ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2016 р. Справа № 922/4065/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Гетьман Р.А. , суддя Івакіна В.О.,
при секретарі Пляс Л.Ф.,

за участю представників:
прокурора прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону Військової прокуратури сил антитерористичної операції Волик О.Г., посвідчення № 035279 від 26.08.2015 р.;

1-го позивача Волков І.М., довіреність № 83/2015 від 16.07.2015 р.;

2-го позивача Марченко О.В., довіреність № 12134 від 19.11.201 р.;

3-тя особа на стороні позивача Медведєва І.А., довіреність № 25/4/56-Д від 26.04.2016 р.;

відповідача Падалко Т.В., довіреність № 5 від 05.01.2016 р.;

3-тя особа на стороні відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 1346Х/1-28) на рішення Господарського суду Харківської області від 25 квітня 2016 року у справі № 922/4065/15

за позовом Заступника військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі:

1) Міністерства внутрішніх справ України, м. Київ,

2) Національної академії Національної гвардії України, м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державна Фінансова інспекція України, м. Київ,

до Державного підприємства "Харківський завод спеціальних машин" Державного концерну «Укроборонпром», м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Центральна об`єднана державна податкова інспекція м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області, м. Харків,

про визнання недійсною частини договору та стягнення 8166,67 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Заступник військового прокурора Харківського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України та Національної академії Національної гвардії України звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ДП "Харківський завод спеціальних машин" Державного концерну «Укроборонпром» про визнання недійсним п. 3.1 договору поставки № 883 від 10.12.2014 р. в частині включення до ціни договору ПДВ у розмірі 20%, що складає 8166,67 грн., та стягнення з відповідача 8166,67 грн. сплаченого ПДВ. Позовні вимоги обґрунтовані з посиланням на те, що операції з постачання комплектуючих до військової зброї (станка поворотного до 12,7 мм кулемета НСВ), відповідно до п. 31 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України в редакції Закону України № 1658-VII від 02.09.2014 р. «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування продукції оборонного призначення», тимчасово на період проведення антитерористичної операції та/або запровадження воєнного стану звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

В процесі розгляду справи в суді першої інстанції ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.07.2015 р. у справі № 922/4065/15 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, залучено Державну Фінансову інспекцію України. Також ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.09.2015 р. у справі № 922/4065/15 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області (яке, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.2015 р. № 892 "Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби", перейменовано в Центральну об`єднану державну податкову інспекцію м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області).

Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.04.2016 р. у справі № 922/4065/15 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Шарко Л.В., суддя Присяжнюк О.О., суддя Аріт К.В.) позовні вимоги задоволено повністю. Визнано недійсним п. 3.1 договору поставки № 883 від 10.12.2014 р. в частині включення до ціни договору ПДВ 20% в розмірі 8166,67 грн. Стягнуто з ДП "Харківський завод спеціальних машин" на користь Національної академії Національної гвардії України суму сплаченого ПДВ у розмірі 8166,67 грн.

Відповідач - ДП "Харківський завод спеціальних машин" Державного концерну «Укроборонпром» звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права та неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним п. 3.1 договору поставки № 883 від 10.12.2014 р. в частині включення до ціни договору ПДВ 20% в розмірі 8166,67 грн. Посилається на те, що режим звільнення від оподаткування ПДВ, як ввезених так і виготовлених на митній території України товарів, поширюється лише при постачанні вказаних товарів для цілей АТО, але умовами укладеного між сторонами договору поставки не передбачено використання поставленого по цьому договору товару (станка поворотного до 12,7 мм кулемета НСВ) для цілей АТО або при запровадженні воєнного стану.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 12.05.2016 р. у справі № 922/4065/15 апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 07.06.2016 р.

Представник апелянта - ДП "Харківський завод спеціальних машин" Державного концерну «Укроборонпром» в судовому засіданні 07.06.2016 р. підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.

