номер провадження справи 18/24/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2016 справа № 908/993/16

за позовом відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69096, місто Запоріжжя, вул. Каховська, 26)

до відповідача концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бульвар Гвардійський, буд. 137)

про внесення змін до договору про постачання електричної енергії № 44 від 01.10.2004 р., шляхом викладення пункту 3 додатку № 4 в новій редакції

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 58 від 31.12.2015 р., паспорт серія СЮ № 111261 від 30.10.2008 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 59/20-19 від 05.01.2015 р., посвідчення № 408 від 17.03.2014 р.;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 14.04.2016 р. звернулось відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» з позовною заявою до концерну «Міські теплові мережі» про внесення змін до договору про постачання електричної енергії № 44 від 01.10.2004 р., шляхом викладення додатку № 4 в новій редакції.

Ухвалою суду від 15.04.2016 року порушено провадження у справі № 908/993/16, присвоєно справі номер провадження 18/24/16, судове засідання призначене на 12 травня 2016 року; в судовому засіданні оголошувалась перерва до 08.06.2016 р.; позивача зобовязано надати додаток № 4 до договору № 44 від 01.10.2004 р. у всіх редакціях, що існують на час вирішення спору, в тому числі діючу редакцію додатку № 4; письмові пояснення щодо пропонування у додатку № 4 до договору змінити день підписання акту про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію та акту звірки, зазначеного у п. 4 додатку (з 2-го робочого дня місяця на 1-го робочого дня місяця); зобовязано відповідача: надати відзив з нормативним та документальним обґрунтуванням заперечень на позов, в тому числі щодо пропонування позивачем змінити день складання зазначених вище актів та порядку розрахунків за активну електричну енергію. Представник позивача в судовому засіданні 08.06.2016 р., у відповідності до ст. 22 ГПК України, надав заяву про уточнення позовних вимог № 007-33/8746 від 08.06.2016 р., відповідно до якої просив суд пункт 2 прохальної частини позовної заяви викласти в наступній редакції: «Внести зміни до договору про постачання електричної енергії № 44 від 01.10.2004 р., укладеного між ВАТ «Запоріжжяобленерго» (ідентифікаційний код 00130926) та Концерном «Міські теплові мережі» (ідентифікаційний код 32121458) шляхом викладення пункту 3 додатку № 4 в наступній редакції: «У разі відсутності попередньої оплати, оплата споживаної протягом розрахункового періоду електричної енергії проводиться Споживачем плановими платежами по рахункам, які направляє йому Постачальник електричної енергії за плановий період:

- з 1 по 15 число місяця на суму 50% від вартості обсягу договірної величини споживання електричної енергії розрахункового періоду з кінцевим терміном оплати 11 числа розрахункового періоду;

- з 16 по останнє число місяця на суму 50 % від вартості обсягу договірної величини споживання електричної енергії розрахункового періоду з кінцевим терміном оплати 21 числа розрахункового періоду.

За необхідності розмір планового платежу може бути скореговано з урахуванням фактичного споживання електричної енергії за плановий період, одержаних від Споживача коштів за споживання електричної енергії відповідного розрахункового періоду, у тому числі за резервування обсягу електричної енергії на покриття екологічної та / або аварійної броні.»

