донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

08.06.2016 справа №913/483/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:Колядко Т.М.
суддівТатенко В.М. , Бойченко К.І.

за участю представників сторін:
від позивача:не з'явився,
від відповідача:Груздо І.М. - за довіреністю № 01/4-6-15 від 11.01.2016,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуДержавного підприємства "Первомайськвугілля", м. Гірське Попаснянського району Луганської області,

на рішення господарського суду Луганської області

від25.04.2016 року

по справі№913/483/16

за позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_5, що проживає в АДРЕСА_1,
доДержавного підприємства "Первомайськвугілля", м. Гірське Попаснянського району Луганської області,
простягнення заборгованості в сумі 373 800, 00 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Луганської області (суддя С.В. Масловський) від 25.04.2016 по справі № 913/483/16 позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5, що проживає в АДРЕСА_1 (далі - ФОП ОСОБА_5, позивач) до Державного підприємства "Первомайськвугілля", м. Гірське Попаснянського району Луганської області (далі - ДП "Первомайськвугілля", відповідач) задоволено у повному обсязі та стягнуто з останнього 373 800, 00 грн. основного боргу і 5 607, 00 грн. судового збору.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, ДП "Первомайськвугілля" звернулось до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вказане рішення, посилаючись на неповне з'ясування та недоведеність господарським судом обставин, що мають значення для справи, які господарський суд визнав встановленими.

Зокрема, апелянт зазначає, що документи, які господарський суд визнав належними доказами надання позивачем послуг з охорони та утворення заборгованості за ними, мають суттєві недоліки, зокрема, підписані неуповноваженими на це особами, деякі з них не містять обов'язкових реквізитів, передбачених Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Заявник також посилається на те, що позивачем рахунки на оплату послуг з охорони протягом дії договору не виставлялись, що позбавляє, на думку заявника, зазначених документів статусу первинних, які є доказами здійснення господарської операції.

Крім того, ДП "Первомайськвугілля" вказує на те, що плату за вказані послуги необхідно стягувати за фактично надані послуги, а не в розмірі, що зазначений в договорі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 25.05.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 08.06.2016.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, свого представника в судове засідання не направив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

Враховуючи зазначені обставини, що виключають можливість направлення на юридичну адресу ОСОБА_5 ухвали апеляційного суду про призначення судового засідання за допомогою ДП "Укрпошта", відомості щодо дати та місця судового засідання було розміщено 26.05.2016 на офіційному веб-порталі "Судова влада України", що вважається належним повідомленням.

Крім того, позивачу було направлено зазначену ухвалу на його поштову адресу, вказану в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.06.2016 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.09.2013 між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 (Виконавець) та Державним підприємством "Первомайськвугілля" (Замовник) укладено договір № 228/01-11-13 про надання послуг за кошти підприємства на охорону цінних вантажів, за умовами якого Замовник передає, а Виконавець приймає під охорону цінний вантаж (О'бєкт) та забезпечує повне збереження і контроль вантажу (Об'єкту) від станції відправника "Гірська" до станції "Світланово" Попаснянського відділення Донецької залізниці, а саме: залізничні вагони, навантажені вугіллям (далі - Договір).

Згідно з п. 3.1 Договору загальна орієнтовна сума цього Договору договірна та становить - 747 600, 00 грн. без ПДВ, щомісячно по 186 900, 00 грн. на місяць без ПДВ.

Порядок здійснення оплати передбачено розділом 4 Договору, згідно з яким розрахунки Замовником проводяться на підставі виставленого Виконавцем рахунку, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

Оплата Замовником за надані Виконавцем послуги провадиться після виставлення Виконавцем рахунку, за умови наявності підписаного Сторонами акту виконаних послуг. Розрахунки за надані послуги передбачають відстрочку платежу до 30 днів (п. 4.2 Договору).

Строк дії договору: з 01.09.2013 і діє до 01.01.2014 (п. 10.1 Договору).

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем було надано послуги на загальну суму 747 600, 00 грн., що підтверджується актами приймання-здачі робіт (послуг) від 30.09.2013, 31.10.2013, 30.11.2013 та 31.12.2013, підписаними від Замовника без будь-яких зауважень керівником підприємства, підпис якого скріплено печаткою (а.с. 20-23).

Оскільки, відповідачем було здійснено лише часткову оплату отриманих послуг на загальну суму 373 800, 00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 1496 від 29.01.2014 та № 1081 від 12.12.2013 (а.с. 50-51), суд зробив висновок, що Замовник свої зобов'язання за Договором в частині проведення повного розрахунку за отримані послуги охорони не виконав, у зв'язку з чим заборгованість останнього склала 373 800, 00 грн., тому позовні вимоги є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести певними засобами доказування ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд першої інстанції надав належну правову оцінку правовідносинам сторін за Договором, який за своєю природою є договором про надання послуг, що регулюється ст.ст. 901-907 Цивільного кодексу України.

