РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2016Справа №910/18795/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
доУкраїнського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
простягнення 7 920 372,70 грн. та розірвання договору
за зустрічним позовом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта»
доПублічного акціонерного товариства «Дельта Банк»
про зобов'язання прийняти виконання по договору

Головуючий суддя: Грєхова О.А.

Судді: Нечай О.В.

Спичак О.М.

Представники сторін:

Від позивача:Литвинов С.І., Ханович К.В.
Від відповідача: не з'явилися
Від третьої особи:не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про стягнення 7 920 372,70 грн. та розірвання договору.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» договору на приймання платежів №934-33 від 07.02.2013, що зумовило виникнення у останнього заборгованості, яку Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» просить стягнути та у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем свого зобов'язання позивач просить розірвати даний договір.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2015 порушено провадження у справі №910/18795/15 та призначено її до розгляду на 07.09.2015.

02.09.2015 до Господарського суду міста Києва від Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» надійшла зустрічна позовна заява про зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» прийняти все виконане УДППЗ «Укрпошта» за договором на приймання платежів №934-33 від 07.02.2013, а саме - грошові кошти в сумі 7 072 520,73 грн., що знаходяться на рахунку УДППЗ «Укрпошта» в ПАТ «Дельта Банк», шляхом виконання розпоряджень (доручень) на списання коштів, наданих платіжними дорученнями.

07.09.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про розгляд даної справи колегією у складі трьох суддів. Також, відповідачем за первісним позовом було подано до Господарському суду міста Києва відзив на позовну заяву, в якому Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» вказує, що виконувало свої зобов'язання за договором на приймання платежів №934-33 від 07.02.2013 належним чином починаючи з дати укладення даного договору, проте з початку 2015 року не може виконати свої зобов'язання з вини позивача. Відповідач стверджує, що вимога Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення коштів не підлягає задоволенню, оскільки дані кошти є власністю позивача за первісним позовом та знаходяться на рахунку, відкритому у ПАТ «Дельта Банк», які останній не бажає списати в рахунок виконання договору на приймання платежів №934-33 від 07.02.2013. Тобто, заявлена ПАТ «Дельта Банк» до стягнення заборгованість виникла з вини останнього.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 у справі №910/18795/15 на підставі ст. 60 ГПК України прийнято зустрічний позов Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зобов'язання прийняти виконання по договору, для спільного розгляду з первісним позовом; та відмовлено у задоволенні клопотання відповідача за первісним позовом про розгляд даної справи колегією у складі трьох суддів.

В судовому засіданні 07.09.2015 оголошено перерву до 21.09.2015.

21.09.2015 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про уточнення позовних вимог за зустрічним позовом, в якому позивач за зустрічним позовом просить зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» прийняти все виконане ним за договором на приймання платежів №934-33 від 07.02.2013, а саме - грошові кошти в сумі 7 072 520,73 грн., що знаходяться на рахунку Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» №0010, відкритому в ПАТ «Дельта Банк», шляхом виконання розпоряджень (доручень) на списання коштів на користь ПАТ «Дельта Банк», з визначенням дати такого виконання за датами первинного формування реєстрів прийнятих платежів від споживачів.

21.09.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшли заперечення ПАТ «Дельта Банк» проти зустрічного позову, в яких відповідач за зустрічним позовом вказує, що договір на приймання платежів №934-33 від 07.02.2013 не є договором комісії, оскільки не містить істотних умов такого договору, а є договором про надання послуг, а тому оскільки позивачем не виконано свого обов'язку з надання послуг, то у нього виникла заборгованість, яку ПАТ «Дельта Банк» не може погасити шляхом списання даних коштів з рахунку, оскільки згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №51 від 02.03.2015 у Банку запроваджено тимчасову адміністрацію, відтак списання коштів знаходиться під забороною п.п. 4 п. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

21.09.2015 до Господарського суду міста Києва було подано клопотання сторін про продовження строку розгляду спору на більш тривалий строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2015 у даній справі задоволено клопотання сторін про продовження строку розгляду справи №910/18795/15 та продовжено розгляд спору на 15 днів.

В судовому засіданні 21.09.2015 оголошено перерву до 08.10.2015.

07.10.2015 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про уточнення позовних вимог за зустрічним позовом, в якому позивач за зустрічним позовом просить зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» прийняти все виконане ним за договором на приймання платежів №934-33 від 07.02.2013, а саме - грошові кошти в сумі 7 072 520,73 грн., що знаходяться на рахунку Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» №0010, відкритому в ПАТ «Дельта Банк», шляхом виконання розпоряджень (доручень), наданих платіжними дорученнями від 04.09.2015, з визначенням дати такого виконання за датами первинного формування реєстрів прийнятих платежів від споживачів. Також, Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» було подано клопотання про зобов'язання ПАТ «Дельта Банк» провести з відповідачем за первісним позовом звірку розрахунків за договором на приймання платежів №934-33 від 07.02.2013.

В судовому засіданні 08.10.2015 оголошено перерву до 12.10.2015.

09.10.2015 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про залучення до участі у розгляді справи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача за первісним позовом.

12.10.2015 до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові заперечення проти зустрічного позову, в яких ПАТ «Дельта Банк» вказує, що Українське державне підприємство поштового зв'язку «Укрпошта» є кредитором банку за договором банківського рахунку №01/10-19236 від 07.07.2012, відтак списання коштів, які знаходяться на рахунку відповідача за первісним позовом є неможливим в силу положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Також, ПАТ «Дельта Банк» надало суду клопотання про залучення до матеріалів справи реєстру прийнятих платежів за договорами.

