враховуючи викладене, а також те, що за рішенням господарського суду Одеської області по справі № 916/3627/15 стягнено пеню за період з 18.05.2015р. по 18.08.2015р. у позивача викає право на стягнення пені ще за три місяці а саме з 19.08.2015р. по 18.11.2015р. що складає 36756,16грн.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Оздоровча база відпочинку "Глобус" про стягнення 3% річних за період 19.08.2015р. по 18.04.2016р. підлягають задоволенню відповідно до розрахунку господарського суду Одеської області.

Крім цього, обґрунтованою є вимога Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 щодо стягнення пені за період з 19.08.2015р. по 18.11.2015р. з урахуванням приписів частини шостої статті 232 ГК України що складає 36756,16грн.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Оздоровча база відпочинку "Глобус" (68600, Одеська обл., місто Ізмаїл, пр.Суворова, буд. 62 Код ІГІН 55 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 02105, АДРЕСА_1 Код ЄДРП0У НОМЕР_1 Рахунок НОМЕР_2 в АТ РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ м. Київ, МФО 380805 пені у розмірі 36756,16 грн., 3% річних у розмірі 6009,09 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн.

3. В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 21.06.2016р.

Суддя О.Ю. Оборотова