ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2016 р. Справа № 18/257

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Камишева Л.М. , суддя Фоміна В. О.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників:

ВАТ "Бурова Компанія "Букрос" - Кулій В.М. (дов. від 29.01.2015р.)

ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (дов. від 09.09.2014р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ВАТ "Бурова Компанія "Букрос" (вх. №1561 П/2) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.04.2016р. у справі №18/257

за заявою Державної податкової інспекції у м. Полтаві, м. Полтава

до Відкритого акціонерного товариства "Бурова Компанія "Букрос", м. Полтава

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.04.2016р. у справі 18/257 (суддя Білоусов С.М.) здійснено заміну кредитора - ПАТ "Полтава-банк" у справі №18/257 про банкрутство ВАТ "Бурова компанія "Букрос" на ОСОБА_2 з грошовими вимогами до боржника ВАТ "Бурова компанія "Букрос" в сумі 2460361,57 грн. Ухвалено розпоряднику майна - внести до реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство ВАТ "Бурова компанія "Букрос" відомості про заміну кредитора та надати суду уточнений реєстр вимог кредиторів.

ВАТ "Бурова Компанія "Букрос" з ухвалою суду першої інстанції не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.04.2016р. у справі №18/257 та прийняти нову, якою відмовити ПАТ "Полтава-банк", ОСОБА_2 у задоволенні заяв про зміну кредитора у справі №18/257. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм Цивільного кодексу України.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.06.2016р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 16.06.2016р.

16.06.2016р. від ПАТ "Полтава-банк" електронною поштою (вх.№1007) та факсом (вх. № 101) надійшли заперечення на апеляційну скаргу ВАТ "Бурова Компанія "Букрос", в яких ПАТ "Полтава-банк" апеляційну скаргу відхилити, ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.04.2016р. у справі №18/257 - залишити без змін (вх. № №6241,6242).

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.04.2016р. у справі №18/257 - скасувати, у задоволенні заяв про заміну кредитора - відмовити.

Представник ОСОБА_2 проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.04.2016р. у справі 18/257 - без змін.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.07.2006р. порушене провадження у справі № 18/257 про банкрутство ВАТ "Бурова компанія "Букрос".

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.10.- 24.10.2008р. у справі №18/257 затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ "Бурова компанія "Букрос".

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.02.2014 здійснено заміну кредитора - ПАТ "Полтава-банк" на ОСОБА_2 з грошовими вимогами до боржника в сумі 2 460 361,57 грн., зобов'язано розпорядника майна боржника внести зміни до реєстру вимог кредиторів ВАТ "Бурова компанія "Букрос".

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 у справі №18/257 ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.02.2014 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.04.2015 р. скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 та ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.02.2014 по справі №18/257. Справу № 18/257 в частині розгляду заяви про заміну первісного кредитора - ПАТ "Полтава Банк" на кредитора ОСОБА_2 направлено на новий розгляд до господарського суду Полтавської області.

26.04.2016р суд першої інстанції встановивши, що, по - перше: за договором відступлення права вимоги новий кредитор одержує права вимагати від боржника всіх зобов'язань за основним договором; по -друге: кредитні договори № 1443 від 28.01.2003р. та №1999 від 30.09.2004р., за якими відступлено право вимоги, не містять заборони щодо відступлення права грошової вимоги за цими договорами або його обмеження, а відтак, згода боржника на заміну кредитора у грошовому зобов'язанні не потрібна; по - третє: боржника проінформовано про укладення договору відступлення права вимоги від 06.09.2013р. та про те, що новий кредитор ОСОБА_2 отримав право вимоги до ВАТ "Бурова компанія "Букрос» за грошовими зобов'язаннями на суму 2460361,57 грн.; по - четверте: відбувся повний розрахунок по сплаті ціни відступлення права вимоги на користь ПАТ "Полтава Банк" та відбулась передача документів, що засвідчують право вимоги, дійшов висновку про можливість задоволення поданих ПАТ "Полтава-банк" і ОСОБА_2 заяв та необхідність здійснення заміни кредитора у справі про банкрутство ВАТ "БК "Букрос": ПАТ "Полтава-банк" на ОСОБА_2

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком місцевого господарського суду, враховуючи наступне.