12.10.2015 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про уточнення позовних вимог за зустрічним позовом, в якому позивач за зустрічним позовом просить зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» прийняти все виконане ним за договором на приймання платежів №934-33 від 07.02.2013, а саме - грошові кошти в сумі 7 071 896,93 грн., що знаходяться на рахунку Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» №0010, відкритому в ПАТ «Дельта Банк», шляхом виконання розпоряджень (доручень), наданих платіжними дорученнями від 04.09.2015, з визначенням дати такого виконання за датами первинного формування реєстрів прийнятих платежів від споживачів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2015 у даній справі задоволено клопотання позивача за первісним позовом, залучено до участі у розгляді справи Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача та призначено колегіальний розгляд справи.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 15.10.2015 для розгляду справи №910/18795/15 визначено наступний склад колегії: головуючий суддя: Грєхова О.А, судді: Нечай О.В., Спичак О.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2015 справу №910/18795/15 прийнято до провадження колегії суддів, розгляд справи призначено на 17.11.2015.

Представником відповідача за первісним позовом 16.11.2015 через відділ діловодства суду подано клопотання про залучення додаткових доказів.

17.11.2015 від представника Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» надійшли додаткові пояснення щодо подання до ПАТ «Дельта Банк» кредиторської вимоги №121-2250 від 06.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 відкладено розгляд справи №910/18795/15 на 14.12.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 у справі призначено судову експертизу, проведення якої доручено ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз», у зв'язку з чим ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2015 провадження у справі було зупинено.

17.05.2016 до Господарського суду міста Києва з ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» надійшли матеріали справи №910/18795/15 разом з висновком судового експерта.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 провадження у справі №910/18795/15 було поновлено, розгляд справи призначено на 31.05.2016.

30.05.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником ПАТ «Дельта банк» було подано клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

31.05.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва представником УДППЗ «Укрпошта» було подано клопотання про відкладення розгляду справи та про ознайомлення з матеріалами справи.

У судовому засіданні 31.05.2016 представники позивача подали докази на підтвердження оплати вартості судової експертизи. Крім того, в судовому засіданні представники сторін подали спільне клопотання про продовження строку розгляду справи.

Розглянувши у судовому засіданні 31.05.2016 клопотання представників сторін про продовження строку розгляду справи, враховуючи особливості розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вказаного клопотання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 відкладено розгляд справи №910/18795/15 на 07.06.2016 у зв'язку з задоволенням клопотання представника УДППЗ «Укрпошта» про відкладення розгляду справи

06.06.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшло клопотання представників відповідача за зустрічним позовом про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

07.06.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення (заперечення) УДППЗ «Укрпошта» до висновку судової економічної експертизи по справі, в яких відповідач за первісним позовом вказує, що висновок експерта №8607 від 12.05.2016 р. є необґрунтованим та необ'єктивним, оскільки експертом не досліджено всі надані йому на дослідження об'єкти, та не надано повних відповідей на питання суду. У зв'язку з наведеними обставинами відповідач за зустрічним позовом просить викликати для участі в судовому засіданні судового експерта, заступника головного бухгалтера та директора Департаменту фінансів УДППЗ «Укрпошта», а розгляд справи відкласти.

Представники ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні 07.06.2016 позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, проти зустрічного позову заперечували та просили відмовити в його задоволенні.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 07.06.2016 не з'явились, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Розглянувши клопотання відповідача за первісним позовом про відкладення розгляду справи, яке міститься у прохальній частині додаткових пояснень (заперечень) УДППЗ «Укрпошта» від 07.06.2016, суд відхиляє його з огляду на наступне.

Дане клопотання було подане до відділу діловодства Господарського суду міста Києва 07.06.2016 о 09 год. 00 хв., що підтверджується відміткою суду про отримання даного документу на титульному аркуші. Тобто, представником УДППЗ «Укрпошта» особисто за дві години до судового засідання було подано клопотання про відкладення розгляду справи, однак останнє не містить жодного обґрунтування щодо неможливості прибуття у дане судове засідання.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

Розглянувши клопотання УДППЗ «Укрпошта» про виклик для участі в судовому засіданні судового експерта (який здійснював експертне дослідження), заступника головного бухгалтера та директора Департаменту фінансів відповідача за зустрічним позовом, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 18 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» №4 від 23.03.2012 у перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з'ясовувати: - чи було додержано вимоги законодавства у призначенні та проведенні судової експертизи; - чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; - компетентність експерта, якщо проведення судової експертизи доручено окремій особі, і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; - повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; - узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи; - обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Дійсно, у разі необхідності господарський суд може зобов'язати судового експерта з'явитися в судове засідання на виклик суду, дати додаткові роз'яснення щодо поданого ним висновку, поставити йому усні питання, а також зобов'язати його відповісти на усні питання сторін у справі.

Разом з тим, відповідач за зустрічним позовом, обґрунтовуючи необхідність виклику судових експертів у судове засідання, вказує на те, що експертом не досліджено всі надані йому на дослідження об'єкти, та не надано повних відповідей на питання суду.

