ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року Справа № 915/328/16

Позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство «Миколаївобленерго»,

юридична адреса: вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, 54017,

поштова адреса: вул. Чигрина, 94, м. Миколаїв, 54055

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги

на предмет спору на стороні позивача

Приватне виробничо-комерційне підприємство «Швидкість»,

вул. Декабристів, 41/24, м. Миколаїв, 54020

Відповідач ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Миколаївіндодяг»,

вул. Радянська, 2-Г, м. Миколаїв, 54001,

Суддя Дубова Т.М.

ПРИСУТНІ:

Від позивача - ОСОБА_3 довіреність № 01/53-633 від 28.12.2015 року

ОСОБА_4 довіреність № 01/53-635 від 28.12.2015 року

Від відповідача - ОСОБА_5 довіреність № 16/03 від 16.03.2016 року

Від третьої особи - ОСОБА_6 довіреність № 19 від 12.02.2016 року

СУТЬ СПОРУ стягнення збитків у сумі 20 577,53 грн.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 акціонерне товариство «Миколаївобленерго» (надалі - позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Миколаївіндодяг» (надалі - відповідач) про стягнення збитків у сумі 20 577,53 грн. за періоди з 17.04.15 р. по 27.05.15 р., 15.06.15 р. по 09.07.15 р., які були сприченені неможливістю постачання електроенергії третій особі, в результаті незаконного відключення електромережі відповідачем, обґрунтовуючи свої вимоги ст.ст. 15, 16, 22, 1166 ЦК України.

Відповідач надав відзив, яким позов заперечив, посилаючись на те, що договір з технічного забезпечення електропостачання не було укладено саме з вини третьої особи; відповідач погодився з рішенням господарського суду Миколаївської області від 13.07.15 року по справі № 915/614/15 та підписав проект договору третьої особи. Таким чином, відсутність договірних відносин виникла не з вини відповідача.

Також відповідач зазначив, що ним не було порушено вимоги законодавства України в електроенергетиці, у звязку з чим, протиправність поведінки відповідача не було встановлено; позивачем також не доведено факту переривання електропостачання належними доказами, в звязку з чим, відповідачем було заявлено клопотання про призначення почеркознавчої та техніхчої експертиз, щодо підпису та печатки на акті про відключення від 29.04.15 року.

Крім того, позивачем не надано розміру, передбачених ст. 225 ГК України, реальних збитків (детальніше викладено у відзиві, а.с. 67-76).

Третя особа надала заперечення на відзив відповідача (а.с. 124), відповідно до яких позов позивача підтримала, посилаючись на те, що відповідач навмисно приховав факти її відключення від електромережі, оскільки, таким чином намагався укласти договір про технічне забезпечення на кабальних умовах (детальніше викладено у поясненнях, а.с. 124).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані належним чином та підлягають задоволенню повністю, виходячи з наступного.

17.04.07 року між позивачем та третьою особою був укладений договір № 44/1389 про постачання електричної енергії (а.с. 15-24), згідно якого позивач зобовязався продавати електричну енергію третій особі для забезпечення потреб електроустановок з дозволеною потужністю 300,0 кВт, а третя особа зобовязалась оплачувати вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 9.4 договору, він набрав чинності з дня його підписання і укладався на строк до 31.12.07 року, а в частині розрахунків до повного їх завершення. Договір вважався продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

09.10.14 року відповідач, придбав за договором купівлі-продажу нежитлових будівель виробничого цеху та земельної ділянки у ТОВ Бізнес Центр Кристал нежитлову будівлю виробничого цеху та земельну ділянку, які розташовані за адресою м. Миколаїв, вул. Декабристів буд. 41/11 та став власником технологічних електричних мереж, про що визначено в рішенні господарського суду Миколаївської області від 21.07.15 року по справі № 915/856/15.

Згідно схеми електропостачання обєкту відповідач є основним споживачем електроенергії, а поставка електроенергії на об'єкт третьої особи здійснюється через електричні мережі відповідача (а.с. 29).