Заява позивача про уточнення позовних вимог № 007-33/8746 від 08.06.2016 р. прийнята судом до розгляду. Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу за наявними у справі документальними доказами та закінчений 08.06.2016 р., судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позов вмотивований тим, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2684 від 29.10.2015 р. (дата набрання чинності 25.12.2015 р.) внесено зміни, зокрема в пункт 6.6 глави 6 ОСОБА_3 користування електричною енергією, щодо порядку оплати електричної енергії. Тобто, даною постановою НКРЕКП внесено зміни до ПКЕЕ, які обовязкові для виконання сторонами. У звязку зі зазначеним позивачем 04.03.2016 р. на адресу відповідача направлено проект додаткової угоди № 59 від 18.02.2016 р. про внесення змін до договору, якою запропоновано Додаток № 4 до договору викласти в новій редакції із пропозицією оплату здійснювати не в порядку передоплати, а плановими платежами. Однак, відповідач, в порушення вимог ПКЕЕ, необґрунтовано повернув додаткову угоду без підпису, чим суттєво порушив умови договору та чинне законодавство, що в свою чергу стало підставою для звернення позивача з позовом до суду. Позивач просив позов з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, правову позицію виклав у відзиві № б/н від 07.06.2016 р. Заперечення вмотивовані наступним: зловживаючи своїм правом, позивач направив датовану 18.02.2016 р. додаткову угоду № 59 про внесення змін до договору № 44, яка надійшла на адресу Концерну «МТМ» в останній день законодавчо встановленого строку. При цьому не встановлюючи іншої дати набрання чинності цією додатковою угодою, позивач напевне мав на увазі, що при належному оформлені даної додаткової угоди (в березні), змінені умови будуть діяти з 18 лютого поточного року. Зазначав, що листом від 29.03.2016 р. вих. № 1827/21 Концерн «МТМ» надав обґрунтування неможливості підписання додаткової угоди № 59 в запропонованій редакції з посиланням на норми чинного законодавства та повернув отриманий проект додаткової угоди № 59 без оформлення. Щодо посилання позивача в обґрунтування позовних вимог на постанову НКРЕКП від 29.10.2015 № 2684 та ОСОБА_3 користування електричною енергією, зазначав, що положення постанови НКРЕКП від 29.10.2015 № 2684 не містять норми щодо її зворотної дії у часі, що свідчить про те, що норми даного законодавчого акту не поширюються на відносини, які виникли до набрання ним чинності, зокрема і на договори, укладені до моменту введення його в дію. ОСОБА_3 користування електричною енергією, ані постанова НКРЕКП від 29.10.2015 р. № 2684. ані Закон України «Про електроенергетику» не містять імперативних приписів щодо обовязкового внесення змін до договору про постачання електроенергії, укладеного до внесення відповідних змін у чинне законодавство. Пунктом 1.13 ОСОБА_3 користування електричною енергією передбачено, що укладання, внесення змін, подовження чи розірвання будь-якого із договорів здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих ОСОБА_3. Тобто, законодавцем надано можливість сторонам самостійно вирішити питання про заміну змісту договору у зв'язку із зміною законодавства та привести його зміст у відповідність до діючих норм законодавства. Також, ані в постанові НКРЕКП від 29.10.2015 № 2684, ані в ОСОБА_3 користування електричною енергією не зазначено обов'язковості внесення змін саме в запропонованій позивачем редакції, адже п. 6.6 ОСОБА_3 не встановлює ані дат оплати, ані відсоткового співвідношення. З огляду на вищенаведене, вважав безпідставне внесення змін до договору про постачання електроенергії зміною п. 6.6 ОСОБА_3. Звертав увагу суду, що позивач безпідставно наполягає на зміні пунктів 3, 4 та доповненні Додатку № 4 пунктами 13-16, при цьому пунктом 6.6 ОСОБА_3 передбачено, що оплата вартості обсягу електричної енергії плановими платежами з наступним перерахунком може здійснюватися за взаємною згодою сторін постачальника електричної енергії та споживача. Також позивач необґрунтовано та безпідставно змінює строк надання постачальнику електричної енергії оформлених документів на виконання Договору № 44 (п. 4.4 Додатку № 4), що не відповідає залишеній без змін редакції пункту 1 Додатку № 4. Крім того, зазначав, що зміна існуючих умов оплати спожитої електричної енергії призведе до порушення балансу інтересів двох субєктів господарювання. З урахуванням викладеного, відповідач просив в позові відмовити.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд,

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» (постачальник електричної енергії, позивач у справі) та Концерн «Міські теплові мережі» (споживач, відповідач у справі) 01.10.2004 р. уклали договір № 44 про постачання електричної енергії (надалі - договір).

Відповідно до розділу 2 договору, під час виконання умов цього договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України, зокрема ОСОБА_3 користування електричною енергією (далі ПКЕЕ), ОСОБА_3 улаштування електроустановок (ПУЕ) та технічними умовами.

Згідно з п. 2.2.3 договору споживач зобовязується оплачувати постачальнику електричної енергії вартість електричної енергії згідно з умовами додатку № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» та додатку № 5 «Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії».

Відповідно до умов пункту 3 додатку № 4 до договору (в редакції додаткової угоди № 10 від 01.11.2006 р.), споживач має право:

До кінця поточного розрахункового періоду самостійно здійснити попередню оплату активної електричної енергії, що буде спожита в наступному розрахунковому періоді. Передплата здійснюється Споживачем після одержання письмової згоди Постачальника електричної енергії.