Прокурор військової прокуратури Харківського гарнізону Військової прокуратури сил антитерористичної операції відзиву на апеляційну скаргу відповідача не надав, в судовому засіданні 07.06.2016 р. не погоджується з доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник 1-го позивача - Міністерства внутрішніх справ України відзиву на апеляційну скаргу відповідача не надав, в судовому засіданні 07.06.2016 р. заперечує проти апеляційної скарги відповідача, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник 2-го позивача - Національної академії Національної гвардії України у відзиві на апеляційну скаргу відповідача (вх. № 5627 від 01.06.2016 р.) та в судовому засіданні 07.06.2016 р. не погоджується з доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що в листі Державної фіскальної служби України від 06.03.2015 р. № 5306 встановлено, що відповідно до п. 32 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України в редакції Закону України № 1658-VII від 02.09.2014 р. при здійсненні постачання спеціальних засобів індивідуального захисту та інших видів оборонного призначення, їх вартість визначається без ПДВ, незалежно від того, чи вказана необхідність нарахування ПДВ в договорі на постачання цих засобів, чи ні, а також незалежно від дfти укладення такого договору. Зазначає, що факт використання поставленої по договору поставки № 883 від 10.12.2014 р. комплектуючої до військової зброї для забезпечення службово-бойової діяльності в зоні проведення АТО підтверджено матеріалами справи, зокрема телеграмами командуючого Національної гвардії України.

Третя особа на стороні позивача - Державна Фінансова інспекція України у відзиві на апеляційну скаргу відповідача (вх. № 5797 від 06.06.2016 р.) та в судовому засіданні 07.06.2016 р. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Зазначає, що включення ПДВ в розмірі 20% до вартості виготовленої ДП "Харківський завод спеціальних машин" Державного концерну «Укроборонпром» оборонної продукції по договору поставки № 883 від 10.12.2014 р. та сплата Національною академією Національної гвардії України ПДВ в сумі 8166,67 грн. суперечить вимогам підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, зазначена виплата призвела до зайвого витрачання бюджетних коштів другим відповідачем.

Третя особа на стороні відповідача - ДПІ у Дзержинському районі міста Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області Центральна (яка була перейменована в Центральну об`єднану ДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.2015 р. № 892 "Деякі питання територіальних органів Державної фіскальної служби") відзиву на апеляційну скаргу відповідача не надала, свого представника в судове засідання 07.06.2016 р. не направила, хоча про час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням № 783 (т. 2 а.с. 85).

Враховуючи, що третя особа на стороні відповідача була належним чином повідомлена про час та місце судового засідання, явка представника третьої особи на стороні відповідача в судове засідання обов`язковою не визнавалась, в матеріалах справи достатньо документів, щоб розглянути апеляційну скаргу по суті, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку про можливість розглянути справу за відсутністю представника Центральної об`єднаної ДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін і третьої особи в судовому засіданні, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.12.2014 р. між Національною академією Національної гвардії України (замовником) та Державним підприємством "Харківський завод спеціальних машин" (продавцем) укладено договір поставки № 883 щодо виготовлення та постачання комплектуючих військової зброї, а саме: станка поворотного до 12,7 мм кулемета НСВ в кількості 1 одиниці на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 3.1 договору поставки від 10.12.2014 р. № 883, ціна договору становить 49000,00 грн., в тому числі ПДВ 20%, що складає 8166,67 грн. Ціна за одиницю Продукції визначена у Специфікації на поставку (додаток № 1 договору), що попередньо узгоджені протоколом погодження ціни на поставку (додаток №2 договору).

Згідно п. 4.1 договору поставки від 10.12.2014 р. № 883, оплата поставленої продукції здійснюється на підставі виставленої продавцем накладної протягом 30 банківських днів з дня одержання продукції.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На виконання умов договору поставки від 10.12.2014 р. № 883 відповідач виготовив та поставив 2-му позивачу по накладній №х-00000034 від 10.12.2014 р. станок поворотний до 12,7 мм кулемета НСВ у кількості 1 шт. (т. 1 а.с. 19).