Пунктом 1.2 Правил користування електричною енергією (далі - ПКЕЕ), затверджених Постановою НКРЕ № 28 від 31.07.96 р. та зареєстрованих в Мін'юсті України 02.08.96 р. За № 417/1442 (із змінами, внесеними Постановою НКРЕ № 105 від 04.02.10 р. та зареєстрованими Мін'юстом України 23.04.10 р. за № 304/17599) встановлено, що основний споживач - це споживач електроенергії або власник електричних мереж, який передає частину електроенергії своїми технологічними електричними мережами субспоживачам та/або електропередавальній організації.

Відповідно до п. 1.5 ПКЕЕ у разі підключення електроустановок споживача до електричних мереж, власник яких не є постачальником електричної енергії, та виникнення у споживача відповідно до законодавства України зобов'язань уносити плату за перетікання реактивної електроенергії, між споживачем та цим власником електричних мереж на основі типового договору укладається договір про технічне забезпечення електропостачання споживача.

Згідно п.п. 1.9, 1.10 ПКЕЕ постачальники електричної енергії за регульованим тарифом на закріпленій території не мають права відмовити споживачу або субспоживачу, електроустановки якого розташовані на цій території, в укладенні договору за умови дотримання вимог законодавства України, зокрема цих Правил та інших нормативно-технічних документів. Для забезпечення передачі електричної енергії електричними мережами, що не належать електропередавальній організації, між електропередавальною організацією та відповідним власником мереж, який не має ліцензії на здійснення діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, укладається договір щодо спільного використання електричних мереж.

Відносини сторін у разі передачі (транзиту) електропередавальною організацією електричної енергії технологічними електричними мережами власника електричних мереж (споживача, основного споживача) регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, який електропередавальна організація зобов'язана укласти з відповідним власником технологічних електричних мереж (п. 5.15 ПКЕЕ).

За приписами ч. 1, 3 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями. Укладення договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язковим для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладання договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Частиною 3 ст. 184 ГК України передбачено, що укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Таким чином, відповідно до ПКЕЕ між третьою особою та відповідачем повинен бути укладений договір про технічне забезпечення електропостачання споживача, який мав би відповідати умовам типового договору.

Натомість, відповідач безпідставно ухилявся від укладення договорів як з позивачем, так і з третьою особою.

Згідно п. 1.7 ПКЕЕ у разі використання технологічних електричних мереж електропередавальною організацією відносини між власником цих мереж та електропередавальною організацією, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору. Основний споживач не має права відмовити електропередавальній організації, яка здійснює ліцензовану діяльність на закріпленій території, в укладенні (переукладенні) договору про спільне використання технологічних електричних мереж, а субспоживачу у разі дотримання ним вимог цих Правил в укладенні (переукладенні) договору про технічне забезпечення електропостачання споживача в передбачених цими Правилами випадках.

У п. 7.5 ПКЕЕ передбачено вичерпний перелік випадків припинення повністю або частково постачання електричної енергії (передачу або спільне використання технологічних електричних мереж). При цьому, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація або основний споживач за погодженням постачальника електричної енергії) зобов'язаний, попередити споживача не пізніше ніж за три робочих дні.

Як свідчать матеріали справи, відповідач відключав третю особу від електропостачання з 17.04.15 р. по 27.05.15 р., 15.06.15 р. по 09.07.15 р. , примушуючи її, таким чином укласти договір на його умовах.

Відповідач не надав суду доказів звернення до позивача за погодженням про припинення або обмеження постачання електричної енергії на об'єкт третьої особи, попередження про припинення електропостачання в порядку та в строки, передбачені п.7.5 ПКЕЕ третій особі не вручав.

Як зазначалось вище, відповідач став власником нерухомості та електромереж 09.10.14 року. Проте, лише 21.07.15 року за рішенням господарського суду Миколаївської області по справі № 915/856/15 було визнано договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 1-44/5805 від 11.03.2015 р. укладеним на умовах поданого позивачем проекту цього договору та рішенням господарського суду Миколаївської області від 13.07.15 року по справі № 915/864/15 визнано договір про технічне забезпечення електропостачання споживача № 2015-Е8 від 01.05.15 р. укладеним на умовах поданого третьою особою проекту цього договору (а.с. 47-49, 87-93).

Визначене підтверджується також ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.07.15 року по справі № 915/886/15 (а.с. 50).

Як встановлено рішеннями та ухвалою господарського суду Миколаївської області у вищевказаних справах, спори виникли з вини відповідача.

