ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2016 р.Справа № 922/965/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Шевляковій К.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Богдан-Лізинг", м. Київ
до ФОП ОСОБА_1, м. Харків
про та за зустрічним позовом вилучення предметів лізингу ФОП ОСОБА_1, м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю "Богдан-Лізинг", м. Київ про визнання права власності
за участю представників сторін:

позивача по первісному позову (відповідача за зустрічним позовом) - Бессараб Р.В.

відповідача по первісному позову (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року до господарського суду Харківської області з позовом до ФОП ОСОБА_1 звернулось ТОВ "Богдан-Лізинг". У позові позивач просив суд зобов'язати відповідача повернути позивачу предмет лізингу по Договору фінансового лізингу "112/11-АВТ від 18.02.2011 року, а саме; автобус Богдан А144.2, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1. Витрати по оплаті судового збору позивач просив суд покласти на відповідача. В обґрунтування позову позивач посилається на закінчення строку користування предметом лізингу та на обов'язок відповідача повернути предмет лізингу, відповідно до п. 3.5 Договору.

Ухвалою суду від 30.03.2016 року було порушено провадження по справі та її розгляд був призначений на 13.04.2016 року об 11:00 год.

Ухвалою суду від 13.04.2016 року розгляд справи був відкладений до 25.04.2016 року до 09:45 год.

Ухвалою суду від 25.04.2016 року розгляд справи був відкладений до 10.05.2016 року до 09:45 год.

10.05.2016 року до господарського суду від ФОП ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява до ТОВ "Богдан-Лізинг", в якій позивач за зустрічним позовом просить суд визнати за ним право власності на автобус Богдан А1445, міський, колір зелений, рік виписку 2011, № шасі НОМЕР_4. В обґрунтування зустрічного позову позивач посилається на повне виконання ним умов Договору фінансового лізингу та на відмову Лізингодавця укладати договір купівлі-продажу.

Ухвалою суду від 10.05.2016 року зустрічна позовна заява була прийнята до провадження та призначена до розгляду разом з первісним позовом.

Ухвалою суду від 10.05.2016 року розгляд справи був відкладений до 23.05.2016 року до 09:45 год.

23.05.2016 року до суду відповідачем за зустрічним позовом був поданий відзив на зустрічну позовну заяву, в якому він проти зустрічного позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні. Наданий відзив досліджений судом та долучений до матеріалів справи.

У судовому засіданні 23.05.2016 року оголошувалась перерва з 23.05.2016 року до 08.06.2016 року до 09:30 год.

У судовому засіданні 08.06.2016 року позивач по первісному позову підтримав первісний позов та просив суд його задовольнити. Проти зустрічного позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні.

Присутній у судовому засіданні 08.06.2016 року представник відповідача по первісному позову проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні. Зустрічну позовну заяву підтримав та просив суд її задовольнити.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються первісні та зустрічні позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

18.02.2011 року між сторонами був укладений Договір фінансового лізингу № 112/11-АВТ (далі - Договір), згідно якого ТОВ "Богдан - Лізинг" є Лізингодавцем, а ФОП ОСОБА_1 є Лізнгоодержувачем.

Предметом Договору лізингу є надання Лізингодавцем в платне володіння та користування на умовах фінансового лізингу Лізингоодержувачу майна, згідно Специфікації (автобус Богдан А1442, що був вироблений у 2011 році, загальною вартістю 360000,00 грн.), для власного користування Лізингоодержувача на визначений строк за умови оплати останнім періодичних лізингових платежів (п. 1.1 Договору).

Строк користування предметом лізингу, відповідно до п. 1.3. Договору, становить 36 місяців з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі предмету лізингу.

На виконання Договору лізингу, 01.04.2011 року Лізингодавець передав в користування Лізингоодержувачу автобус Богдан А1442, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується Актом приймання-передачі предмету лізингу, підписаним між сторонами (а.с. 15).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про фінансовий лізинг", відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, з урахуванням особливостей, що встановлюються цим законом.

Відповідно до ст. 806 Цивільного кодексу України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ч. 1 ст. 292 ГК України, лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умовами сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про фінансовий лізинг" договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.