28.01.2003р. між ПАТ "Полтава-банк" (далі - банк) та ВАТ "Бурова компанія "Букрос" (далі - позичальник) укладено кредитний договір №1143, відповідно до умов якого банк надає в користування позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії для виконання позичальником заходів по поновленню обігових коштів, в тому числі виплаті зарплат, податків, оплати матеріалів, енергоносіїв, послуг та інш. в сумі 1300000,00 грн. на умовах, визначених цим договором. Забезпеченням зобов'язань по цьому договору є договір застави (п. 7.1 кредитного договору).

28.01.2003р. в забезпечення зобов'язань за кредитними договором №1443 від 28.01.2003р. між ПАТ "Полтава-банк" (заставодержатель) та ВАТ "Бурова компанія "Букрос" (заставодавець) укладено договір застави №1443, відповідно до умов якого, з урахуванням додаткової годи від 05.01.2004р., заставодавець передає в заставу заставодержателю належне йому на праві власності майно, а саме: обладнання, що знаходиться за адресою: Полтавська обл. с. Супрунівка, згідно опису заставленого майна заставною вартістю 3848266,00 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області у справі № 20/472 від 12.01.2005р. за позовом АБ "Полтава-банк" до ВАТ "Бурова компанія "Букрос" про стягнення 1332819,67 грн., вирішено позов задовольнити повністю; для погашення заборгованості ВАТ "Бурова компанія "Букрос" перед АБ "Полтава-банк" в сумі 1332819,67 грн., з яких: 1300000 грн. сума неповернутого кредиту, 32819,67 грн, сума несплачених процентів звернути стягнення на заставлене за договором застави №14143 від 28.01.03р. майно ВАТ "Бурова компанія "Букрос": комплект бурового обладнання НБО-Е в кількості 1 од. заставною вартістю 2298096 грн., комплект бурового обладнання НБО - Д в кількості 1 од. заставною вартістю 1550170 грн.

30.09.2004р. між ПАТ "Полтава-банк" (далі - банк) та ВАТ "Бурова компанія "Букрос" (далі - позичальник) укладено кредитний договір №1999, відповідно до умов якого банк надає в користування позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії для виконання позичальником заходів по поновленню обігових коштів, в тому числі погашенні кредиторської заборгованості за відсотками банку в сумі 431000,00 грн. на умовах, визначених цим договором. Забезпеченням зобов'язань по цьому договору є договір застави від 30.09.2004р. (п. 7.1 кредитного договору).

30.09.2004р. в забезпечення зобов'язань за кредитними договором №1999 від 30.09.2004р. між ПАТ "Полтава-банк" (заставодержатель) та ВАТ "Бурова компанія "Букрос" (заставодавець) укладено договір застави №1999 заставодавець передає в заставу заставодержателю належне йому на праві власності майно, а саме: обладнання, що знаходиться за адресою: Полтавська обл. с. Супрунівка, с. Сагайдак, згідно опису заставленого майна заставною вартістю 1955200,00 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області у справі №12/18 від 05.04.2005р. за позовом АБ "Полтава-банк" до ВАТ "Бурова компанія "Букрос" про звернення стягнення на заставне майно на суму 449841,41 грн., вирішено позовні вимоги задовольнити; стягнуто з ВАТ "Бурова компанія "Букрос" на користь АБ "Полтава-банк" 449841,41 грн. та 1818 грн. судових витрат, звернувши стягнення на заставне майно превенторну установку HDU - 9*70,1995 р.в., превенторну установку HDU - 9*70, 1980 р.в., противикидове обладнання ОП2-280*350,1989 р.в.; противикидове обладнання ОП2-280*350,1990 р.в.

