ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.06.16р. Справа № 904/2318/16

За позовом Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради, (м. Жовті Води, Дніпропетровська область)

до Комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа", (м. Жовті Води, Дніпропетровська область)

про стягнення 34 005,41 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - представник (дов. №6677 від 01.10.15р.)

від відповідача: ОСОБА_2 - представник (дов. №28 від 12.01.16р.)

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради (далі-позивач) звернулось до господарського суду із позовом до Комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" (далі-відповідач) про стягнення 34 005,41 грн.

Сума позову складається з наступних сум: 24 170,25 грн. - інфляційні втрати, 635,42 грн. - 3% річних, 9 199,74 грн. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором на подачу технічної води № 10-1/840 від 01.01.2013р., в частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги.

Представником відповідача 25.04.16р. подано до канцелярії суду клопотання про зменшення розміру позовних вимог від 25.04.16р., в якому просить суд, зменшити розмір пені до 20% від заявленої суми. Крім того, застосувати до нарахування пені строк позовної давності в один рік.

26 квітня 2016 року представником Комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" подано до канцелярії суду заяву, в якій просить суд продовжити строк розгляду спору по справі № 904/2318/16 на 15 (п'ятнадцять) днів.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.16р. продовжено строк вирішення спору по справі № 904/2318/16 з 03.06.16р. по 17.06.16р. включно.

В судовому засіданні, яке відбулось 26.04.16р., на підставі положень ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 13.06.16р. о 11 год. 00 хв.

13 червня 2016 року представником позивача подано до канцелярії суду пояснення на клопотання відповідача, щодо зменшення розміру позовних вимог, в яких просить суд, клопотання відповідача залишити без задоволення та стягнути з останнього заявлені до стягнення штрафні санкції в повному обсязі.

Суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представників позивача та відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.01.2013 року між Комунальним підприємством "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради, як водоканалом, та Комунальним підприємством "Жовтоводськтепломережа", як абонентом, було укладено договір на подачу технічної води № 10-1/840 за умовами п. 1.1, п. 1.2 якого водоканал забезпечує абоненту подачу питної води, а абонент взяв на себе зобов'язання своєчасно сплачувати надані йому послуги з подачі технічної води, належно експлуатувати водопровідні мережі, пристрої та прилади на них, які перебувають у нього на балансі відповідно до цього договору та вимог діючих нормативних документів.

Пунктом 3.5 договору сторони узгодили наступне: розрахунковий період оплати послуг водопостачання і водовідведення встановлюється в один місяць.

Згідно з п. 3.7 договору, представник абонента зобов'язаний одержувати рахунки за послуги постачання технічної води у "Водоканалі" в останній робочий день розрахункового місяця. Для цього абонент направляє свого представника з належним чином оформленою довіреністю (наказом, тощо). В разі не направлення уповноваженої особи для отримання рахунка, рахунок вважається отриманим в останній день поточного місяця. Рахунок підлягає оплаті протягом 5-ти банківських днів.

За приписами п. 3.9 договору, при заповненні платіжного документа абонент повинен точно вказати своє найменування, реквізити і номер договору. У разі, коли через неправильне заповнення абонентом платіжного документа на рахунок водоканалу надійде сума зверху нарахованих водоканалом платежів, то така сума в повному обсязі зараховується як авансовий платіж за майбутнє споживання послуг з подачі технічної води і може бути повернена абоненту тільки у разі належно оформленої (відповідно до цього договору) відмови абонента від послуг з постачання технічної води і лише за умови повної відсутності у абонента заборгованості перед водоканалом, а також виконанні абонентом умов цього договору. Внесені абонентом суми оплати за подачу технічної води, незалежно від вказаного абонентом періоду оплати, зараховуються водоканалом як оплата за будь-який період, за який у абонента існує заборгованість перед водоканалом за цим договором, без урахування терміну будь-якої давності (у тому числі і позовної). У разі, коли через неправильне заповнення абонентом платіжного документа сплачені суми не надходять на рахунок водоканалу, або надійдуть із запізненням, абонент не звільняється від обов'язку сплати пені.