Суд не погоджується з вищенаведеним твердженням відповідача, з огляду на те, що відповідно змісту експертного висновку при наданні відповіді на поставлені судом питання експерт досліджував надані реєстри прийнятих платежів за період з 19.02.2015 по 02.04.2015, створених у програмному забезпеченні «Kredit» та переданих засобами електронного зв'язку на електронну пошту ПАТ «Дельта Банк»: , обов'язок із формування яких та направлення Банку був покладений на виконавця згідно п. 2.3 Договору на приймання платежів. Тобто, дослідження ґрунтувалось в тому числі на сформованих виконавцем документах.

За наслідками розгляду вказаного клопотання відповідача за первісним позовом, суд відмовляє в його задоволенні з огляду на дослідження експертом усіх наданих об'єктів та надання вичерпних, повних, чітких відповідей на поставлені запитання. Висновок судової експертизи не містить протиріч та не суперечить іншим матеріалам справи, а отже підстав для виклику судових експертів у суду немає.

Щодо вимоги УДППЗ «Укрпошта» про виклик його посадових осіб для надання пояснень, то суд зазначає, що останнє не було позбавлене можливості протягом всього розгляду справи з метою спростування заявленого Банком до стягнення розміру невиконаного зобов'язання надавати суду докази та пояснення своїх уповноважених осіб, яких просить викликати.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 07.06.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується первісний та зустрічний позови, заслухавши пояснення представників позивача (відповідача за зустрічним позовом), які приймали участь в розгляді справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

07.07.2012 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (надалі - Банк) та Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» (надалі - клієнт) укладено договір банківського рахунку №01/10-19236 (надалі - Договір банківського рахунку), відповідно до п. 1.1 якого Банк відкриває клієнту поточний рахунок у гривнях, доларах США, євро №0010 (надалі - рахунок) та отримує плату за обслуговування рахунку згідно з Тарифами Банку на банківські послуги, які доведені клієнту в момент підписання цього Договору.

Згідно п. 1.2 Договору банківського рахунку Банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок грошові кошти, що надходять клієнту, виконувати розпорядження клієнта щодо перерахування відповідних сум з рахунку та проводити інші операції за рахунком у межах законодавства України.

Пунктом 3.1.2 Договору банківського рахунку визначено, що Банк має право здійснювати примусове та договірне списання коштів з рахунку у випадках, передбачених цим Договором, іншими договорами, укладених з Банком, та чинним законодавством України, а п. 3.2.1 даного Договору передбачено право клієнта самостійно розпоряджатися грошовими коштами на рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства України, за винятком примусового списання грошових коштів та випадків накладення арешту, або тимчасового призупинення операцій по рахунку, що здійснюється уповноваженими на це органами.

Договір банківського рахунку набирає чинності з моменту підписання та діє протягом одного року. У випадку відсутності заяви банку/клієнта про розірвання цього договору в термін за 30 календарних днів до дати його прийняття, термін дії цього Договору вважається продовженим на кожний наступний календарний рік на таких самих умовах, якщо сторони не передбачать іншого (п. 7.1 Договору банківського рахунку).

07.02.2013 між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (замовник) та Українським державним підприємством поштового зв'язку «Укрпошта» (виконавець) укладено договір на приймання платежів №934-33 (надалі - Договір на приймання платежів), відповідно до п. 1.1 якого (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою №1 від 30.12.2013) предметом цього Договору є надання виконавцем в особі своїх філіалів послуг замовнику з приймання об'єктами поштового зв'язку платежів у національній валюті від споживачів для перерахування їх на рахунок замовника, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити надані послуги.

Пунктом 2.2 Договору на приймання платежів передбачено, що виконавець в особі своїх ЦПЗ (об'єкти поштового зв'язку виконавця) забезпечує перерахування платежів в безготівковій формі на рахунок замовника, зазначений у Додатку №3 до цього Договору), у містах на другий банківський день, починаючи з наступного дня від дати приймання платежу; у сільській місцевості - на 3-4 банківський день, починаючи з наступного дня від дати приймання платежу.

Відповідно до пункту 2.3 Договору на приймання платежів виконавець в особі своїх ЦПЗ у строки, вказані у п. 2.2 цього Договору, забезпечує передачу засобами електронного зв'язку на електронну пошту замовника: реєстру прийнятих платежів, створеного у програмному забезпеченні замовника - «Kredit».

У пунктах 3.2 та 3.3 Договору на приймання платежів (з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою №1 від 30.12.2013) сторони погодили, що попередня оплата послуг з приймання платежів здійснюється шляхом авансування грошових коштів у розмірі оплати послуг, які сплачені за надання послуг у попередньому місяці. Оплата наданих виконавцем послуг з приймання платежів, здійснюється шляхом перерахування замовником на рахунки філіалів виконавця, зазначених в Додатку №5 до цього Договору, до 10 числа місяця наступного за звітним на підставі актів приймання-передачі наданих послуг.

Пунктами 4.1.1, 4.1.2 та 4.1.6 Договору на приймання платежів встановлено обов'язок виконавця в особі об'єктів поштового зв'язку приймати від споживачів платежі для перерахування на рахунок замовника на умовах, визначених цим Договором; своєчасно перераховувати суми прийнятих платежів на рахунок замовника та передавати реєстри прийнятих платежів у строки, визначені у пункті 2.2 Договору; до 7 числа кожного місяця, наступного за звітним, готувати акт приймання-передачі наданих послуг з приймання платежів, зразок якого вказано в Додатку №6 до цього Договору, та передавати їх на підпис замовнику (положення щодо акту приймання-передачі з пересилання поштових відправлень, зразок якого вказано в Додатку №7 до цього Договору, виключено згідно Додаткової угоди №1 від 30.12.2013).