20.04.2006р. ПАТ "Полтава-банк" звернулося у справу про банкрутство ВАТ "Бурова компанія "Букрос" з заявою про визнання вимог в сумі 2462082,00 грн., які забезпечені заставою майна боржника.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.10.- 24.10.2008р. у справі №18/257, зокрема, визнано грошові вимоги ПАТ "Полтава-банк" в сумі 2420361,75 грн. (І черга).

09.01.2014р. від ПАТ "Полтава - Банк" (первісний кредитор) надійшла заява про заміну кредитора у справі про банкрутство ВАТ "Бурова компанія "Букрос" на кредитора гр. ОСОБА_2, згідно договору про відступлення права вимоги до боржника на суму 2460361,57 грн. ( а.с.79-81 т.48).

25.02.2014 гр. ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про заміну кредитора у справі, а саме, первісного кредитора - ПАТ "Полтава -Банк" на нового кредитора - гр. ОСОБА_2 (а.с.67 т.51).

Відповідно до ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченого цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла на час порушення провадження у даній справі) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Загальні підстави та порядок заміни кредитора у зобов'язанні встановлені статтею 512 ЦК України, в силу якої кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов'язується або не зобов'язується їх оплатити.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.09.2013 р. між ПАТ "Полтава-банк" (первісний кредитор) та ОСОБА_2 (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги за кредитним договором (далі - договір), за яким ПАТ "Полтава-банк" передає, а ОСОБА_2 набуває в порядку та строки, встановлені договором всі права вимоги та інші права, що належать ПАТ "Полтава-банк" в момент укладення цього договору або можуть виникнути в майбутньому на підставі кредитного договору (кредитна лінія) №1999 від 30.09.2004 р. та договору №1443 від 28.01.2003 р. з урахуванням всіх змін і доповнень до нього (далі - основний договір), включаючи всі винесені на користь первісного кредитора судові рішення, постанови та ухвали з питання боргу за основним кредитним договором, укладеним між ПАТ "Полтава-банк" та ВАТ "Бурова компанія "Букрос" (далі - боржник) (п.1.1. договору).

За цим договором новий кредитор одержує усі права (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань за основним договором. Відступлення права вимоги здійснюється на платній основі. Розмір права вимоги на день укладання цього договору становить 2460361,57 грн., що підтверджено ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.11.2008р. та постановою від 22.01.2009р. шляхом включення даної суми до реєстру вимог кредиторів в справі про банкрутство ВАТ "БК "Букрос" №18/257 (п. 1.2 договору).

Відступлення права вимоги за договором, вказаним в п. 1.1 цього договору розповсюджується в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи: право вимоги на суму основного зобов'язання по кредиту на момент підписання цього договору - в сумі 1300000,00 грн. (судове рішення від 12.01.2005р.) за договором №1443 від 28.01.2003р. та за договором №1999 від 30.09.2004р. 449841 грн. (судове рішення від 05.04.2004р. право вимоги на суму процентів по кредиту на момент підписання цього договору в сумі - за договором №1443 від 28. 01.2003р. у сумі 514684,00 грн. і 32819,67 за судовим рішенням від 12.01.2003р. та за договором №1999 від 30.09.2004р. у сумі 161100,00 грн. (п.1.3 договору).

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Грошове зобов'язання - зобов'язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України.

Відповідно до п. 6 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності, - згідно з даними бухгалтерського обліку боржника.

Згідно ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 31 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги кредиторів, забезпечені заставою, задовольняються у першу чергу.

Як вбачається з матеріалів справи, майнові вимоги ПАТ "Полтава - Банк" ґрунтувалися на двох правочинах, а саме на договорах кредиту та договорах застави, які були укладені в забезпечення виконання зобов'язань за кредитними договорами. Тобто, у даній справі ПАТ "Полтава - Банк" є забезпеченим кредитором, і саме з цієї підстави його було внесено у першу чергу задоволення вимог кредиторів.