Розмір суми попередньої оплати розраховується Споживачем самостійно як сума добутків, визначених на наступний розрахунковий період рівнів тарифів відповідного класу, на заявлений обсяг споживання електричної енергії.

У разі відсутності інформації про рівень тарифів на наступний розрахунковий період до дня здійснення попередньої оплати, Споживач розраховує суму платежу за тарифами, що діють у поточному розрахунковому періоді.

У разі відсутності попередньої оплати протягом розрахункового періоду здійснити планові платежі за споживану електричну енергію.

Сума планових платежів розраховується Споживачем самостійно, як сума добутків рівнів тарифів відповідного класу на розмір обсягу електричної енергії, що сплачується при плановому платежі.

Пунктом 2.7 договору встановлено, що сторони зобовязуються у випадках зміни діючого законодавства України привести умови даного договору у відповідність з вимогами законодавства.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Про затвердження Змін до ОСОБА_3 користування електричною енергією від 29.10.2015 р. № 2684 внесено зміни до п. 6.6 ОСОБА_3 щодо порядку оплати електричної енергії.

У звязку зі змінами, що внесені до п. 6.6. ПКЕЕ, позивачем на адресу відповідача 04.03.2016 р. направлено проект додаткової угоди № 59 від 18.02.2016 р. про внесення змін до договору. Позивачем запропоновано викласти в новій редакції весь Додаток № 4 до договору, в тому числі п. 3 Додатку № 4 до договору, а саме: «У разі відсутності попередньої оплати, оплата споживаної протягом розрахункового періоду електричної енергії проводиться Споживачем плановими платежами по рахункам, які направляє йому Постачальник електричної енергії за плановий період:

- з 1 по 15 число місяця на суму 50% від вартості обсягу договірної величини споживання електричної енергії розрахункового періоду з кінцевим терміном оплати 11 числа розрахункового періоду;

- з 16 по останнє число місяця на суму 50 % від вартості обсягу договірної величини споживання електричної енергії розрахункового періоду з кінцевим терміном оплати 21 числа розрахункового періоду.

За необхідності розмір планового платежу може бути скореговано з урахуванням фактичного споживання електричної енергії за плановий період, одержаних від Споживача коштів за споживання електричної енергії відповідного розрахункового періоду, у тому числі за резервування обсягу електричної енергії на покриття екологічної та / або аварійної броні.».

Листом № 1827/21 від 29.03.2016 р. відповідач повернув Додаткову угоду № 59 від 18.02.2016 р. про внесення змін до договору про постачання електричної енергії № 44 від 01.10.2004 р. без оформлення з посиланням, що єдиною підставою для внесення змін договору, встановленою ст. 651 ЦК України, є факт згоди обох сторін про його зміну. Наявність самої підстави для зміни договору не може тягнути за собою правові наслідки, що повязані із зміною договору. Суттєвою обставиною, що безпосередньо впливає на фінансовий стан Концерну «МТМ», є дія постанови КМУ № 217 (в редакції постанови КМУ від 10.09.2014 р. № 444), якою затверджено Порядок розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу (арк.с. 63).

Статтею 188 ГК України встановлено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Оскільки вирішити питання щодо внесення змін до договору про постачання електричної енергії щодо порядку оплати за взаємною згодою сторонам у справі не вдалося, позивач передав даний спір на вирішення господарському суду.

Проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав:

Частиною 1 ст. 277 Господарського кодексу України встановлено, що абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду. ОСОБА_3 користування енергією, якщо інше не передбачено законом, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 р. № 28 затверджені ОСОБА_3 користування електричною енергією (далі ПКЕЕ), які регулюють взаємовідносини, що виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між постачальниками електричної енергії та споживачами та дія яких поширюється на всіх юридичних та фізичних осіб (крім населення).

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживач енергії зобовязаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Указом Президента України від 14.11.2014 р. № 876 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 04 листопада 2014 року «Про стан забезпечення енергетичної безпеки держави та невідкладні заходи щодо сталого проведення опалювального сезону 2014/15 року» уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про стан забезпечення енергетичної безпеки держави та невідкладні заходи щодо сталого проведення опалювального сезону 2014/15 року.