Абонент зобов'язаний вчасно, у встановлений договором термін, оплачувати рахунки водоканалу за надані послуги (п. 5.5., 5.5.3. договору).

Абонент несе відповідальність за невчасну оплату (несплату) послуг в терміни, передбачені п. 3.7. договору, шляхом сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент розрахунків від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Сума нарахованої пені за попередній місяць включається в послідуючий платіжний документ (п. 6.2., 6.2.1. договору).

Відповідно до п. 8.1. договору, цей договір укладається строком з 01.01.2013 року по 31.12.2013 року і вважається пролонгованим на один рік, якщо протягом місяця до закінчення терміну не надійде заява однієї із сторін про відмову від цього договору і якщо не закінчився термін дії індивідуальних питомих норм (розрахунку нормативного водоспоживання) для абонента і паспорта водного господарства. Застосовується до відносин між водоканалом і абонентом.

Додатковою угодою № 1 від 31.12.14р. до договору, сторонами були внесені зміни до договору. Зокрема, пункт 2 викладено в наступній редакції:

"2. Термін дії "договору" на подачу технічної води від 01.01.2013 року № 10-1/840 продовжити до 31.12.2015 року".

На виконання умов договору Комунальне підприємство "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради виконало взяті на себе зобов'язання щодо надання відповідачу послуги з подачі технічної води в повному обсязі.

На підтвердження наведеного факту свідчать акти виконаних робіт, всі наведені документи підписані з боку позивача та з боку відповідача, скріплені печатками підприємств та знаходяться в матеріалах справи (а.с. 15-20).

Як вбачається з матеріалів справи та умов договору, відповідач зобов'язався здійснювати оплату за надані послуги.

Однак, з боку Комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" порушено умови договору в частині своєчасної й у повному обсязі оплати за надані послуги, неналежно виконано та здійснено оплату по за строком, який встановлено договором на подачу технічної води № 10-1/840 від 01.01.2013 року.

Також з матеріалів справи вбачається, що 26 лютого 2015 року позивач виставив відповідачу рахунок № 856 на суму 72 055,25 грн., оплату слід було здійснити до 10 березня 2015 року, проте останній оплату здійснював частинами 27.03.2015р. надійшли оплати: 14 855,25 грн., 6 690,00 грн., 36 800,00 грн. на загальну суму 58 345,25 грн., залишок в розмірі 13 710,00 грн. надійшов 31.03.2015р.

30 березня 2015 року виставлено рахунок № 1302 на суму 75 773,51 грн., оплату слід було здійснити до 08.04.2015р., оплата по вказаному рахунку також надходиш частинами 29.04.2015р. - 1773,51 грн.; 29.04.2015р. - 22 000,00 грн.; 30.04.2015р.-20 000,00 грн.; 30.04.2015р. - 12 000,00 грн.; 05.05.2015р. - 20 000,00 грн.

29 квітня 2015 року виставлено рахунок № 1765 на суму 58 160,00 грн., оплату слід здійснити до 13.05.2015р., оплата по вказаному рахунку надходила частинами 30.06.2015р. - 53 160,12 грн.; 01.07.2015р. - 5 000,00 грн.

29 травня 2015 року виставлено рахунок № 2331 на суму 9 700,16 грн., оплату слід здійснити до 09.06.2015р. оплата по вказаному рахунку надходила частинами 24.07.2015р. - 3 700,16 грн.; 24.07.2015р. - 4 000,00 грн. та 27.07.2015р. - 2 000,00 грн.

26 червня 2015 року виставлено рахунок № 2804 на суму 2 380,78 грн., оплату слід здійснити до 08.07.2015р., оплачено відповідачем 27.07.2015р.

Згідно акту звірки взаєморозрахунків (а.с. 12) починаючи з березня 2015 року по липень 2015 року відповідачем здійснено оплату за послуги з постачання технічної води у загальному розмірі 300 142,21 грн.

