ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року Справа № 915/578/16

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Гриньової-Новицької Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 8151 від 15.10.2015;

від відповідача - 1: не з'явився,

від відповідача - 2: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кредобанк",

79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78,

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торговельний дім "Тропік Ойл",

54046, м. Миколаїв, вул. Цілинна, 22-Б,

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік Ойл",

54046, м. Миколаїв, вул. Цілинна, 22-Б,

про стягнення 2893504грн. 61 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" (далі - банк, позивач) звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торговельний дім "Тропік Ойл" (далі - боржник, позичальник, відповідач-1) та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік Ойл" (далі - поручитель, відповідач-2) в солідарному порядку 2893504грн. 61коп. - заборгованість за Генеральним договором № 18-2011 від 25.11.2011 про здіснення кредитування.

Крім того позивач просить відшкодувати йому за рахунок відповідачів судовий збір у сумі 43402грн. 57коп., сплачений за розгляд справи господарським судом.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, шляхом надсилання на їх адреси ухвали суду від 19.05.2016.

Вказаною ухвалою суд призначив справу до розгляду у судовому засіданні та зобов'язав позивача надати низку документів, а відповідачів - відзиви на позовну заяву.

Вимоги ухвали позивач виконав повністю, відповідачі відзиви не надали, позов не заперечили і не спростували, проте 09.06.2016 звернулися до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи.

Розглянувши вказані клопотання, суд відхилив їх з огляду на таке: ухвалою від 19.05.2016 суд не визнавав явку представників сторін у судове засідання обов'язковою, а лише пропонував відповідачам надати відзиви на позовну заяву та підтвердити їх належними доказами.

Участь у судовому засіданні і надання відзиву на позовну заяву - це право, а не обов'язок сторони у справі. Всупереч приписам ст. 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, відповідачі не надали жодних доказів на підтвердження обставин, які свідчать про необхідність присутності їх представників у судовому засіданні. Нез'явлення в засідання представників сторін є підставою для відкладення розгляду справи у випадках, коли це перешкоджає вирішенню спору або вони не з'явилися на виклик суду.

Відповідно до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 28.12.2011 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

З таких обставин, відповідно до ст. 75 ГПК, спір розглянуто за наявними у справі матеріалами, вивчивши які, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову. Висновок суду ґрунтується на такому: 25.11.2011 між банком та позичальником було укладено Генеральний договір № 18-2011 про здіснення кредитування, відповідно до умов якого банк, в межах встановленого ліміту кредитування, надає позичальнику кредит на умовах цього договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит, сплатити проценти та комісію за користуванням кредитом, а також інші платежі, передбачені Генеральним договором та додатковими договорами до нього.

Відповідно до п. п. 2.1.1, 2.1.5 Генерального договору максимальний ліміт заборгованості за лімітом кредитування становить 2400000грн., строк дії ліміту кредитування - з 25.11.2011 по 24.11.2016 включно.

Конкретні умови кредитування, а саме: валюта, сума, цільове призначення та строк кредиту, розмір процентної ставки, порядок погашення кредиту, форма та спосіб надання кредиту, графік погашення визначаються додатковими договорами до Генерального договору, що укладаються між сторонами та є його невід'ємними частинами ( п. 2.2 Генерального договору).

Відповідно до п. 5.9 Генерального договору банк у випадках, передбачених п. 2.8 цього договору, зокрема невиконання позичальником зобов'язань, передбачених цим договором, додатковими угодами до цього договору та/або договорами, якими забезпечується виконання зобов'язання за цим договором, має право вимагати дострокового повернення кредиту/кредитів процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за цим договором та додатковими договорами.

Пунктом 5. 10 Генерального договору встановлено, що позичальник зобов'язаний протягом 10 банківських днів з моменту отримання письмової вимоги банку достроково повернути кредити, проценти, комісії та іншу належні до сплати платежі за цим Договором та додатковими угодами.

В рамках Генерального договору 02.10.2014 між банком та позичальником укладено Додатковий договір № 9 (далі - Договір № 9 ), згідно з умовами якого розмір кредиту складає 2380000грн., розмір процентної ставки - 23, 03% річних, кінцевий термін погашення згідно з графіком (п. 2.10) - 19.05.2016. Згідно з п. 2.2 Договору № 9 цільове призначення кредиту - погашення кредитної заборгованості згідно договору № 18-2013 про надання овердрафту від 13.06.2013 та додаткового договору № 7 від 20.08.2013 про надання кредитної лінії відповідно до Генерального договору № 18-2011 від 25.11.2011.

Банк виконав свої договірні зобов'язання повністю, надавши позичальнику 2380000грн., що підтверджено меморіальними ордерами №32191915 та №32190756 від 07.10.2014.