2-й позивач отриману продукцію оплатив у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 153 від 11.12.2014 р. на суму 49000,00 грн., в т.ч. ПДВ -8166,67 грн.

З матеріалів справи встановлено, що Державною фінансовою інспекцією в травні 2015 р. проведено ревізію фінансово-господарської діяльності Національної академії Національної гвардії України за 2013-2014 роки та завершений місяць 2015 року, за результатами якої складено Акт від 24.04.2015 р. № 08-20/92 та виявлено завищення Національною академією Національної гвардії України касових та фактичних видатків за загальним фондом у формі 2д за 2012 рік на суму 27500,00 грн., що є порушенням п. 1 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-ХІV (зі змінами) та п. 1.2. Порядку складання фінансової та бюджетної звітності розпорядниками та одержувачами бюджетних коштів № 44, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.01.2012 р., а саме: включення до вартості з виготовлення оборонної продукції ПДВ в розмірі 20%, з яких 8166,67 грн. по спірному договору поставки від 10.12.2014 р. № 883. Закон України від 02.09.2014 р. "Про внесення змін до Податкового кодексу України" щодо звільнення від оподаткування продукції оборонного призначення, який набрав чинності з 25.09.2014 р., передбачає тимчасове на період проведення антитерористичної операції (запровадженої Указом Президента України "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", яким введено в дію "рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р."), звільнення від оподаткування податку на додану вартість операцій з постачання на митній території України продукції оборонного призначення, що визначені п. 32 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, серед яких продукція оборонного призначення, що класифікується за категоріями групи 93 УТК ЗЕД- (магазини до кулеметів) та (інше устаткування та обладнання до кулеметів).

На підставі висновків ревізії Державної фінансової інспекції позивач звернувся до відповідача з вимогою № 1/952 від 22.05.2015 р. про повернення зайво сплачених коштів за договором, а саме: 20% ПДВ в сумі 8166,67 грн.

У відповіді на вимогу позивача від 02.06.15 р. відповідач відмовився повернути сплачений позивачем ПДВ у розмірі 20% в сумі 8166,67 грн., з посиланням на те, що умови договору поставки від 10.12.2014 р. № 883 сторонами виконані в повному обсязі та відповідно до ч. 3 ст. 632 Цивільного кодексу України, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до ст. 11 Цивільного Кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного Кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ст.ст. 651, 652 Цивільного кодексу України, зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зокрема, договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Статтею 215 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою недійсності правочину є недотримання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу, а частиною 3 цієї статті передбачено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р. № 9 Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними, обставини, щодо яких помилилась сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також, що вона має істотне значення.

Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 р. "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14.04.2014 р. № 405/2014 на території України запроваджено проведення антитерористичної операції.

Законом України № 1658-VII від 02.09.2014 р. "Про внесення змін до Податкового кодексу України" щодо звільнення від оподаткування продукції оборонного призначення, який набрав чинності з 25.09.2014 р., передбачено тимчасове на період проведення антитерористичної операції звільненння від оподаткування податку на додану вартість операцій з постачання на митній території України продукції оборонного призначення, що визначена в п. 32 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України.

До такої продукції відноситься, зокрема, продукція оборонного призначення, що класифікується за категоріями групи 93 УТК ЗЕД - (магазини до кулеметів) та (інше устаткування та обладнання до кулеметів).

Режим звільнення від оподаткування ПДВ відповідно до п. 32 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового Кодексу України застосовується як до операцій з постачання товарів, що ввозяться на митну територію України, так і до операцій з постачання товарів, вироблених на митній території України, які поставляються після дати набрання чинності Законом № 1561.

Постачання станка поворотного до 12,7 мм кулемета НСВ (який є предметом договору поставки від 10.12.2014 р. № 883) для оборонних цілей в зону АТО підтверджується розпорядженням заступника командувача НГУ полковника О.В. Мясникова від 23.01.2015 р., згідно якого з метою ефективного виконання службово-бойових завдань поворотний станок був переданий до військової частини НОМЕР_1 Східного територіального управління (т. 2 а.с. 15). Тому посилання відповідача на те, що у договорі поставки № 883 від 10.12.2014 р. не вказано, що станок поворотний постачається саме для використання в оборонних цілях при проведенні антитерористичної операції, є безпідставним.

