ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року Справа № 916/2197/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівПопікової О.В. Євсікова О.О., Кролевець О.А.
за участю представників:
позивача:Лісниченко Л.О. дов. від 25.05.2015
відповідача:ОСОБА_5 дов. від 16.06.2015 № 256
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства "НАВІК"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 23.12.2015
у справі№ 916/2197/15 Господарського суду Одеської області
за позовомПриватного підприємства "НАВІК"
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_6
простягнення 590 691,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року Приватне підприємство "НАВІК" (далі - ПП "НАВІК", підприємство) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 (далі - ФОП ОСОБА_6, підприємець) про стягнення заборгованості у розмірі 590691,55 грн., з яких 400 336,25 грн. основного боргу, 58 690,35 грн. пені, 3 687,39 грн. 3% річних та 127 977,66 грн. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.08.2015 (суддя Оборотова О.Ю.) позов задоволено повністю, стягнуто із ФОП ОСОБА_6 на користь ПП "НАВІК" заборгованість у розмірі 590691,55 грн.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване положеннями статей 509, 549, 625, 626 Цивільного кодексу України та встановленими судом обставинами щодо неналежного виконання відповідачем умов договору оренди від 04.02.2014 №04/02-1, зокрема пунктів 4.2.1, 4.8-4.10 щодо своєчасного внесення орендних платежів за договором, плати за надання маркетингових послуг та відшкодування вартості експлуатаційних витрат.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 (головуючий суддя Аленін О.Ю., судді Воронюк О.Л., Жеков В.І.) рішення Господарського суду Одеської області від 13.08.2015 скасовано, прийнято нове, яким у задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ПП "НАВІК" на користь ФОП ОСОБА_6 5906,91 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Скасовуючи рішення місцевого суду, апеляційний суд, з огляду на встановлені ним обставини своєчасного внесення відповідачем платежів за договором оренди від 04.02.2014 №04/02-1 дійшов висновку, що правові підстави для задоволення позову відсутні.

Не погодившись з постановою апеляційної інстанції позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.12.2015, а рішення Господарського суду Одеської області від 13.08.2015 залишити без змін.

В обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на порушення та неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального і процесуального права, зокрема приписів статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, оскільки висновок апеляційного суду щодо внесення відповідачем платежів за договором оренди не ґрунтується на належних доказах. Крім цього наголошує на тому, що апеляційним судом не застосовано статті 526, 754 Цивільного кодексу України, якими, на думку підприємства, врегульовано спірні правовідносини.

Розглянувши касаційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи, повноти їх встановлення в судових рішеннях та застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 04.02.2014 між ПП "НАВІК (орендодавець) та ФОП ОСОБА_7 (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна № 04/02-1, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежиле приміщення, що розташоване в будівлі за адресою АДРЕСА_1 для організації магазину непродовольчих товарів.

28.02.2014 між сторонами було підписано акт приймання-передачі цього нежитлового приміщення.

01.10.2014 між ПП "НАВІК, ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6 було укладено договір про внесення змін до договору оренди нерухомого майна №04/02-1 від 04.02.2014, відповідно до умов якого сторони погодили здійснити заміну сторони договору, а саме орендаря, так ФОП ОСОБА_6 було визнано набувачем всіх прав та обов'язків орендаря визначених договором.

Предмет позову у даній справі становить вимога про стягнення заборгованості за договором оренди у розмірі 590691,55 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 400 336,25 грн., пені 58 690,35 грн., 3% річних 3 687,39 грн. та інфляційних втрат у розмірі 127 977,66 грн. (заборгованість нарахована за період з жовтня 2014 року до травня 2015 року включно).

Згідно з частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, що передбачені цим Кодексом.

Статтями 525, 526, 629 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 763 Цивільного кодексу України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк. Законом можуть бути встановлені максимальні (граничні) строки договору найму окремих видів майна. Якщо до спливу встановленого законом максимального строку найму жодна із сторін не відмовилася від договору, укладеного на невизначений строк, він припиняється зі спливом максимального строку договору. Договір найму, строк якого перевищує встановлений законом максимальний строк, вважається укладеним на строк, що відповідає максимальному строку.