Пунктом 4.2.3 Договору на приймання платежів визначено обов'язок замовника до 10 числа кожного місяця, наступного за звітним, підписати акт приймання-передачі наданих послуг, наданий філіалом виконавця, та повернути його на адресу філіалу виконавця або у разі наявності претензій до інформації, викладеної у акті - надавати мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі наданих послуг із зазначенням викладених недоліків.

Договір на приймання платежів набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2017 р., але в будь-якому випадку до повного виконання своїх зобов'язань сторонами (п. 9.1 Договору на приймання платежів з урахуванням змін, внесених Додатковою угодою №1 від 30.12.2013).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами починаючи з лютого 2013 року УДППЗ «Укрпошта» приймало платежі у національній валюті від споживачів для перерахування їх в подальшому на рахунки Банку.

Згідно листа УДППЗ «Укрпошта» №222-30 від 26.01.2016 відповідачем за первісним позовом було сформовано та відправлено Банку платіжні доручення №1 від 09.01.2015 на суму 20 000 000,00 грн., №3 від 09.01.2015 на суму 5 404 371,09 грн., №4 від 12.01.2015 на суму 10 000 000,00 грн. та №5 від 15.01.2015 на суму 5 000 000,00 грн., згідно яких вказані кошти підлягали перерахунку на рахунок №6, відкритий у АТ «Ощадбанк». Однак, у зв'язку з невиконанням вказаних доручень УДППЗ «Укрпошта» направила їх на паперових носіях разом із листом №222-30 від 26.01.2015.

У зв'язку з невиконанням Банком платіжних доручень №1 від 09.01.2015 на суму 20 000 000,00 грн. та №3 від 09.01.2015 на суму 5 404 371,09 грн. УДППЗ «Укрпошта» повторно звернулось до позивача із листом №2221-304 від 12.02.2015, в якому просило ПАТ «Дельта Банк» виконати вказані платіжні доручення.

03.03.2015 на підставі постанови Правління Національного банку України про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних Фондом гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) запроваджено тимчасову адміністрацію і розпочато процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку. Тимчасову адміністрацію запроваджено на строк 3 місяці з 03.03.2015 до 02.06.2015 включно. Уповноваженою особою Фонду гарантування на здійснення тимчасової адміністрації призначено Кадирова Владислава Володимировича.

13.03.2015 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кадиров Владислав Володимирович звернувся до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» з вимогою №2/01-17/108 від 13.03.2015 про належне виконання зобов'язань, в якій просив перерахувати прийняті згідно Договору на приймання платежів відповідачем за первісним позовом кошти від споживачів у розмірі 9 148 631,65 грн.

20.03.2015 УДППЗ «Укрпошта» звернулось до Банку із листом №212-581 від 19.03.2015, в якому вказувало про готовність здійснення перерахунку належних Банку сум з усіх рахунків підприємства, в тому числі з поточного рахунку №0010, відкритого в ПАТ «Дельта Банк», на загальну суму 7 072 520,73 грн.

Як вбачається із наявних в матеріалах справи листів №843-308 від 24.03.2015, №843-340 від 31.03.2015, №21-9274/15 від 31.03.2015, №11-705 від 02.04.2015, №779 від 07.04.2015, №885 від 10.04.2015, №991 від 16.04.2015, №222-804 від 17.04.2015, №222-338 від 05.06.2015, №2121-1272 від 22.06.2015, №2185 від 19.05.2015, №4662 від 24.06.2015 сторони обмінювалися вимогами та вказували на неналежне виконання один одного своїх зобов'язань, а саме: Банк просив УДППЗ «Укрпошта» виконати свої зобов'язання за Договором на приймання платежів з перерахунку коштів, отриманих від споживачів, а УДППЗ «Укрпошта» вказувала на неналежне виконання Банком своїх зобов'язань згідно вказаного Договору щодо авансування оплати послуг та невиконання платіжних доручень згідно Договору банківського рахунку, наданих відповідачем за первісним позовом на виконання Договору на приймання платежів.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 прийнято рішення №181 «Про початок здійснення процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду Кадирова Владислава Володимировича, строком на 2 роки з 05 жовтня 2015 року до 04 жовтня 2017 року включно.

Таким чином, Банк звернувся з позовом до УДППЗ «Укрпошта» про стягнення заборгованості у розмірі 7 920 372,70 грн., яка виникла у зв'язку з невиконанням останнім договору на приймання платежів №934-33 від 07.02.2013, а УДППЗ «Укрпошта» звернулось до Банку з зустрічним позовом про зобов'язання останнього прийняти все виконане УДППЗ «Укрпошта» за договором на приймання платежів №934-33 від 07.02.2013, а саме - грошові кошти в сумі 7 071 896,93 грн., що знаходяться на рахунку УДППЗ «Укрпошта» №0010 в ПАТ «Дельта Банк» шляхом виконання розпоряджень (доручень) на списання коштів на користь ПАТ «Дельта Банк», наданих платіжними дорученнями УДППЗ «Укрпошта» від 04.09.2015, з визначенням дати такого виконання за датами первинного формування реєстрів прийнятих платежів від споживачів, зазначеними у графі «Призначення платежу» платіжних доручень (з урахуванням клопотання (3) про уточнення позовних вимог за зустрічним позовом від 12.10.2015).