Згідно з умовами Договору (п. 4.2 розділу 4 "Порядок здійснення оплати") сторони передбачили, що оплата здійснюється за умови підписаного Сторонами акту виконаних послуг.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог надані акти приймання-здачі робіт (послуг), які відповідачем не спростовані.

Посилання апелянта на підписання актів приймання-здачі робіт (послуг) керівником підприємства, який не може брати безпосередньої участі у здійсненні господарської операції, а тому і не має відповідних повноважень на підписання зазначених актів, апеляційним судом визнаються безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законодавстві та умовах договору № 228/01-11-13 від 01.09.2013, якими не визначено особу, яка уповноважена з боку відповідача приймати виконані послуги позивача та підписувати відповідні акти, а керівник підприємства має право представляти його без довіреності.

В обґрунтування апеляційної скарги ДП "Первомайськвугілля" також зазначає, що акти приймання-здачі робіт (послуг) є неналежними та недостатніми доказами для підтвердження факту надання послуг з охорони, оскільки не відповідають типовим формам первинних документів. Така позиція не приймається колегією суддів до уваги, оскільки, сторони в Договорі передбачили оформлення надання та прийняття послуг з охорони саме шляхом підписання актів приймання-здачі робіт (послуг).

Згідно з п. 4.1 Договору розрахунки Замовником проводяться на підставі виставленого Виконавцем рахунку, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

З огляду на те, що в п. 3.1 Договору визначена сума щомісячної оплати за надані послуги, ненаправлення такого рахунку або відсутність доказів його направлення не є прострочкою кредитора в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України, тому відповідні доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції щодо розміру заборгованості.

Оскільки Акт звірки взаєморозрахунків станом на 05.05.2014 між ФОП ОСОБА_5 та ДП "Первомайськвугілля" не є первинним документом в розумінні ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України", зауваження апелянта щодо його оформлення не спростовують доказів виконання позивачем договірних зобов'язань.

Одним із доводів апеляційної скарги відповідача є посилання на часткове споживання послуг в межах господарської діяльності ДП "Первомайськвугілля", підтвердженням чого є надані суду першої інстанції відомості про відвантаження вугілля ДП "Первомайськвугілля" зі ст. Гірська до ст. Світланово протягом вересня-грудня 2013 (а.с. 37). А тому, на думку апелянта, стягнення коштів здійснено за фактично не надані у повному обсязі послуги, оскільки умовами Договору встановлена фіксована ціна без урахування обсягу фактично наданих послуг. В обґрунтування зазначеного апелянт надав власний розрахунок щодо вартості фактично наданих послуг. Колегія суддів такий розрахунок оцінює критично з врахуванням наступного.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Умовами Договору сторони передбачили сплату щомісячно по 186 900, 00 грн. При цьому обсяги послуг (кількість вагонів, збереження та контроль вантажу в яких забезпечує Виконавець) не обумовлено, в залежності від кількості вагонів визначена лише кількість охоронців (п. 1.5 Договору).

Втім, пунктом 3.2 Договору передбачено, що ціна може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Крім того, згідно з п. 11.2 Договору будь-яке положення цього договору може бути змінено або доповнено відповідно до домовленості сторін і вважатиметься дійсним за умови здійснення його у письмовій формі і підписано уповноваженими представниками сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, суду не надано жодного доказу на підтвердження підписання сторонами будь-яких додаткових угод до Договору стосовно ціни, тому заперечення відповідача в цій частині колегія суддів вважає необґрунтованими.

Наведений в апеляційній скарзі розрахунок з визначенням вартості послуг за 1 день не може бути врахований, оскільки не ґрунтується на умовах Договору. Крім того, колегія суддів враховує, що плата за договором про надання послуг регулюється ст. 903 Цивільного кодексу України, згідно з якою у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідачем не доведено, що ФОП ОСОБА_5 не виконав договір № 228/01-11-13 від 01.09.2013 щодо обсягу наданих послуг, оскільки умовами договору не передбачено кількості вагонів з вугіллям, які підлягали охороні щомісяця.

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі ДП "Первомайськвугілля", зазначених в рішенні суду висновків не спростовують, тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду Луганської області про зобов'язання відповідача оплатити заборгованість в розмірі 373 800, 00 грн. за надання послуг з охорони.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства "Первомайськвугілля", м. Гірське Попаснянського району Луганської області, на рішення господарського суду Луганської області від 25.04.2016 у справі № 913/483/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 25.04.2016 у справі № 908/483/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: В.М. Татенко

К.І. Бойченко

Надруковано 6 прим.: 2 - позивачу 1 - відповідачу 1 - у справу 1 - ДАГС 1 - ГСЛО