Проте, укладаючи договір про відступлення права вимоги ПАТ "Полтава-банк" (первісний кредитор) передав ОСОБА_2 (новий кредитор) тільки права вимоги, що належать первісному кредитору за кредитними договорами №1999 від 30.09.2004 р. та №1443 від 28.01.2003 р. При цьому, уступка права вимоги за договорами застави не здійснювалася.

Таким чином, враховуючи, що на момент укладання договору про відступлення права вимоги ПАТ "Полтава - Банк" у межах справи про банкрутство мав статус забезпеченого кредитору, але при цьому відступив право вимоги тільки за кредитними правочинами, то в даному випадку не відбулося переходу до нового кредитора прав первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу у ПАТ "Полтава - Банк".

А тому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку щодо можливості задоволення заяв ПАТ "Полтава - Банк" та ОСОБА_2 про заміну кредитора у справі про банкрутство ВАТ "Бурова компанія "Букрос", а тому ухвала господарського суду Полтавської області від 26.04.2016р. у справі 18/257 підлягає скасуванню.

Окрім того, згідно п. 1.2. договору про відступлення права вимоги розмір права вимоги, становить 2460361,57 грн., в той же час, як вже зазначалось, ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.10.- 24.10.2008р. у справі №18/257, визнано грошові вимоги ПАТ "Полтава-банк" у розмірі 2420361,75 грн.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 посилалась на описку у договорі, стосовно відступленої суми вимог. Проте, доказів на підтвердження своїх доводів, як і самого договору про відступлення права вимоги від 06.09.2013р. в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (враховуючи відсутність у матеріалах справи належним чином засвідчених копій вказаного договору, як того вимагають положення ст. ст. 33, 34, 36 ГПК України) не надала.

Стосовно доводів апелянта про правову природу укладеного договору відступлення права вимоги як договору факторингу, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Таким чином, метою договору факторингу є фінансування (надання коштів) кредитора в зобов'язанні під відступлення права вимоги до боржника і надання такому кредитору супутніх послуг.

Метою ж відступлення права вимоги є заміна кредитора в зобов'язанні, тобто отримання новим кредитором права вимоги до боржника для подальшого пред'явлення цієї вимоги.

Відповідно до статті 656 ЦК України, до договорів купівлі-продажу (відступлення) майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Зазначене не позбавляє сторін договору відступлення права вимоги визначити плату за відступлене право, та не означає ототожнення такого правочину з факторингом, оскільки мета укладення договору відступлення права вимоги та договору факторингу є різними, а плату за відступлене право вимоги не можна ототожнювати з наданням фінансової послуги, так як при наданні фінансової послуги первісним є саме перерахування грошей, а передача майнових прав є способом розрахунку за надані кошти.

З огляду на таке, доводи апелянта про ототожнення укладеного договору про відступлення права вимоги від 06.09.2013р. за правовою природою з факторингом є необґрунтованими як такі, що суперечать положенням статей 512-516, 656 ЦК України.

Виходячи зі змісту ст. ст. 34, 43, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює обставини справи у відповідності до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та приймає рішення за результатами оцінки всіх доказів, які були визнані судом як належні та допустимі.

На підставі викладеного, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали господарського суду Полтавської області від 26.04.2016р. у справі 18/257 та прийняття нового рішення.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ВАТ "Бурова Компанія "Букрос" задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 26.04.2016р. у справі 18/257 скасувати.

Прийняти нове рішення.

Відмовити у задоволенні заяв ПАТ "Полтава - Банк" та ОСОБА_2 про заміну кредитора у справі №18/257.

Повний текст постанови складено 21.06.16р.

Головуючий суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Камишева Л.М.

Суддя Фоміна В. О.