Як встановлено місцевим судом та підтверджено під час апеляційного провадження, договором оренди нерухомого майна № 04/02-1 від 04.02.2014, зокрема, пунктами 8.6., 8.9. передбачено, що даний договір оренди може бути розірвано за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін даний договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду, у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та у інших випадках, що передбачено законодавчими актами України та цим договором оренди. Сторони мають право розірвати цей договір оренди шляхом односторонньої відмови від нього у будь-який момент після його укладення без необхідності обґрунтування причин такої відмови, та без застосування штрафних санкцій за умови направлення іншої стороні за адресою, зазначеною в ст.11 цього договору, письмового повідомлення про відмову від цього договору оренди за 6 місяців до запланованої дати відмови. У такому випадку цей договір оренди є розірваним внаслідок односторонньої відмови через шість місяців з моменту отримання іншою стороною такого повідомлення. Якщо повідомлення про відмову не може бути вручене іншій стороні у зв'язку із її відсутністю за вказаною адресою, або у зв'язку із її відмовою від отримання повідомлення (в т.ч. шляхом його неотримання у поштовому відділенні), шість місяців вираховуються з дня, відмови іншої сторони отримати таке повідомлення, чи з дати, зазначеної поштовим органом при встановленні відсутність іншої сторони за адресою, зазначеної в ст. 11 цього договору.

Як підтверджується матеріалами справи, ФОП ОСОБА_6 21.10.2014 повідомив ПП "НАВІК про розірвання договору оренди нерухомого майна №04/02-1 від 04.02.2014 на підставі пункту 8.9. згаданого договору та просив рахувати датою початку відліку шести місяців, 21.10.2014. Лист було отримано ПП "НАВІК 21.10.2014, що, як встановлено судами, підтверджується відміткою останнього на самому листі, а також не заперечується позивачем у поясненнях від 12.08.2015.

За встановлених обставин апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що договір оренди нерухомого майна №04/02-1 від 04.02.2014 є розірваним з 21.04.2015 на підставі пункту 8.9 цього договору. При цьому акт приймання-передачі приміщення з оренди за договором №04/02-1 від 04.02.2014 було складено лише 18.05.2015, що сталося, як встановлено апеляційним судом та підтверджується матеріалами справи, з вини ПП "НАВІК", оскільки підприємство створювало перешкоди ФОП ОСОБА_6 у доступі до орендованого ним приміщення та вивезенні належного відповідачеві майна.

Отже апеляційний суд обґрунтовано зауважив про відсутність правових підстав для включення до позовних вимог орендної плати, плати за надання маркетингових послуг та відшкодування вартості експлуатаційних витрат за травень 2015 року.

Статтею 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Також судами було з'ясовано, що порядок та строки сплати орендної плати за договором оренди нерухомого майна № 04/02-1 від 04.02.2014 встановлені у розділі 4 цього договору.

Пунктами 4.1 - 4.11 договору сторони погодили, що плата за оренду приміщення нараховується з моменту підписання акта приймання-передачі приміщення, який підписується сторонами в день офіційного відкриття ТРЦ незалежно від того чи розпочав орендар комерційну діяльність у приміщенні.

Розмір щомісячної орендної плати, що підлягає сплаті орендарем за цим договором оренди складає протягом всього строку орендного користування з дати відкриття ТРЦ - 49 488,66 (сорок дев'ять тисяч чотириста вісімдесят вісім) грн., 66 коп., що у відповідності до офіційного курсу Національного Банку України, встановленому на " 04" лютого 2014 року - 799,30 грн. за 100 доларів США, складає еквівалент 6 191,5 (шість тисяч сто дев'яносто один) долар США 50 центів, що є сумою, розрахованою за формулою - еквівалент 35 доларів США за 1 кв.м., з урахуванням ПДВ (20%). Ставка податку на додану вартість (надалі - ПДВ) на момент підписання даного договору оренди становить 20%. У випадку зміни ставки ПДВ, розмір ставки ПДВ та суми орендної плати з ПДВ підлягає зміні згідно діючому законодавству.

Щомісячний розмір орендної плати за цим договором оренди підлягає корегуванню з урахуванням курсу долару США, при зміні вартості долара США у бік збільшення чи зменшення над встановленим цим договором (799,30 грн. за 100 доларів США). У випадку зміни вартості долару США по курсу НБУ у бік збільшення над встановленим цим договором (799,30 грн. за 100 доларів США) на дату здійснення платежу, щомісячний розмір орендної плати підлягає встановленню, шляхом помноження ставки орендної плати в доларовому еквіваленті на курс гривні Національного банку України (встановлений на день здійснення платежу).

Якщо інше не передбачене цим договором, орендна плата сплачується орендарем, щомісяця, авансом, не пізніше 5-го числа місяця, за який здійснюється оплата. Якщо орендодавець не надасть орендареві рахунок на оплату орендної плати до 5-го числа кожного місяця, то орендар сплачує орендну плату не пізніше терміну, передбаченого цим договором оренди, незважаючи на те, чи вказані рахунки були отримані ним. Така сплачена авансова орендна плата підлягає перерахунку Орендодавцем відповідно до умов цього договору оренди.

Сплачені за умовами п. 13 Попереднього договору оренди нерухомого майна №17/06-1 від 17.06.2013 року гарантійні платежі зараховуються в якості орендної плати за перший та два останніх місяці орендного користування.

