Господарський суд
Житомирської області
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

"10" червня 2016 р. Справа № 906/568/16

Суддя господарського суду Житомирської області Прядко О.В. ,

розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали за позовом:

спільного українсько-іспанського підприємства "Іскор" (Житомирська обл., м. Коростишів)

до казенного підприємства "Кіровгеологія" (м. Київ)

про визнання права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

Спільне українсько-іспанське підприємство "Іскор" подало до суду позов з вимогами до казенного підприємства "Кіровгеологія" про визнання за спільним українсько-іспанським підприємством "Іскор" права власності на нерухоме майно, а саме: добудоване приміщення АБК Покрівля приміщення цеху ТНП вартістю 145324,96 грн, майстерню художників вартістю 53960,78 грн, будівлю прохідної вартістю 15106,00 грн, полірувальний цех вартістю 64653,59 грн, фрезерний цех вартістю 46883,56 грн. Загальною вартістю майна на суму 325928,89 грн.

Оглянувши позовні матеріали на предмет відповідності їх нормам Господарського процесуального кодексу України, які регулюють порядок дотримання заявником вимог щодо подачі та форми позовної заяви, господарський суд встановив, що подана спільним українсько-іспанським підприємством "Іскор" позовна заява не може бути прийнята до розгляду з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Натомість, до позовної заяви, підписаної директором спільного українсько-іспанського підприємства "Іскор" ОСОБА_1, не надано доказів, що підтверджують повноваження останнього як керівника юридичної особи (наказ про призначення, довідка з ЄДРПОУ тощо), що в свою чергу позбавляє суд можливості перевірити повноваження особи на підписання позовної заяви та є підставою для повернення позовної заяви без розгляду відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Також, суд зазначає, що позивачем не подано належних доказів сплати ним судового збору у встановленому порядку та розмірі, з огляду на таке.

Приписами п. 3 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", а саме статтею 8, установлено станом на 1 січня 2016 року мінімальну заробітну плату у розмірі 1378 гривень.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звернувся до суду з вимогою про визнання за ним права власності на нерухоме майно, отже за приписами п. 2.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 №7, судовий збір з поданої позивачем позовної заяви про визнання права власності має визначатися з урахуванням вартості спірного майна (тобто як зі спору майнового характеру).

Водночас слід зазначити, що суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом п. 3 ст. 2. ст. 54 і ст. 55 ГПК України такий обов'язок покладається на позивача. Лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею на підставі поданих позивачем до позовної заяви документів.

В якості додатку до позовної заяви, який, на думку позивача, підтверджує вартість майна, визнання власності на яке є предметом даного спору, та з якої було вирахувано суму судового збору, позивачем подано довідку-витяг від 20.05.2016 вих. № 44 підписану тією ж особою, що й позовну заяву, як директором.

Натомість суд вказує, що поданий позивачем документ є неналежним доказом, який засвідчує дійсну вартість спірного майна станом на 2016 рік.

Так документом, що містять висновки про вартість майна є звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) (ст. 12 ЗУ "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні). Також вихідними даними для уточнення вартості майна як активу є матеріали бухгалтерського обліку, які також можуть містити інформацію про дооцінку майна з урахуванням технічного стану і рівня цін, що склалися на ринку у 2016 році, з яких можна встановити оцінку вартості спірного майна станом на час подачі позову до суду. Окрім іншого, для оцінки будівель, споруд та інших приміщень може бути використана проектно-кошторисна документація, дані бюро технічної інвентаризації, результати натурних обмірів тощо.

Оскільки документів, з яких можна встановити дійсну вартість спірного майна у 2016 році позовні матеріали не містять, а довідка-витяг від 20.05.2016 вих. № 44 не розцінюється судом як належний доказ, у суду відсутня можливість для визначення суми судового збору, необхідної для сплати позивачем при поданні даного позову, за відсутності належних для цього документів.

Разом з тим, суд зазначає, що у відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України, позовна заява повинна містити, серед іншого, докази, що підтверджують позов.

При цьому обов'язок позивача надати суду відповідні документи не залежить від того чи є у наявності вони у суду чи знаходяться в матеріалах іншої справи.

Так, в описовій частині позовної заяви зазначено, що завірені копії документів, які підтверджують право власності позивача на нерухоме майно, знаходяться у матеріалах господарської справи № 2-23-К.

Водночас, які саме докази підтверджують право власності позивача на спірне майно та знаходяться в матеріалах іншої справи чи долучені вказані документи до позовних матеріалів поданого позову, позивачем не зазначено.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні матеріали не в повній мірі містять докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Окрім того, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, а також у випадку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України, коли позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

За таких обставин провадження у справі не може бути порушено, а позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачу без розгляду.

Додаток на 36аркушах, в тому числі платіжне доручення № 3894 від 02.06.2016.

Суддя Прядко О.В.

1 - в наряд

2 - заявнику - рек.

3 - КП "Кіровгеологія"