Договір на приймання платежів є договором надання послуг, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи підтверджується, а представниками сторін не заперечується, що починаючи з лютого 2013 року УДППЗ «Укрпошта» приймало платежі у національній валюті від споживачів для перерахування їх в подальшому на рахунки Банку.

Пунктами 4.1.1, 4.1.2 та 4.1.6 Договору на приймання платежів встановлено обов'язок виконавця в особі об'єктів поштового зв'язку приймати від споживачів платежі для перерахування на рахунок замовника на умовах, визначених цим Договором; своєчасно перераховувати суми прийнятих платежів на рахунок замовника та передавати реєстри прийнятих платежів у строки, визначені у пункті 2.2 Договору; до 7 числа кожного місяця, наступного за звітним, готувати акт приймання-передачі наданих послуг з приймання платежів, зразок якого вказано в Додатку №6 до цього Договору, та передавати їх на підпис замовнику (положення щодо акту приймання-передачі з пересилання поштових відправлень, зразок якого вказано в Додатку №7 до цього Договору, виключено згідно Додаткової угоди №1 від 30.12.2013).

Згідно висновку №8607 судової економічної експертизи від 12.05.2016 за даними реєстрів прийнятих платежів за період з 19.02.2015 по 02.04.2015, створених у програмному забезпеченні «Kredit» та переданих засобами електронного зв'язку на електронну пошту ПАТ «Дельта Банк»: , сума коштів отриманих УДППЗ «Укрпошта» на користь Банку за Договором на приймання платежів складає 8 631 821,49 грн.

У письмових додаткових поясненнях (запереченнях) від 07.06.2016 відповідач за первісним позовом вказує, що даний висновок судової економічної експертизи є необґрунтованим та необ'єктивним, оскільки експертом не надано відповіді на третє та четверте питання суду, які містяться в ухвалі від 14.12.2015 та не досліджено всі первинних документів, а висновки зроблені за наслідками дослідження реєстрів прийнятих платежів.

Щодо таких тверджень відповідача за первісним позовом суд зазначає, що, по-перше, у відповідності до пункту 1.6 Додаткової угоди пункт 4.1.5 Договору на приймання платежів, яким на виконавця покладено обов'язок до 7 числа кожного місяця, наступного за звітним готувати акт приймання-передачі з пересилання поштових відправлень, зразок якого вказано в Додатку №7 до цього Договору, є виключеним. Отже, сторонами було погоджено, що обсяг послуг, наданий відповідачем за первісним позовом, визначається згідно реєстрів прийнятих платежів та актів приймання-передачі наданих послуг з приймання платежів.

По-друге, на дослідження судовому експерту надавались всі матеріали справи, в яких містяться надані на підтвердження/спростування вимог сторонами справи відповідні документи. Тобто, судовим експертом досліджувались як надані ПАТ «Дельта Банк», так УДППЗ «Укрпошта» документи, що підтверджують розмір невиконаного зобов'язання відповідача за первісним позовом.

По-третє, УДППЗ «Укрпошта» не було позбавлене можливості протягом всього розгляду справи з метою спростування заявленого Банком до стягнення розміру невиконаного зобов'язання надавати суду докази та пояснення своїх уповноважених осіб, яких просить викликати для надання пояснень у додаткових поясненнях (запереченнях) від 07.06.2016 р.

Пунктом 2.2 Договору на приймання платежів передбачено, що виконавець в особі своїх ЦПЗ (об'єкти поштового зв'язку виконавця) забезпечує перерахування платежів в безготівковій формі на рахунок замовника, зазначений у Додатку №3 до цього Договору), у містах на другий банківський день, починаючи з наступного дня від дати приймання платежу; у сільській місцевості - на 3-4 банківський день, починаючи з наступного дня від дати приймання платежу.

Посилання відповідача за первісним позовом, що останнім шляхом направлення Банку листа №2221-304 від 12.02.2015 були змінені умови виконання у наступному УДППЗ «Укрпошта» зобов'язань із перерахування коштів за Договором приймання платежів, а саме - не з рахунків центрів приймання платежів, як це передбачено умовами цього Договору, а з рівня генеральної дирекції, тобто з рахунку УДППЗ «Укрпошта», відкритого у ПАТ Дельта Банк», судом відхиляються, оскільки по-перше, згідно приписів ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а по-друге, у пункті 10.1 Договору на приймання платежів передбачено, що зміни та доповнення до цього договору вносяться шляхом укладання Додаткової угоди, підписаної уповноваженими на це представниками сторін та скріпленої печатками сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонам, відповідач за первісним позовом належними чином своїх зобов'язань із перерахунку коштів не виконав, у передбачений п. 2.2 Договору на приймання платежів строк отримані від споживачів кошти на користь Банку не перерахував.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З урахуванням існування належних доказів, які не спростовані представниками УДППЗ «Укрпошта», прийняття від споживачів платежів на користь Банку, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача за первісним позовом заявлених до стягнення ПАТ «Дельта Банк» коштів у розмірі

7 920 372,00 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Посилання відповідача за первісним позовом на неможливість виконання свого зобов'язання із перерахунку коштів за Договором на приймання платежів у зв'язку із неправомірними діями Банку, оскільки останній відмовився виконати платіжні доручення УДППЗ «Укрпошта» з перерахунку спірної суми коштів з рахунку №0010, відкритого в ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору банківського рахунку, судом відхиляються з огляду на наступне.