В орендну плату не входить, а сплачується орендарем окремо згідно виставленим рахункам відшкодування вартості витрат на спільні частини (експлуатаційні витрати) та відшкодування вартості комунальних послуг.

Ставка плати за експлуатаційні послуги становить суму у розмірі 8 483,77 (вісім тисяч чотириста вісімдесят три) гривні 77 коп., в тому числі ПДВ 20 %, що у відповідності до офіційного курсу Національного Банку України, встановленому на " 04" лютого 2014 року - 799,30 грн. за 100 дол. США, складає еквівалент 1061,40 (одна тисяча шістдесят один) дол. США 40 центів, із розрахунку 6 (шість) доларів США 00 центів за 1 кв.м. площі приміщення, в тому числі ПДВ.

Ставка плати за маркетингові послуги за цим Договором становить суму у розмірі 2 827,92 (дві тисячі вісімсот двадцять сім) гривен 92 коп., в тому числі ПДВ 20 %, що у відповідності до офіційного курсу Національного Банку України, встановленому на " 04" лютого 2014 року - 799,30 грн. за 100 дол. США, складає еквівалент 353,80 (триста п'ятдесят три) дол. США 80 центів, із розрахунку 2 (два) долари США 00 центів за 1 кв.м. площі приміщення, в тому числі ПДВ.

Якщо інше не передбачене цим Договором, відшкодування вартості експлуатаційних та маркетингових послуг сплачується Орендарем щомісяця, авансом, не пізніше 5-го числа місяця, за який здійснюється оплата. Якщо Орендодавець не надасть Орендареві рахунок до 5-го числа кожного місяця, то Орендар оплачує експлуатаційні послуги не пізніше терміну, передбаченого цим Договором оренди, незважаючи на те, чи вказані рахунки були отримані ним.

Згідно з пунктами 4.20 - 4.25 договору оренди усі платежі, що належать до сплати вносяться в гривнях банківським переказом на поточний рахунок, вказаний орендодавцем, в сумі, що належить на дату перерахунку на підставі виставлених Орендодавцем рахунків. Датою платежу є дата отримання на банківському рахунку одержувача повної суми платежу, що належить за договором оренди. Кожна сторона договору оренди самостійно оплачує свої власні банківські витрати. Нарахування орендної платні згідно цього договору припиняється з дня підписання сторонами акту прийому-передачі приміщення (повернення приміщення орендодавцю), що є невід'ємною частиною цього договору оренди. Оригінали рахунків передаються представнику Орендаря, який знаходитиметься в приміщенні, під розписку та є підставою для оплати. Орендодавець має право направити рахунок рекомендаційним листом зі зворотнім повідомленням за місцезнаходженням орендаря. Невиконання орендодавцем зобов'язання щодо виставлення рахунку не звільняє орендаря від зобов'язання сплатити орендну плату в порядку, строки та розмірі, що визначені умовами цього договору оренди.

Як встановлено апеляційним судом та підтверджується матеріалами справи, позивачем щомісячно надавались відповідачеві рахунки на оплату орендної плати, компенсації експлуатаційних витрат та компенсації маркетингових витрат, які були у повному обсязі та вчасно сплачені орендарем.

Зокрема 23.09.2014 ПП "НАВІК було надано відповідачеві рахунок на оплату №3264 відповідно до якого орендна плата нежитлового приміщення за жовтень 2014 року становить 54 048,70 грн., компенсація експлуатаційних витрат - 10 900,58 грн. та компенсація маркетингових витрат - 3633,53 грн., що разом складає 68 582,81 грн.

Рахунок було сплачено відповідачем у повному обсязі, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру від 04.10.2014 на суму 20 000,00 грн. та від 06.10.2014 на суму 48 582,80 грн.

27.10.2014 ПП "НАВІК було надано відповідачеві рахунок на оплату №3706 відповідно до якого орендна плата нежитлового приміщення за листопад 2014 року становить 54 048,70 грн., компенсація експлуатаційних витрат - 10 900,58 грн. та компенсація маркетингових витрат - 3633,53 грн., що разом складає 68 582,81 грн.

Рахунок було сплачено відповідачем у повному обсязі, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру від 05.11.2014 та від 07.11.2014.

21.11.2014 ПП "НАВІК було надано відповідачеві рахунок на оплату №4397 відповідно до якого орендна плата нежитлового приміщення за грудень 2014 року становить 54 048,70 грн., компенсація експлуатаційних витрат - 10 900,58 грн. та компенсація маркетингових витрат - 3633,53 грн., що разом складає 68 582,81 грн.

Рахунок було сплачено відповідачем у повному обсязі, що підтверджується квитанцією №30312479 від 08.12.2014 на суму 41 543,00 грн. та платіжним дорученням №24 від 03.12.2014 на суму 27 040,40 грн.