Відповідно до ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Прийняттю відповідних процесуальних документів передувало листування між сторонами та третьою особою, а саме: листи третьої особи № 71 від 25.02.15 р., № 78 від 06.04.15 р., № 99 від 08.04.15 р., № 108 від 22.04.15 р., № 113 від 24.04.15 р., № 135 від 12.05.15 р., № 155 від 27.05.15 р., № 163 від 12.06.15 р., листи позивача № 2511/10-06 від 06.05.15 р., № 2809/11-12 від 20.05.15 р., № 2885/10-06 від 04.06.15 р., № 3162/10-06 від 16.06.15 р., листи відповідача №№ 22, 98 від 06.04.15 р., № 46 від 28.05.15 р., № 50 від 11.06.15 р., приписи № 24 від 06.04.15 р., № 33 від 15.04.15 р., які свідчать про наміри відповідача примусити третью особу та позивача прийняти договори в редакції відповідача, застосовуючи при цьому незаконне відключення електроенергії, тобто в порушення вимог п.7.5 ПКЕЕ.

28.04.2015р. уповноваженими представниками позивача у присутності відповідального за електрогосподарство третьої особи був проведений позаплановий контрольний огляд об'єкта електропостачання за адресою: м. Миколаїв, вул. Декабристів, 41, про що складений відповідний акт № 1/069174 від 28.04.15р.(а.с. 36), в якому зафіксований факт припинення постачання електроенергії третій особі основним споживачем відповідачем.

В ході розгляду справи № 915/886/15 основний споживач (відповідач) 27.05.15р. відновив постачання електроенергії на об'єкт ПВКП "Швидкість", про що було складено акт № 1/069379(а.с.39-40),

15.06.2015р. відповідач знову відключив субспоживача від живлення електроенергії , про що складений акт технічної перевірки № 1/069485(а.с.44). Постачання енергії на об'єкт третьої особи було відновлене тільки 09.07.2015р. за участю представників Інспекції Держенергонагляду у Миколаївській області та на підставі приписів Міністерства енергетики та вугільної промисловості України(а.с.46).

З огляду на викладене, господарський суд ухвалою від 13.07.2015р. припинив провадження у справі № 915/886/15 в звязку з відсутністю предмету спору відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України спору, але зазначив, що спір виник з вини відповідача.

Зазначені акти технічної перевірки/контрольного огляду складались на підставі та в порядку п. 3.33 ПКЕЕ із зазначенням результатів обстеження .

Наявність порушення норм ПКЕЕ відповідачем встановлена також комісією ІКЦ, Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, які полягають в тому, що відповідач порушив загальний порядок укладення господарських договорів, які є обов'язковими на підставі закону та непогодження своїх дій про припинення енергопостачання з енергопостачальником та Держенергонаглядом, про що визначено в протоколі № 063 від 10.07є15 та листі № 32-01/01-1486 від 24.07.15 (а.с.51,52).

В результаті незаконних дій відповідача в сфері енергетики щодо відключення позивача від електропостачання, а саме : як в частині укладення договорів, які є обов'язковими на підставі закону, так і в частині порушення строку попередження позивача про припинення енергопостачання та непогодження своїх дій в цій частині з енергопостачальником та Держенергонаглядом, позивач не міг виконувати взяті на себе зобов'язання в період 17.04.15 до 27.05.15 та з 15.06.15 до 09.07.15 за договором про постачання електричної енергії №44/1389 від 17.04.2007р., укладеним з третьою особою.

Відповідачем не надано доказів відсутності вини в його діях по відключенню двічі від електричного живлення електроустановок третьої особи - ПВКП Швидкість без погодження позивача та завданню шкоди позивачу.

Згідно з умовами договору № 44/1389 від 17.04.2007р. позивач зобов'язався безперебійно постачати третій особі електроенергію в обумовлених обсягах із дотриманням граничних показників її якості. Пунктом 2.1 договору сторони узгодили, що під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, вони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та правилами користування електричною енергією, затвердженими в установленому порядку.

Згідно п.п. 2.2, 2.3 договору позивач зобовязався виконувати умови договору, постачати третій особі електроенергію, як різновид товару в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 та з урахуванням розділу 6 цього договору (додаток № 1 до договору), а третя особа виконувати умови договору, дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановки згідно додатку № 2 до договору, відповідно до п. 2.3.3 договору, оплачувати позивачу вартість електричної енергії згідно з умовами цього договору та додатків № 10 та № 4 до нього.