Пунктом 2.2 Договору на приймання платежів передбачено, що виконавець в особі своїх ЦПЗ (об'єкти поштового зв'язку виконавця) забезпечує перерахування платежів в безготівковій формі на рахунок замовника, зазначений у Додатку №3 до цього Договору.

Відтак, відповідач за первісним зобов'язаний був перераховувати отримані від споживачів кошти замовнику з рахунків центрів приймання платежів.

Доводи УДППЗ «Укрпошта» про те, що отримані від споживачів кошти за Договором на приймання платежів спочатку перераховувались на рахунок УДППЗ «Укрпошта» №0010, відкритий в ПАТ «Дельта Банк» (даний рахунок не вказаний у Додатку №3 до Договору на приймання платежів), а вже потім перераховувались на рахунки ПАТ «Дельта Банк», у зв'язку з чим грошові кошти, що містяться на вказаному рахунку не належать відповідачу за первісним позовом, а є власністю позивача, спростовуються наступним.

По-перше, Договір банківського рахунку був укладений сторонами 07.07.2012, а Договір на приймання банківських платежів - 07.02.2013, тобто через сім місяців, відтак відсутні будь-які підстави вважати, що відкриття рахунку №0010 у ПАТ «Дельта Банк» будь-яким чином пов'язане із виконанням Договору на приймання платежів.

По-друге, відповідно до умов Договору банківського рахунку Банк взяв на себе зобов'язання із приймання і зарахування на вказаний рахунок грошових коштів, що надходять клієнту, виконувати розпорядження клієнта щодо перерахування відповідних сум з рахунку та проводити інші операції за рахунком у межах законодавства України. Тобто, дані кошти надходили УДППЗ «Укрпошта» та останнє здійснювало розпорядження ними.

Висновок про належність коштів, що знаходяться на рахунку №0010 у ПАТ «Дельта Банк», саме відповідачу, зокрема підтверджується, листом УДППЗ «Укрпошта» №2221-304 від 12.02.2015, в якому відповідач вказує, що «залишки на поточному рахунку на початок дня 12.02.2015 року згідно виписки отриманої з системи «Клієнт-банк» становлять 40 116 081,93 грн., що обумовлено зарахуванням Підприємству 02 лютого 2015 року процентів за користування залишками по поточному рахунку в сумі 712 260,84 грн.».

Тобто, Банк сплачував УДППЗ «Укрпошта» проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта.

По-третє, УДППЗ «Укрпошта» звернувся до позивача із кредиторською вимогою №121-2250 від 06.11.2015, у якій просило визнати його кредитором, в тому числі щодо залишку коштів на поточному рахунку №0010, відкритому у ПАТ «Дельта Банк» згідно Договору банківського рахунку.

З наведеного вбачається та матеріалами справи підтверджується невиконання відповідачем в порушення умов Договору на приймання платежів своїх зобов'язань із забезпечення перерахування у визначені строки суми прийнятих від споживачів коштів на рахунки позивача, у зв'язку з чим у УДППЗ «Укрпошта» виникла заборгованість, а тому позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до УДППЗ «Укрпошта» про стягнення заборгованості у розмірі 7 920 372,70 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем за первісним позовом заявлено вимогу про визнання Договору на приймання платежів розірваним з 30.04.2015, посилаючись на те, що подальша співпраця за Договором з відповідачем є неможливою та недоцільною, зважаючи на порушення УДППЗ «Укрпошта» умов Договору.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписи частини 3 статті 651 Цивільного кодексу України встановлюють, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Умовами п. 9.2 Договору на приймання платежів передбачено право на розірвання договору за ініціативою однієї із сторін, шляхом направлення відповідного повідомлення про дострокове розірвання Договору іншій Стороні не пізніше 30 календарних днів до запланованої дати розірвання.

УДППЗ «Укрпошта» було направлено Банку лист №843-340 від 31.03.2015 про дострокове розірвання Договору на приймання платежів №934-33 від 07.02.2013 р., який ПАТ «Дельта Банк» отримав 31.03.2015, що вбачається із відтиску печатки Банку про отримання на ньому.

Зважаючи на вказані приписи законодавства, п. 9.2 Договору на приймання платежів, а також на те, що ПАТ «Дельта Банк» в подальшому у своїх листах не заперечував щодо розірвання останнього, то спірний Договір на приймання платежів є розірваним з 30.04.2015, а отже дана вимога позивача за первісним позовом за своєю суттю зводиться до визнання юридичного факту.

Оскільки приписами законодавства не передбачено компетенцію господарських судів щодо встановлення юридичних фактів, суд приходить до висновку про неможливість задоволення даної позовної вимоги про визнання Договору на приймання платежів розірваним.

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом.