Як зазначалося вище, строк користування предметом лізингу, відповідно до п. 1.3. Договору, становить 36 місяців з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі предмету лізингу, тобто до 01.04.2014 року.

Згідно п. 3.5 Договору, у випадку дострокового припинення Договору, вилучення предмету лізингу, відмови від Договору, закінчення строку Договору, повного виконання, розірвання Договору, - Лізингоодержувач зобов'язаний повернути Лізингодавцю предмет лізингу у відповідній комплектності з усіма документами і матеріальними цінностям"!, які передавалися Лізингоодержувачу разом з предметом лізингу в придатному для експлуатації технічному стані - в технічному стані в якому він його отримав з урахуванням ступеню зношеності, що відповідає нормальним умовам експлуатації для такого предмету лізингу. У разі необхідності та на вимогу Лізингодавця, Лізингоодержувач за власний рахунок в строк, що не перевищує 30 (тридцять) календарних днів зобов'язаний відновити предмет лізингу до справного технічного стану.

Відповідно до ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено обов'язок Лізингоодержувача у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

01.02.2016 року Лізингодавець направив на адресу Лізингоодержувача вимогу (вих. номер 36, а.с. 16-17) про повернення предмету лізингу. Втім, Лізингоодержувач предмет лізингу не повернув, що, на думку позивача по первісному позову, свідчить про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Разом з тим, у зустрічній позовні заяві, Лізингоодержувач вказує на те, що усі лізингові платежі за спірним Договором ним сплачені та 19.05.2014 року він направив на адресу Лізингодавця для підписання Акт звірки розрахунків між сторонами по Договору фінансового лізингу №112/11-АВТ від 18.02.2011 року. Крім того, запропонував Лізингодавцю прийняти рішення щодо повного виконання з боку ФОП ОСОБА_4 своїх зобов'язань за спірним договором та вжити заходів щодо укладання договору купівлі-продажу (а.с.54).

У відповідь, листом №308/1 від 23.04.2014 року, Лізиногодавець повідомив Лізингоодержувача, що станом на 23.04.2014 року за останнім рахується заборгованість у розмірі 17107,38 грн. та у зв'язку з цим, Лізингодавець вимагав погасити існуючий борг. Крім того, Лізингодавець повідомив Лізингоодержувача, що він має право придбати предмет лізингу на умовах, викладених у п.п. 11.3 та 11.4 Договору, проте виключно після погашення боргу у розмірі 17107,38 грн. (а.с. 82).

Отже, в процесі розгляду справи, судом встановлено, що ТОВ "Богдан-Лізинг" (позивач по первісному позову) має фінансові претензії до ФОП ОСОБА_1 (відповідач по первісному позову) по Договору фінансового лізингу №112/11-АВТ від 18.02.2011 року, які пов'язані з невідшкодуванням відповідачем по первісному позову збитків (витрат) ТОВ "Богдан-Лізинг" по ремонту предмету лізингу внаслідок його пошкодження під час користування Лізингоодержувачем в сумі 17107,38 грн.

Відповідно до п. 5.5 Договору, в будь-якому випадку Лізингоодержувач за власний рахунок та в повному обсязі зобов'язаний відшкодувати суму наступних збитків Лізингодавця: збитки у розмірі франшизи по будь-якому страховому ризику, передбаченому п.п. 5.1. Договору; збитки у розмірі безумовної франшизи по всіх страховим ризикам передбаченим Договором Страхування у розмірах, встановлених вказаним договором страхуванням; збитки у розмірі зменшеної суми відновлювального ремонту за кожним страховим випадком, якій трапляється протягом терміну дії Договору добровільного страхування наземного транспорту; в разі невиплати, не сплати, не відшкодування, зменшення страхового відшкодування, повної відмови страхової компанії виплатити страхове відшкодування згідно з договором страхування, визнання події не страховою - страховою компанією з вини Лізингоодержувача в наслідок порушення Лізингоодержувачем обумовлених даним Договором, Договором Страхування; інші збитки, які не відшкодовані Лізингодавцю або Вигодонабувачеві страховою компанією згідно Договору страхування в разі настання страхового випадку.

