РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2016Справа №910/9047/16

За позовом: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ"

до: приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ"

про: стягнення 49.500,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: не з'явилися;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ" про стягнення з останнього страхового відшкодування в сумі 49.500,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди заподіяно пошкодження транспортному засобу, який застрахований позивачем та відшкодовано останнім шкоду на користь страхувальника. Таким чином, до позивача перейшло права вимоги від відповідача сплати страхового відшкодування, яке було виплачено страхувальникові за договором добровільного страхування.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.05.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/9047/16.

Відповідач скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, відповідно до якого позов відхилив повністю з тих підстав, що відповідно до даних МТСБУ транспортний засіб, яким керувала винна у ДТП особа не було забезпечено в жодній страховій організації. Крім того, відповідно до договору добровільного страхування від 02.10.2015 № 841/15-Тз/Хр, позивачем був застрахований транспортний засіб "VOLKSWAGEN POLO" д.н. НОМЕР_1, тобто шкоду було заподіяно зовсім іншому транспортному засобу.

До господарського суду надійшла заява представника позивача про розгляд справи без участі останнього.

В судовому засіданні 06.06.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд,

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ", як страховиком, (далі - позивач) та гр. ОСОБА_1 (далі - страхувальником) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту від 02.10.2015 № 841/15-Тз/Хр (далі - Договір добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування, позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу, що належить страхувальникові, а саме "VOLKSWAGEN POLO" з державним знаком НОМЕР_1 (далі - застрахований автомобіль).

21.11.2015 о 19:15 по бульвару Дружби Народів, 1 у місті Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю "Вольваген" д.н. НОМЕР_2 та транспортного засобу "Шевролет" д.н. НОМЕР_3 під керуванням гр. ОСОБА_2

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.12.2015 у справі № 752/20451/15-п (провадження № 3/752/5733/15) встановлено, що ДТП трапилось внаслідок порушень Правил подорожнього руху України водієм ОСОБА_2 у зв'язку з чим, вказану фізичну особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Як стверджує позивач, на підставі заяви страхувальника, рахунку-фактури від 27.11.2015 № 123025107, звіту від 21.12.2015 № 825 та страхового акту від 24.12.2015 № 841/15-Тз/Хр-1-1 здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 96.815,79 грн.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Спір між сторонами судового процесу, на думку позивача, виник внаслідок порушення відповідачем його грошового зобов'язання за Договором обов'язкового страхування. Наведена обставина призвела до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 45.000,00 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з урахуванням такого.

Транспортний засіб - "CHEVROLET AVEO" із державним № НОМЕР_4, зазначений у Страховому полісі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АЕ № 5342716. Страховиком за вказаним полісом є приватне акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ТРАНСПОРТНА СТРАХОВА КОМПАНІЯ".

В свою чергу, виходячи з постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 25.12.2015 у справі № 752/20451/15-п (провадження № 3/752/5733/15) у ДТП, яка мала місце 21.11.2015 о 19:15 по бульвару Дружби Народів, 1 у місті Києві, винною особою визнано гр. ОСОБА_2, який керував транспортним засобом "Шевролет" д.н. НОМЕР_3, який станом на момент вчинення вказаної ДТП не був застрахований в жодній страховій організації, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою МТСБУ.

Крім того, як вбачається з предмету Договору добровільного страхування, позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортного засобу, що належить страхувальникові, а саме "VOLKSWAGEN POLO" з державним знаком НОМЕР_1, в свою чергу, у вказаній вище постанові Голосіївського районного суду м. Києва також встановлено, що транспортний засіб "Шевролет" д.н. НОМЕР_3 допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_5, тобто шкода, завдана у вказаній вище ДТП завдана зовсім іншому транспортному засобу ніж той, який застрахований позивачем за Договором добровільного страхування.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Підсумовуючи викладені фактичні обставини справи та в їх сукупності суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки у дорожньо-транспортній пригоді, яка мала місце 21.11.2015 о 19:15 по бульвару Дружби Народів, 1 у місті Києві за участю транспортного засобу "Вольваген" д.н. НОМЕР_2 та транспортного засобу "Шевролет" д.н. НОМЕР_3 шкода завдана іншому транспортному засобу ніж той, який застрахований позивачем за Договором добровільного страхування. Більш того транспортний засіб "Шевролет" д.н. НОМЕР_3, яким керувала винна особа станом на момент вчинення вказаної ДТП не був застрахований в жодній страховій організації.

Враховуючи, що позов задоволенню не підлягає, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10 червня 2016 року

Cуддя С.В. Балац