УДППЗ «Укрпошта» звернулось до Банку з зустрічним позовом про зобов'язання останнього прийняти все виконане УДППЗ «Укрпошта» за договором на приймання платежів №934-33 від 07.02.2013, а саме - грошові кошти в сумі 7 071 896,93 грн., що знаходяться на рахунку УДППЗ «Укрпошта» №0010 в ПАТ «Дельта Банк» шляхом виконання розпоряджень (доручень) на списання коштів на користь ПАТ «Дельта Банк», наданих платіжними дорученнями УДППЗ «Укрпошта» від 04.09.2015, з визначенням дати такого виконання за датами первинного формування реєстрів прийнятих платежів від споживачів, зазначеними у графі «Призначення платежу» платіжних доручень (з урахуванням клопотання (3) про уточнення позовних вимог за зустрічним позовом від 12.10.2015).

Як було встановлено судом, порядок виконання зобов'язання УДППЗ «Укрпошта» з перерахунку отриманих від споживачів на користь Банку коштів визначений п. 2.2 Договору на приймання платежів, яким передбачено, що позивач за зустрічним позовом зобов'язаний забезпечити перерахування коштів за Договором на приймання платежів з рахунків центрів приймання платежів (наведені обставини підтверджуються УДППЗ «Укрпошта» у своєму листі №2221-304 від 12.02.2015 та відповідно у зустрічному позові).

Відтак, надання позивачем за зустрічним позовом платіжних доручень про перерахування коштів, що знаходяться на рахунку УДППЗ «Укрпошта» №0010 в ПАТ «Дельта Банк», в рахунок погашення заборгованості, не може вважатись належним виконанням умов Договору на приймання платежів.

Більше того, за своєю суттю позовні вимоги за зустрічним позовом зводяться до зобов'язання Банку виконати платіжні доручення УДППЗ «Укрпошта» від 04.09.2015, надані згідно Договору банківського рахунку.

В той же час, судом встановлено, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд гарантування) прийнято рішення від 02 жовтня 2015р. №181, «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову Владиславу Володимировичу на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

Зазначена інформація відображена на офіційному сайті Фонду (http://www.fg.gov.ua) та у розумінні статті 35 Господарського процесуального кодексу України є загальновідомою, і не потребує доказуванню.

Тобто, станом на дату судового розгляду даного зустрічного позову у відповідача за зустрічним позовом відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації.

Частинами 1 та 3 статті 78 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що ліквідація банку з ініціативи власників здійснюється в порядку, передбаченому законодавством про ліквідацію юридичних осіб, у разі якщо Національний банк України після отримання рішення власників про ліквідацію банку не виявив ознак, за якими цей банк може бути віднесено до категорії проблемного або неплатоспроможного. Якщо банк, який ліквідується за ініціативою власників, віднесено Національним банком України до категорії проблемних або неплатоспроможних, Національний банк України та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб вживають щодо нього заходи, передбачені цим Законом та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Статтею 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачена заборона на здійснення банківської діяльності без банківської ліцензії.

Згідно ч. 1 ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України «Про банки і банківську діяльність».

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті «Урядовий кур'єр» або «Голос України» не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку.

Фонд у семиденний строк з дня початку процедури ліквідації банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються (ч.ч. 4, 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з дня призначення уповноваженої особи Фонду припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється.

Під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури. Вимоги за зобов'язаннями банку із сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону (ч. 3 статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Згідно з п. 3, ч. 1 ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Як передбачено ч. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», кредитор - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини на підставі Договору банківського рахунку щодо виконання платіжних доручень (що входить до предмету розгляду вимог за зустрічним позовом), які мають майново-грошовий характер, а відтак, у цьому випадку позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі №3-34гс15 та постанові Верховного Суду України від 22.04.2015 у справі №3-63гс15.

При цьому, формулювання вимоги за зустрічним позовом про зобов'язання ПАТ «Дельта Банк» прийняти все виконане УДППЗ «Укрпошта» за договором на приймання платежів №934-33 від 07.02.2013, а саме - грошові кошти в сумі 7 071 896,93 грн. не може свідчити про іншу правову природу правовідносин у спорі за зустрічним позовом, оскільки спірні платіжні доручення надані Банку на підставі Договору банківського рахунку, який не пов'язаний із правовідносинами за Договором на приймання платежів, а заявлений позивачем за зустрічним позовом порядок виконання своїх зобов'язань суперечить порядку, визначеному умовами Договору на приймання платежів.

До того ж, позивач за зустрічним позовом вказує, що прийняття Банком виконання зобов'язань має відбутись шляхом виконання розпоряджень (доручень) на списання коштів на користь ПАТ «Дельта Банк», наданих платіжними дорученнями УДППЗ «Укрпошта» від 04.09.2015, з визначенням дати такого виконання за датами первинного формування реєстрів прийнятих платежів від споживачів, зазначеними у графі «Призначення платежу» платіжних доручень (з урахуванням клопотання (3) про уточнення позовних вимог за зустрічним позовом від 12.10.2015). Тобто, фактично позовні вимоги за зустрічним позовом зводяться до зобов'язання Банку виконати платіжні доручення на стадії його ліквідації.

Відтак, виходячи з аналізу положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» та положень статті 509 Цивільного кодексу України, позивач є кредитором банку за Договором банківського рахунку, на якого поширюються обмеження встановлені пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому вимоги позивача за зустрічним позовом є саме вимогою кредитора та не може бути виконана відповідачем у силу зазначеної норми, у зв'язку із запровадженням у останнього тимчасової адміністрації та на дату розгляду даного спору розпочато ліквідаційну процедуру останнього, що є підставою для відмови у задоволенні даного позову.