Позивач звернувся до суду з даним позовом у зв'язку із тим, що відповідачем прострочено оплату основного боргу за надані послуги з подачі технічної води.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства. Якщо у зобов'язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За умовами п. 6.2.1. договору, за невчасну оплату (несплату) послуг в терміни, передбачені п. 3.7. договору, абонент сплачує водоканалу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент розрахунків від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

На підставі вказаного пункту позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 9 199,74 грн.

Відповідач звернувся до господарського суду з відзивом, в якому зазначає, що відповідно до п. 3.5. договору, розрахунковий період оплати послуг постачання технічної води встановлюється в один місяць.

У позовній заяві позивач посилається на ту обставину, що відповідач взяті на себе зобов'язання відповідно до договору в частині своєчасної й у повному обсязі оплати за надані послуги, неналежно виконував та здійснював оплату по за строком, який встановлений договором. Це також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків, який знаходиться в матеріалах справи (а.с. 12) та відповідач не спростовує цього факту. У зв'язку з порушенням строків оплати за надані послуги позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 9 199,74 грн. за період з 10.03.2015р. по 26.07.2015р. Останній погоджується із сумою нарахованої пені (її арифметичним розрахунком) та з періодом її нарахування.

Однак, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема до вимог про стягнення неустойки.

Позивач звернувся до суду з позовом 28.03.2016р., при цьому зазначає період, за який стягується пеня з 10.03.2015р. по 26.07.2015р., а відтак позовні вимоги в частині стягнення пені повинні проводитись з 28.03.2015 року по 28.03.2016 року. Вимоги останнього про стягнення неустойки за період з 10.03.15р. по 26.03.15р. позивач не визнає, а відтак просить суд в частині нарахування та як наслідок стягнення пені застосувати строк позовної давності який становить один рік.

Початок перебігу позовної давності визначається за правилами ст. 261 Цивільного кодексу України, а саме, строк позовної давності починає спливати з моменту, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Якщо у передбачених законом випадках із позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення свого права або особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор. У таких випадках питання про визнання причин пропущення позовної давності поважними може порушуватися перед судом як прокурором, так і позивачем у справі.

Як передбачено статтею 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до Пленуму Вищого господарського суду України № 10 - 2013 року "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", надано роз'яснення у відповідності до яких Законом не встановлено вимоги щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного. В останньому випадку воно обов'язково має бути зазначене в протоколі судового засідання: господарський суд може також запропонувати відповідачеві викласти таку заяву в письмовій формі та долучити її до матеріалів справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунок позивача судом встановлено, що він не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме, розрахунок пені виконаний без врахування річного терміну строку позовної давності та шестимісячного строку нарахування пені встановлений п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Отже до стягнення підлягає сума пеня у розмірі 8 260,06 грн. за період з 28.03.2015р. по 28.03.2016р.

Разом з тим, позивач нарахував інфляційні втрати у розмірі 24 170,25 грн., а також 3% річних від простроченої суми, розмір яких складає 635,42 грн., відповідно до розрахунку, який знаходиться в матеріалах справи (а.с. 13-14).

Згідно із пунктом 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013р. № 14 з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунок позивача, судом встановлено, що розрахунок 3% річних відповідає умовам договору та вимогам чинного законодавства.

За змістом ч. 3 п. 3.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помножений на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці) у якому (яких) мала місце інфляція.

При цьому, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені (пункт 1.9 вказаної вище постанови).

За встановлених обставин, оскільки прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем мало місце, господарський суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат в розмірі 24 170,25 грн. та 3% річних в сумі 635,42 грн.

В ході судового розгляду справи позивач подав пояснення на клопотання відповідача, щодо зменшення розміру позовних вимог, обґрунтовуючи пояснення останній просить звернути увагу господарський суд Дніпропетровської області на майновий стан позивача, адже основна діяльність комунального підприємства Жовтоводський водоканал Дніпропетровської обласної ради є виробництво та постачання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення населенню м. Жовті Води, деяких селищ Кіровоградської обл., П'ятихатського району Дніпропетровської обл. та організаціям і підприємствам міста. Дане інформація підтверджується Статутом комунального підприємства Жовтоводський водоканал Дніпропетровської обласної ради, в якому зазначено основною діяльністю підприємства є виробництво питної води, очищення її на очисних спорудах до вимог установлених норм та стандартів, транспортування й реалізація її споживачам по водоводах та водопровідних мережах, а також забезпечення транспортування стічних вод по колекторах і каналізаційних мережах, їх очищення на очисних спорудах з доведенням якості очистки стічних вод до санітарних вимог.