Відповідно до п. 3.1.1 договору позивач мав право отримувати від третьої особи плату за поставлену електричну енергію та інші платежі, обумовлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Отже, з вини відповідача, через його неправомірні дії з припинення постачання електричної енергії субспоживачу- третій особі, було порушені права та обов'язки позивача щодо виконання належним чином умови договору № 44/1389 від 17.04.2007р., а також Закону України "Про електроенергетику", ПКЕЕ в частині безперебійного надання електричної енергії субспоживачу в обумовлених обсягах, що завдало шкоди енергопостачальній організації в частині недоотримання вартості електроенергії, обсяги якої були обумовлені в додатку № 1а до договору про постачання електричної енергії договору № 44/1389 від 17.04.2007р.

Сума збитків 20577.53грн. , що предявлена позивачем підлягає задоволенню повністю з огляду на те, що:

- розрахунок виконаний, виходячи з приписів п. 6.46 ПКЕЕ, а саме обсяг електричної енергії, що недовідпущена споживачу, визначається як різниця між обсягом електричної енергії, який мав бути поставлений споживачеві у період обмеження відповідно до договору (визначаться, виходячи із середньодобового обсягу споживання за попередній розрахунковий період та часу переривання) і фактично отриманим споживачем обсягом електричної енергії за цей період.

Згідно п. 9.3 Інструкції про розслідування і облік технологічних порушень на об'єктах електроенергетики і в об'єднаній енергетичній системі України, що затверджена Наказом Міністерства палива та енергетики від 09.06.05р. № 255, недовідпуск електроенергії споживачам, спричинений аварійною зупинкою устаткування через його пошкодження або несправність, якщо є плани електроспоживання (ліміти), визначається як різниця між плановим і фактичним споживанням електроенергії за час, коли мав місце недовідпуск. У всіх інших випадках як різниця між середньодобовим споживанням електроенергії за попередній місяць і фактичним споживанням за час, коли мав місце недовідпуск.

Відповідно до п.4.1 ПКЕЕ постачання електричної енергії всім споживачам здійснюється відповідно до режимів, передбачених договорами. Згідно з п. 4.2 ПКЕЕ відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом подаються споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом у термін, обумовлений договором. У разі відхилення від обсягів фактичного споживання за минулий рік на 15 % обсяги очікуваного споживання електричної енергії обґрунтовуються споживачем за даними запланованої до використання потужності та режиму роботи електроустановок відповідно до умов договору. Юридичні особи, які є споживачами електроенергії, подають до енергопостачальної організації заявки про очікувані обсяги споживання на рік за 2-3 місяці до його початку.

Для забезпечення потреб споживачів території здійснення ліцензованої діяльності електричною енергією позивачем на підставі заявок споживачів формується заявка на очікуваний обсяг споживання для Миколаївської області, який має бути оплачений згідно з умовами договору від 31.10.2007р. № 4286/02 з додатковими угодами, укладеному з ДП Енергоринок(а.с.161-167).

Умови договору купівлі-продажу між ДП «Енергоринок» та ПАТ «Миколаївобленерго», свідчать, що повний розрахунок очікуваної вартості електроенергії, замовленої в ДП «Енергоринок», має бути проведений не пізніше 25 числа поточного місяця. ДП «Енергоринок» 26-го числа розрахункового місяця надає ПАТ «Миколаївобленерго» електронною поштою розраховану вартість (без ПДВ) фактичного обсягу електричної енергії, купленої ПАТ «Миколаївобленерго» у ДП «Енергоринок» з 1-го по 23-є число включно розрахункового місяця. Вартість електричної енергії визначається ДП «Енергоринок» як сума щоденних вартостей, які розраховані за погодинними цінами відповідно до Правил оптового ринку електричної енергії України. Якщо ж розрахунки здійснюються не в повному обсязі або невчасно, ДП «Енергоринок» має право на обмеження електропостачання ОСОБА_2.

У випадку неповної оплати згідно умов договору, гранична величина споживання електричної енергії по Миколаївській області зменшується до рівня оплати, що негайно призводить до примусових графіків обмежень у Миколаївській області.