23.12.2014 ПП "НАВІК було надано відповідачеві рахунок на оплату №4262 відповідно до якого орендна плата нежитлового приміщення за січень 2015 року становить 54 048,70 грн., компенсація експлуатаційних витрат - 10 900,58 грн. та компенсація маркетингових витрат - 3633,53 грн., що разом складає 68 582,81 грн.

Рахунок було сплачено відповідачем у повному обсязі, що підтверджується квитанцією №3161470 від 15.01.2015 на суму 10 000,00 грн., квитанцією №3164833 від 16.01.2015 на суму 9 950,00 грн., платіжним дорученням №6 від 16.01.2015 на суму 1263,00 грн., платіжним дорученням №7 від 19.01.2015 на суму 47 369,81 грн.

28.01.2015 ПП "НАВІК було надано відповідачеві рахунок на оплату №272 відповідно до якого орендна плата нежитлового приміщення за лютий 2015 року становить 40 536,52 грн., компенсація експлуатаційний витрат - 10 900,58 грн. та компенсація маркетингових витрат - 3633,53 грн., що разом складає 55 070,63 грн.

Рахунок було сплачено відповідачем у повному обсязі, що підтверджується випискою з банківського рахунку філії ПАТ "КБ "ІНВЕСТБАНК", де зазначено, що 05.02.2015 відповідачем було сплачено 21 155,00 грн., а 10.02.2015 - 33 915,63 грн.

27.02.2015 ПП "НАВІК було надано відповідачеві рахунок на оплату №467 відповідно до якого компенсація експлуатаційний витрат за березень 2015 року складає 11 675,40 грн. та компенсація маркетингових витрат - 3891,80 грн., що разом складає 15 567,20 грн.

Рахунок було сплачено відповідачем у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №43 від 11.03.2015 на суму 15 567,20 грн.

27.03.2015 ПП "НАВІК було надано відповідачеві рахунок на оплату №871 відповідно до якого компенсація експлуатаційний витрат за квітень 2015 складає 8 172,78 грн. та компенсація маркетингових витрат - 2 724,26 грн., що разом складає 10 897,04 грн.

Рахунок було сплачено відповідачем у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №51 від 31.03.2015 на суму 11 442,00 грн.

Щодо платежів за оренду приміщення, судом встановлено, що пунктом 4.7 договору оренди №04/02-1 від 04.02.2014 сторони погодили, що сплачені за умовами п. 13 Попереднього договору оренди нерухомого майна №17/06-1 від 17.06.2013 гарантійні платежі зараховуються в якості орендної плати за перший та два останніх місяці орендного користування.

Як встановлено апеляційним судом та підтверджено матеріалами відповідачем було сплачено гарантійний платіж у загальному розмірі 29 166 доларів США, які були зараховані в рахунок першого місяця - лютий 2014 року, та двох останніх місяців - березень, квітень 2015 року.

Водночас під час апеляційного провадження судом було здійснено перевірку розрахунків позивача від 22.04.2015 №1112 та доданого до пояснень (вх.№4427/15 від 13.11.2015) та встановлено їх невідповідність умовам договору, зокрема пунктам 4.6,4.7. За розрахунком апеляційного суду за договором оренди нерухомого майна №04/02-1 від 04.02.2015 відповідач мав би сплатити позивачу платежі на загальну суму 211 529,32 грн.

При цьому апеляційним судом було встановлено обставини, які підтверджують, що відповідач своєчасно та у повному обсязі розрахувався з позивачем за надані ним послуги, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення основного боргу, заявленого ПП "НАВІК" до стягнення. Наведені обставини унеможливлюють і задоволення позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, як таких, що за своєю правовою природою є похідними від вимог про стягнення основного боргу з ФОП ОСОБА_6

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком апеляційного суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позову.

Згідно приписів пункту 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Враховуючи межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що доводи, викладені заявником у касаційній скарзі, зокрема щодо не застосування до спірних правовідносин статей 526, 764 Цивільного кодексу України, не знайшли свого підтвердження під час касаційного провадження та фактично зводяться до переоцінки доказів і встановлених судом обставин, що в силу положень статті 1117 Господарського процесуального кодексу України не відноситься до повноважень касаційної інстанції.

При цьому перевіривши у відповідності до частини другої статті 1115 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи, повноту їх встановлення в постанові, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційним господарським судом в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно розглянуто всі обставини справи, їм дана належна юридична оцінка, порушень норм чинного законодавства не вбачається, у зв'язку з чим підстави для задоволення касаційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "НАВІК" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 у справі №916/2197/15 залишити без змін.

Головуючий суддя О.В. Попікова

Судді: О.О. Євсіков

О.А. Кролевець