Відповідно до звіту про фінансові результати(3віт про сукупний дохід) за І квартал 2016 р. збиток склав 1 091,0 тис. грн. (код рядка). Починаючи з квітня 2009 року і до 01.05.2015р. тарифи на послуги КПЖВКДОР були встановлені на рівні нижчому за економічно обґрунтовані витрати і, відповідно, фінансовим результатом від основної діяльності підприємства були збитки. Розрахунки тарифів, що були введені в дію з 1.05.2015р. виконувалися ще наприкінці 2014р., тому на момент їх введення у дію вже також не відповідали економічно обґрунтованим витратам і до сьогоднішнього дня є збитковими. Окрім того, відповідно до Постанови КМ України Питання погашення у 2015 році заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню від 06.06.2015р. № 375, тарифи, які установлені на послуги КПЖВКДОР є збитковим, в зв'язку з чим держава в 2015 році виділила кошти на погашення заборгованості з різниці в тарифах, але незважаючи на зазначене КПЖВКДОР при наданні послуг несе суттєві збитки. Також звертаємо увагу, що субвенції на покриття різниці в тарифах не кожного року надає держава, в 2016 році не передбачено, а це призведе до збільшення збитків підприємства в двічі.

Постійна відсутність обігових коштів призвела до неможливості сплати податків та зборів. Кредиторська заборгованість позивача перед бюджетом постійно приростає, адже на існуючу заборгованість будуть нараховані штрафні санкцій.

Наразі штрафні санкції не нараховуються, відповідно пункту 57.1 ст.57 Податкового кодексу України КПЖВКДОР зобов'язане протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, сплатити суму податку на додану вартість. В разі несвоєчасної сплати узгодженого податкового зобов'язання підприємству згідно ст. 126 будуть нараховані штрафні санкції у розмірі 20%, а відповідно ст.129 ПКУ будуть нараховані пені. Пеня нараховується в день фактичного погашення податкового боргу за кожен календарний день просрочки по день його сплати. Тобто, фінансові санкції за невчасну сплату нашим підприємством податків будуть нараховані на момент сплати заборгованості. Тим більше 31 травня 2016 року на адресу підприємства надійшов адміністративний позов, поданий Керівником Жовтоводської місцевої прокуратури в інтересах Верхньодніпровської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Дніпропетровській області, щодо стягнення з рахунків комунального підприємства Жовтоводський водоканал Дніпропетровської обласної ради податкового боргу в розмірі 2 127 150 грн. 34 коп.

Увесь цей час комунальне підприємство Жовтоводський водоканал Дніпропетровської обласної ради перебуває у постійному стані пошуку обігових коштів, щоб відшкодувати витрати на оплату праці та забезпечити виробництво першонеобхідними матеріалами. Коштів для сплати у повній мірі за спожиту електроенергію не залишалося та не вистачає і на теперішній час.

Станом на 01.06.2016р. заборгованість за електроенергію складає 1 044 233,53 грн., позивач звертає увагу суду на те, що електроенергія є основним складовим елементом для здійснення основних напрямків діяльності підприємства.