Разом з тим, суд зазначає, що встановлення правильності або навпаки безпідставності нарахування вказаної суми боргу у розмірі 17107,38 грн. не є предметом розгляду цієї справи.

Відповідно до п. 11.2 Договору, Лізингоодержувач, під час дії цього Договору, однак не раніше закінчення строку користування (п. 1.3 Договору) з моменту отримання предмета лізингу в повному обсязі, передбаченому у Специфікації, при обов'язковій умові сплати в повному обсязі заборгованості за лізинговими платежами за цим Договором, сплати можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків (що підтверджується підписанням Сторонами акту звірки взаєморозрахунків) має першочергове право придбати у власність (викупити) предмет лізингу, а Лізингодавець зобов'язаний його продати Лізингоодержувачу на умовах, викладених у пункті 11.3. цього Договору. За необґрунтовану відмову від продажу предмету лізингу Лізингоодержувачу, Лізингодавець несе відповідальність згідно з чинним законодавством України

У п. 11.3 Договору сторони обумовили, що про бажання придбати у власність предмет лізингу на умовах цього Договору, Лізингоодержувач зобов'язаний письмово повідомити Лізингодавця не пізніше ніж за 30 календарних днів до дати придбання предмету лізингу у власність, та до придбання права власності повинен сплатити Лізингодавцю винагороду (комісію) у складі наступного за датою такого придбання чергового лізингового платежу, визначеного у Графіку сплати лізингових платежів (Додаток № 1 до цього Договору).

Згідно п. 11.4 Договору, придбання у власність (викуп) предмету лізингу відбувається на підставі договору купівлі-продажу предмету лізингу. При цьому вартість предмету лізингу на дату укладання договору купівлі-продажу (без урахування ПДВ) визначається шляхом зменшення загальної вартості предмету лізингу на момент укладення цього Договору (вказана у пункті 1.1. цього Договору) на сукупний розмір сплачених Лізингоодержувачем платежів по відшкодуванню (компенсації) частини вартості предмету лізингу у складі лізингових платежів за цим Договором до моменту переходу до Лізингоодержувача права власності на предмет лізингу.

Відповідно до п. 11.5 Договору, якщо в результаті порушення Лізингоодержувачем умов цього Договору та/або законодавства України, Лізингоодержувач має прострочену заборгованість за лізинговими платежами, не сплатив штрафні санкції або не відшкодував збитки (якщо вони нараховані Лізингодавцем), або розглядається будь-який судовий позов Лізингодавця до Лізингоодержувача з приводу цього Договору, Лізингоодержувач втрачає право придбати у власність (викупити) предмет лізингу на умовах, передбачених цим Договором, а обов'язки Лізингодавця, вказані у пункті 11.2 цього Договору припиняються.

При цьому, суд зазначає, що Закон України "Про фінансовий лізинг", інше законодавство України або Договір фінансового лізингу №112/11-АВТ від 18.02.2011 року не включають в собі норм, які передбачають "автоматичний" перехід права власності на предмет лізингу у випадку закінчення строку користування (лізингу), виплати лізингових платежів, тощо.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

У відповідності до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено обов'язок доказування кожною стороною тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення первісного позову у повному обсязі та про відмову у задоволенні зустрічного позову у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору по первісному позову покладаються на відповідача по первісному позову, витрати по оплаті судового збору за зустрічним позовом покладаються на позивача за зустрічним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити повністю.

Зобов'язати ФОП ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Богдан-Лізинг" (04176, м. Київ, вул. Електриків, 26, корпус 87 (фактична адреса: 04080, м Київ, вул. Новокостянтинівська, 8, оф. 33), ) предмет лізингу по Договору фінансового лізингу №112/11-АВТ від 18.02.2011 року, а саме: автобус Богдан А1442, 2011 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ФОП ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Богдан-Лізинг" (04176, м. Київ, вул. Електриків, 26, корпус 87 (фактична адреса: 04080, м Київ, вул. Новокостянтинівська, 8, оф. 33), ) - 1378,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні зустрічного позову - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.06.2016 р.

Суддя О.В. Погорелова