За приписами Закону України "Про державне оборонне замовлення" від 03.03.1999 р., продукція оборонного призначення - це озброєння, військова та спеціальна техніка, військова зброя і боєприпаси, спеціальні комплектувальні вироби для їх виготовлення та експлуатації, матеріали та обладнання, спеціально призначені для їх розроблення, виготовлення або використання, спеціальні технічні засоби.

Відповідно до Витягу з книги "Міністерства оборони СРСР Керівництво по 12.7 мм КУЛЕМЕТУ "УТЕС" (НСВ-12.7)" (т. 2 а.с. 21-25) (далі мовою оригіналу):

"12.7-мм пулемет НСВ-12.7 "УТЕС" на универсальном станке. 12.7-мм пулемет НСВ-12.7 на универсальном станке предназначен для борьбы с низколетящими воздушными целями на наклонных дальностях до 1500 м, а также для борьбы с легкобронированными наземными целями, транспортными средствами и групповыми живыми целями на дальностях до 1500-2000м. Универсальный станок обеспечивает стрельбу из 12.7-мм пулемета НСВ-12.7 по воздушным и наземным целям как с грунта, так и из кузова автомобиля ГАЗ-66. Крепление станка в кузове автомобиля осуществляется тремя болтами и гайками. При стрельбе с грунта по воздушным целям станок обеспечивает круговой обстрел с наведением пулемета по вертикали от -10 до +85. ... Станок, закрепленный в кузове автомобиля, обеспечивает стрельбу по воздушным и наземным целям, как при остановке, так и во время движения автомобиля. Стрельба ведется при положении стрелка на сиденье. При стрельбе из кузова станок обеспечивает круговой обстрел с наведением пулемета по вертикали от +22 градуса до +85 градусов. ... Станок позволяет вести стрельбу из пулемета лежа, с колена, стоя из окопов, а также из дотов и других сооружений с соответствующим закреплением его в установках. Для удобства стрельбы за счет изменения положения опор станка предусмотрена высота линии огня от 310 до 410 мм. Механизмы станка обеспечивают стрельбу из пулемета в точку, с рассеиванием по фронту и в глубину. ... В походном положении станов компактно складывается и переносится за спиной на ремнях. Масса пулемета (НСВТ-12.7)- 25 кг. Масса ствола - 9 кг. Масса патронной коробки, снаряженной 50 патронами, - 11.1 кг. Масса станка- 16 кг. Масса оптического прицела- 1.7 кг. ... В комплект пулемета входят: оптический прицел, металлические коробки с лентами, треножный станок, ЗИП и чехлы. ... Для перевода пулемета и станка их походного положения в боевое необходимо выполнить следующие работы. Установить станок ... Установить и закрепить пулемет на станке ... При установке пулемета на огневой позиции необходимо поворотом опор в вертикальной плоскости отгоризонтировать станком с обеспечением требуемой высоты линии огня. При этом в зависимости от состояния грунта передняя опора станка закрепляется сошником или клыками. При стрельбе с грунта средней плотности (глина, дёрн) ... При стрельбе с твердого грунта (мерзлый грунт, асфальт) ... Справа от станка устанавливается на грунт коробка с лентой, снаряженной патронами. В связи с тем, что лапы задних опор при стрельбе вследствие отката перемещаются по грунту назад, необходимо следить за тем, что бы за задними лапами не было препятствий для их отката. ... Для производства стрельбы необходимо нажать на спусковой крючок рукоятки станка (кнопку электроспуска). При этом спусковой крючок ( толкатель электроспуска) поднимает толкатель, который, взаимодействуя с роликами рычага толкателя через систему рычагов, приподнимает шептало и освобождает затворную раму с затвором, которая под воздействием возвратно-боевой пружины устремляется вперед. ...