Наразі на КП ЖВК ДОР частково відключено від електропостачання допоміжне обладнання та об'єкти в цілому, в підтвердження є копії актів про відключення деяких об'єктів підприємства, з січня 2012 року по теперішній час. Електроенергія постачається лише на мінімальну кількість обладнання, яке задіяне безпосередньо в технологічних процесах приготування питної води та відведення й очищення стічних вод. З причини значної суми заборгованості за електроенергію позивач кожного місяця, а то і по декілька разів на місяць отримує попередження про припинення постачання електроенергії, в підтвердження надаються копії попередження про припинення постачання електроенергії, в зв'язку з чим перед позивачем виникає постійна загроза відключення від енергопостачання основного обладнання, що в свою чергу може привести до надзвичайної ситуації за результатами неспроможності належної експлуатації об'єктів централізованого водопостачання та водовідведення. Такий стан речей може поставити під загрозу екологічну і епідеміологічну ситуацію, забезпечення централізованим питним водопостачанням та водовідведенням, життєво важливим продуктом, як мешканців м. Жовті Води так і деяких селищ Кіровоградської обл., П'ятихатського району Дніпропетровської обл. та організаціям і підприємствам міста.

Окрім того, хочемо зауважити, що відповідно до актів звіряння між ПАТ ДТЕК Дніпрообленерго та комунальним підприємством Жовтоводський водоканал Дніпропетровської обласної, постійно нараховуються штрафні санкції, в тому числі і пеня, так відповідно до акту звіряння станом на 01.06.2016р., пеня нарахована комунальному підприємству Жовтоводський водоканал Дніпропетровської обласної ради в розмірі 1 628 506,43 грн., інфляційні 1 241858,11 грн. та 3% річних в розмірі 353 706,91 грн.

Станом на 26.03.2015 року заборгованість КП Жовтоводськтепломережа за спожиті послуги водопостачання та водовідведення складає 3 564 904,92 грн. (з них 3 248 961,97 грн. заборгованість по рішенням суду, яка знаходиться на виконанні в Відділі примусового виконання рішення Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, але не виконується).

Відповідач в клопотанні посилається на тяжке фінансове становище, дане твердження не має можливості дослідити, адже відповідачем надано копію балансу на 31 грудня 2014р. та копію балансу на 30 червня 2015р.

Невиконання нашим підприємством своєчасно податкових зобов'язань та своєчасної оплати за електроенергію є прямим наслідком вчасно недотриманих коштів від споживачів послуг водопостачання та водовідведення, у тому числі і від КП Жовтоводськтепломережа, що загальній структурі дебіторської заборгованості заборгованість КП Жовтоводськтепломережа займає 20%. Діяльність КП Жовтоводськтепломережа по свої природі має можливість альтернативу, в той час як діяльність КПЖВКДОР альтернативи не має.

Тобто, додатково нараховані КП ЖВКДОР штрафні санкції, які слід буде відшкодувати державі, виникли з вини КП Жовтоводськтепломережа за невчасно сплачені кошти за спожиті послуги.

З огляду на вищевикладене, комунальне підприємство Жовтоводський водоканал Дніпропетровської обласної ради перебуває в тяжкому фінансовому положенні.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України суд має право на зменшення розміру пені. При цьому повинно бути взято до уваги майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні.

Згідно із ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Право господарського суду на зменшення розміру неустойки закріплено й пунктом 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін.

За встановлених обставин, суд не вбачає підстави для повного задоволення заявленого позивачем пояснення. Крім того, суд зауважує, що позивачем розрахунок пені виконаний без врахування річного терміну строку позовної давності та шестимісячного строку нарахування пені встановлений п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Отже заявлена до стягнення сума пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 8 260,06 грн. за період з 28.03.2015р. по 28.03.2016р.

Враховуючи викладене, суд відхиляє посилання позивача, які викладені в поясненнях, щодо залишення без задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру пені.

Викладене є підставою для часткового задоволення позову.

Судові витрати по справі на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на відповідача пропорційно до заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 256, 258, 261, 267, 509, 525, 526, 530, 551, 599, 610, 612, 629, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 218, 232, 233 Господарського кодексу України, ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", ст. 49, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" (52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. 8-го Березня, 42; ) на користь Комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" Дніпропетровської обласної ради (52204, Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. 8-го Березня, 40а; ) - 8 260 (вісім тисяч двісті шістдесят) грн. 06 коп. пені, 24 170 (двадцять чотири тисячі сто сімдесят) грн. 25 коп. інфляційних втрат, 635 (шістсот тридцять п'ять) грн. 42 коп. 3% річних, 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 21.06.16р.

Суддя ОСОБА_3