Позичальник зобов'язань за Генеральним договором та Договором № 9 належним чином не виконує, кредит та проценти за користування кредитом не сплачує, у зв'язку з чим станом на 22.03.2016 заборгованість становить 2801890грн. 95коп., з яких: 2340000грн. - неповернута сума кредиту; 440567грн. 70коп. - заборгованість по процентам; 21323грн. 25коп. - заборгованість по комісії за адміністрування кредиту.

Несплатою цієї суми відповідач -1 порушує право позивача, умови договорів та вимоги ст. 526 Цивільного кодексу України (далі -ЦК) згідно з якою зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання є порушенням зобов'язання (ст. 610 ЦК), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК). Договором (п. 7.1 Генерального договору) встановлено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочки, за весь час прострочення.

На підставі п. 7.1 Генерального договору банк нарахував позичальнику пеню у загальній сумі 91613грн. 66коп. за прострочення грошових договірних зобов'язань з 22.09.2015 по 21.03.2016: 65586грн. - по простроченій сумі кредиту; 24771грн. 30коп. - по прострочених процентах; 1256грн. 36коп. - по простроченій комісії за адміністрування кредиту.

Розрахунок пені наведений на аркуші справи 17.

Під час підготовки справи до розгляду, ухвалою від 19.05.2016 суд зобов'язав позивача здійснити розрахунок пені відповідно до вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, однак такого розрахунку позивач не здійснив і своїм правом на стягнення пені з першого дня порушення зобов'язань до моменту пред'явлення позову не скористався. За таких обставин суд погоджується з нарахуванням пені лише за останні 6 місяців прострочення.

Отже, загальна сума, що підлягає стягненню з відповідача -1 за Генеральним договором та Договором № 9 складає 2893504грн. 61коп.

Виконання зобов'язань позичальника перед банком за Генеральним договором та Договором № 9 було забезпечено договором поруки від 02.10.2014 (далі - Договір поруки), укладеним банком з ТОВ "Тропік Ойл" - відповідачем - 2 у справі.

Відповідно до п. 1.1 Договору поруки поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором за виконання ТОВ " Виробничо-торговельний дім "Тропік Ойл" зобов'язань в повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісії за користування кредитом, пень, штрафів, неустойок) за Генеральним договором № 18-2011 про здійснення кредитування від 25.11.2011 та всіма додатковими договорами, укладеними між боржником та кредитором.

Відповідно до п. п. 2.2, 2.3 Договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобов'язань за Генеральним договором та Договором № 9, банк письмово повідомляє про це поручителя, а поручитель зобов'язаний сплатити банку заборгованість боржника протягом 7 робочих днів з моменту невиконання боржником зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно зі ст. 554 ЦК у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 543 ЦК встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

За таких обставин, вимоги позивача до відповідачів про стягнення заборгованості за Генеральним договором та Договором № 9 в сумі 2893504грн. 61коп. в солідарному порядку є цілком правомірними.

З матеріалів справи вбачається, що після пред'явлення позову до суду відповідачами вдруге прийняте рішення про припинення діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торговельний дім "Тропік Ойл" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік Ойл", однак доказів того, що відповідні відомості внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відповідачі суду не надали; згідно з витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № № НОМЕР_1, НОМЕР_2, наданими позивачем, станом на 13.05.2016 (дата звернення з позовом до суду) відомості про перебування Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торговельний дім "Тропік Ойл" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік Ойл" в процесі припинення - відсутні.

Враховуючи, що позовні вимоги чинному законодавству не суперечать, ґрунтуються на договорах сторін, матеріалами справи підтверджені, відповідачами не заперечені і не спростовані, - вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торговельний дім "Тропік Ойл" (54046, м. Миколаїв, вул. Цілинна, 22-Б, ідентифікаційний код 33188466) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тропік Ойл" (54046, м. Миколаїв, вул. Цілинна, 22-Б, ідентифікаційний код 32700968) на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, ідентифікаційний код 09807862) заборгованість за Генеральним договором №18-2011 про здіснення кредитування від 25.11.2011 в сумі 2893504грн. 61коп., з яких: 2340000 (два мільйони триста сорок тисяч) грн. - неповернута сума кредиту; 440567 (чотириста сорок тисяч п'ятсот шістдесят сім) грн. 70коп. - заборгованість по відсотках; 21323 (двадцять одна тисяча триста двадцять три) грн. 25коп. - заборгованість по комісії за адміністрування кредиту; 65586 (шістдесят п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят шість) грн. - пеня по простроченій сумі кредиту; 24771 (двадцять чотири тисячі сімсот сімдесят одна) грн. 30коп. - пеня по прострочених відсотках; 1256грн. 36коп. - пеня по простроченій комісії за адміністрування кредиту та судовий збір в сумі 43402 (сорок три тисячі чотириста дві) грн. 57коп.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК.

Відповідно до ст. 84 повне рішення складено та підписано 10 червня 2016 року.

Суддя Т.В.Гриньова-Новицька