Отже, з витягу з книги Міністерства Оборони СРСР керівництво по 12.7 мм КУЛЕМЕТУ "УТЕС" (НСВ-12.7)" вбачається, що назва кулемету, а саме: « 12.7-мм кулемет НСВ-12.7 "УТЕС" на універсальному станку», включає в себе і станок до кулемету, який забезпечує його належне використання, тому посилання відповідача на те, що використання кулемету можливе без станка до нього, спростовується наданим до справи керівництвом до 12.7-мм кулемету НСВ-12.7. "УТЕС" на універсальному станку (т. 2 а.с. 21).

Вищезазначене також підтверджується наданим позивачем до матеріалів справи експертним висновком доценту кафедри озброєння та стрільби В.В. Афанасьєва щодо застосування поворотного станка до 12,7-мм кулемета НСВ, згідно якого використання кулемета НВС без поворотного станка неможливе, використання цього кулемета без станка є порушенням заходів безпеки при поводженні зі зброєю під час стрільби (т. 1 а.с. 186).

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наданий відповідачем експертний висновок Харківської торгово-промислової палати № 859/15 від 09.10.2015 р. (т. 1 а.с. 158) не являється належним доказом, оскільки зазначений експертний висновок не стосується предмету договору поставки № 883 від 10.12.2014 р., адже предметом дослідження цього експертного висновку є опора-стійка у зборі, а не станок поворотний до 12.7-мм кулемету НСВ (т. 1 а.с. 12-17).

Колегія суддів апеляційної інстанції також погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність посилання відповідача на необхідність отримання висновку торгово-промислової палати або науково-дослідного інституту судових експертиз для визначення коду товару згідно УКТ ЗЕД, оскільки такі посилання в листах ДФІ (т. 1 а.с. 94-95, 97-98) не являються обов`язковою умовою для визначення коду товару, а лише містять посилання на їх доцільність.

Як вбачається з положень п. 3.1. договору від 10.12.2014 року № 883, до вартості з виготовлення оборонної продукції ДП "ХЗСМ" було включено ПДВ в розмірі 20% в сумі 8166,67 грн., які були сплачені Національною академією Національної гвардії України, що суперечить 2 підрозділу XX розділу Прикінцевих Положень Податкового кодексу України та, в свою чергу, призвело до зайвого витрачання коштів Національною академією Національної гвардії України в сумі 8166,67 грн., чим завдано останній шкоди (збитків) на вказану суму.

Завищення касових та фактичних видатків за загальним фондом на суму 8166,67 грн. за вказаним договором встановлено ревізією окремих питань фінансово-господарської діяльності Академією, проведеною фахівцями Державної фінансової інспекції в Харківській області протягом травня 2015 року.

Згідно Положення про Державну фінансову інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.08.2014 р. № 310, Держфінінспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Відповідно до п. 6 зазначеного Положення, Держфінінспекція України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; при виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Також Положенням установлено, що у разі, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів Держфінінспекція України має право звернутися до суду в інтересах держави.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджету та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Право Державної фінансової інспекції в Полтавській області на звернення до суду з позовом про стягнення завданих державі збитків, встановлених за результатом проведеної нею перевірки, не позбавляє позивача права на самостійне звернення до суду з позовом про відшкодування завданої йому шкоди (збитків).

Враховуючи вищезазначене, судова колегія прийшла до висновку про обґрунтованість позовних вимог, тому місцевим господарським судом під час прийняття рішення від 25.04.2016 р. у справі № 922/4065/15 повністю досліджено обставини, які мають значення для справи, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права та зроблено висновки, які відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування або зміни зазначеного рішення.

Згідно ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до п. 5 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний викласти в позовній заяві обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, надати докази, що підтверджують позов.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 25 квітня 2016 року у справі № 922/4065/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Харківський апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови складено та підписано 09.06.2016 року.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Івакіна В.О.