Отже у разі, коли несподівано обмежується право споживача на постачання електроенергії основним споживачем, позивач не в змозі надати оперативне коригування замовлених обсягів електроенергії і змушене їх викуповувати в ДП «Енергоринок».

Про викладене свідчить також довідка позивача від 24.05.2016 щодо фактичних обсягів отриманої ПАТ «Миколаївобленерго» електроенергії від ДП «Енергоринок» та розрахунків за неї за квітень-липень 2015р. (а.с.168).

Отже, позивач здійснив поставку електроенергії через технологічні мережі основного споживача в точку продажу, встановлену в додатку №8 до договору про постачання електричної енергії від 17.04.2007 №44/1389, укладеному з третьою особою, але із-за незаконного відключення субспоживача від лінії живлення, останній не зміг її споживати і сплачувати грошові кошти згідно заявлених обсягів в періоди з 17.04.2015р. по 27.07.2015р. та з 15.06.2015р. по 09.07.2015р

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини

Оскільки договір про спільне використання технологічних мереж між постачальником електричної енергії та відповідачем був укладений за рішенням господарського суду Миколаївської області від 21.07.15р. по справі № 915/856/15, а шкода позивачу була завдана в період з 17.04.2015 р. по 27.05.2015р. та з 15.06.2015 р. по 09.07.2015 р., тобто в період відсутності договору між постачальником електричної енергії та відповідачем, то обов'язок відшкодування настає в наслідок завдання шкоди без договірних правовідносин порядок відшкодування якої передбачається нормами, зокрема ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Таким чином, в результаті неправомірних дій відповідача та з його вини щодо відключення третьої особи від електропостачання, позивачу були спричинені збитки в сумі 20577,53грн., які підлягають задоволенню повністю.

При цьому, позивачем прийнято необхідні заходи щодо запобігання завдання шкоди :

відповідачу направлялись проекти договорів для їх підписання; надавались роз'яснення в листах та на засіданні комісії Інформаційно-консультаційного центру про необхідність негайного відновлення поставки електроенергії субспоживачу; позивач звернувся до суду з позовами про укладення договорів, передбачених ПКЕЕ, а також для зобов'язання відповідача відновити поставку електроенергії ПВКП "Швидкість". Отже всі дії позивача були направлені на припинення протиправних дій винної сторони.

У відповідності до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, заперечення відповідача не можуть бути прийняті судом до уваги, як підстави відмови у позові, оскільки, позовні вимоги доведені позивачем належними та допустимими доказами.

Щодо посилань відповідача на необхідність складення актів про порушення відповідно до вимог п. 6.41 ПКЕЕ, то суд вважає, що згідно п.6.41 ПКЕЕ визначений акт складається під час контрольного огляду або технічної перевірки, як зазначено у ПКЕЕ, у разі виявлення у споживача порушень, вказаних у п.6.40 ПКЕЕ (тобто є додатковим до акту технічної перевірки або контрольного огляду) і розрахунок за ним здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656. В цій Методиці визначений перелік порушень, які може вчинити споживач з метою безоблікового споживання електроенергії. В інших випадках на підставі проведеної технічної перевірки або контрольного огляду складаються відповідні акти в порядку п. 3.33 ПКЕЕ.

Щодо заявленого клопотання відповідача про призначення почеркознавчої та технічної експертизи на акті від 29.04.15 р., то воно задоволенню не підлягає з огляду на те, що визначений акт не був підставою предявлення позову; до матеріалів справи був залучений за клопотанням третьої особи; позивач вважає, що ним надано достатньо доказів, які підтверджують відключення третьої особи від електроспоживання саме відповідачем та з його вини.

Виходячи з викладеного, позов підлягає задоволенню повністю, судові витрати слід віднести за рахунок відповідача, оскільки спір виник з його вини.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Миколаївіндодяг» (вул. Радянська, 2-Г, м. Миколаїв, код 38313645) на користь публічного акціонерного товариства «Миколаївобленерго» (вул. Громадянська, 40, м. Миколаїв, код 23399393) збитки у сумі 20 577,53 грн. (двадцять тисяч пятсот сімдесят сім грн. 53 коп.) та 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) судового збору.

Наказ видати позивачу.

Рішення може бути оскаржене у 10-дений строк.

Повне рішення складено 09.06.16 року.

Суддя Т.М. Дубова