Аналогічний правовий висновок про неможливість виконання платіжних доручень клієнта банку після запровадження у ньому тимчасової адміністрації (а також запровадження ліквідаційної процедури) міститься у постановах Верховного Суду України №3-63гс15 від 22.04.2015 та №3-106гс15 від 20.05.2015.

Частинами 1, 2 статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону.

Отже, в зв'язку з прийняттям Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», задоволення вимог кредиторів банку здійснюється виключно в межах процедури ліквідації банку та в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що задоволення вимог кредиторів відбувається в особливому порядку. Так статтею 52 Закону встановлено, порядок черговості задоволення вимог кредиторів банку, а саме: 1) зобов'язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров'ю громадян; 2) грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов'язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 3) вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону; 4) вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом; 5) вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 6) вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов'язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім'я яких заблоковано; 7) вимоги інших вкладників, які не є пов'язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов'язаними особами банку; 8) інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 9) вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов'язаними особами банку; 10) вимоги за субординованим боргом. Вимоги до банку, незадоволені за недостатністю його майна, вважаються погашеними, що не позбавляє Фонд або уповноважену особу Фонду права звертатися з вимогами до пов'язаної з банком особи у порядку, визначеному частиною п'ятою цієї статті.

Таким чином, під час ліквідаційної процедури банку встановлюється черговість задоволення вимог кредиторів банку, а тому задоволення майнової вимоги позивача за зустрічним позовом з розпорядження належними йому коштами на підставі Договору банківського рахунку є порушенням передбаченого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» порядку задоволення вимог кредиторів банку. Зазначеним законом не передбачено можливості задоволення вимоги окремого кредитора позачергово на підставі рішення суду.

Крім того, нормами статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що операції з відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів належить до банківських послуг, які дозволяється надавати виключно банку.

Даною нормою також встановлено, що надання банківських послуг має право здійснювати банк на підставі банківської ліцензії.

Статтею 17 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачена заборона на здійснення банківської діяльності без банківської ліцензії.

Відповідно до статті 607 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.

Враховуючи те, що станом на момент розгляду даного спору Національним банком України у Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відкликано банківську ліцензію, виконання операції з перерахування грошових коштів з рахунку позивача за зустрічним позовом, відкритого у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», на будь-який інший рахунок стало неможливим.

З огляду на викладене та враховуючи те, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним у правовідносинах, що виникли між позивачем та відповідачем, передбачено, що задоволення вимог кредиторів банку здійснюється виключно в межах процедури ліквідації банку та в порядку черговості, передбаченої цим законом, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог УДППЗ «Укрпошта» про зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» прийняти все виконане УДППЗ «Укрпошта» за договором на приймання платежів №934-33 від 07.02.2013, а саме - грошові кошти в сумі 7 071 896,93 грн., що знаходяться на рахунку УДППЗ «Укрпошта» №0010 в ПАТ «Дельта Банк» шляхом виконання розпоряджень (доручень) на списання коштів на користь ПАТ «Дельта Банк», наданих платіжними дорученнями УДППЗ «Укрпошта» від 04.09.2015, з визначенням дати такого виконання за датами первинного формування реєстрів прийнятих платежів від споживачів, зазначеними у графі «Призначення платежу» платіжних доручень.

При цьому, суд зазначає, що задоволення позовних вимог УДППЗ «Укрпошта» у судовому порядку є, по суті, порушенням передбаченого законом спеціального порядку захисту прав кредиторів банку та фактично призводить до порушення порядку, передбаченого ліквідаційною процедурою, що відповідно порушує черговість задоволення вимог кредиторів відповідача відповідно до статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 3-34гс15.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач може захистити свої права в порядку, передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Як встановлено в ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог за первісним позовом про визнання розірваним Договору на приймання платежів та стягнення з УДППЗ «Укрпошта» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості у розмірі 7 920 372,70 грн. та відмови у задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом, з покладенням судових витрат на відповідача за первісним позовом, в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до частини 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 2 частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 218 грн.

Частиною 22 статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Виходячи з ціни майнової вимоги первісного позову, яка задовольняється судом (7 920 372,70 грн.), а також враховуючи відмову у задоволенні немайнової вимоги (визнання договору розірваним), судовий збір повинно бути стягнуто з відповідача за первісним позовом в дохід бюджету в розмірі 73 080,00 грн.

Керуючись ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.

2. Стягнути з Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22; ідентифікаційний код 215600456) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б; ідентифікаційний код 34047020) заборгованість у розмірі 7 920 372 (сім мільйонів дев'ятсот двадцять тисяч триста сімдесят дві) грн. 70 коп.

3. Стягнути з Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22; ідентифікаційний код 215600456) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б; ідентифікаційний код 34047020) судовий збір у розмірі 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. та витрати за проведення судової експертизи у розмірі 41 000 (сорок одна тисяча) грн. 00 коп.

4. В іншій частині у задоволенні позовних вимог за первісним позовом відмовити.

5. У задоволенні зустрічного позову Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» відмовити.

6. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 14.06.2016

Головуючий суддя О.А. Грєхова

Судді: О.В. Нечай

О.М. Спичак