Підпунктом 6 п.1 вказаного рішення Кабінету Міністрів України запропоновано невідкладно опрацювати питання щодо поліпшення стану розрахунків за енергоносії усіма категоріями споживачів, у тому числі шляхом: введення з 1 грудня 2014 року системи попередньої оплати за споживання енергоносіїв; забезпечення стягнення заборгованості з ТЕЦ та ТЕС за спожиті ними електричну енергію і природний газ; припинення постачання енергоносіїв підприємствам, визнаним у встановленому порядку банкрутами.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про затвердження Змін до ОСОБА_3 користування електричною енергією» від 29.10.2015 р. № 2684 (дата набрання чинності 25.12.2015 р.) внесено зміни до п. 6.6 ОСОБА_3 та його викладено в наступній редакції: «Оплата електричної енергії, яка відпускається споживачу, здійснюється споживачем у формі попередньої оплати у розмірі вартості заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий або плановий період. Споживачі за взаємною згодою сторін (постачальника електричної енергії та споживача) можуть здійснювати оплату вартості обсягу електричної енергії плановими платежами з наступним перерахунком. У разі систематичного (тричі впродовж календарного року) порушення споживачем, який застосовує порядок оплати авансовими та/або плановими платежами, умов договору про постачання електричної енергії в частині своєчасної оплати вартості обсягу електричної енергії авансовими та/або плановими платежами постачальник електричної енергії має право ініціювати внесення змін до договору в частині переведення споживача на попередню оплату заявлених обсягів споживання електричної енергії. Споживачі, які користуються обєктами (електроустановками) на підставі договорів оренди, здійснюють повну попередню оплату прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на розрахунковий період. Початок та тривалість розрахункового та/або планового періоду для розрахунку плати за спожиту електричну енергію, форма та порядок оплати, терміни здійснення планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між постачальником електричної енергії та споживачем.».

В абз.7 пп. г) п. 2.1 розділу 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 16.12.2015 р. № 3 «Про узагальнення судової практики вирішення спорів, що виникають у сфері надання послуг з електропостачання» зазначено, що судам слід враховувати, що оскільки нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом, внесення змін до ОСОБА_3, обовязок додержання яких законодавчо встановлений статтею 277 ГК України, є достатньою підставою для внесення змін до договору в разі його невідповідності ОСОБА_3.

Відповідно до статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зокрема, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, що передбачено ст. 652 ЦК України.

Аналіз наведеного вказує, що у разі настання певних обставин (випадків), які є достатньою підставою для внесення учасниками правочину змін до договору, сторони приводять умови договору у відповідність з вимогами законодавства (через його зміну).

Аналогічна позиція сторонами узгоджена в п. 2.7 договору.

Суд погоджується з позицією позивача, що внесення змін до ОСОБА_3 користування електричною енергією є підставою для приведення умов договору у відповідність до приписів діючого законодавства, шляхом внесення відповідних змін у судовому порядку, коли контрагент ухиляється від приведення умов договору у відповідність з вимогами законодавства добровільно. Однак, зміни запропоновані для внесення у договір позивачем, не відповідають зміненим вимогам законодавства.

Оцінивши зміст пункту 3 Додатку № 4, доданий до додаткової угоди № 59 від 18.02.2016 р., яка пропонувалась позивачем відповідачу для підписання, суд вважає його таким, що суперечить приписам діючого (зміненого) законодавства.

Суд дійшов такого висновку виходячи з наступного: положеннями п. 6.6 ОСОБА_3 ПКЕЕ законодавець вказує, що оплата електричної енергії, яка відпускається, здійснюється споживачем у формі попередньої оплати. Тобто порядок оплати встановлений законом.

Законодавець передбачив можливість іншої форми оплати, однак такий порядок має обовязково погоджуватися сторонами за взаємною згодою: оплата вартості обсягу електричної енергії може здійснюватися плановими платежами з наступним перерахунком. Тобто сторонам надано можливість узгодити планові платежі та встановити щоденну, щотижневу, щомісячну, щоквартальну тощо оплату для зручності. У разі наявності виняткових обставин та надання переваги обома сторонами договору пропозиції про планові платежі, сторони повинні самостійно визначити періодичність внесення цих платежів.

Зазначені зміни позивачем враховані не були, зміст пункту 3 Додатку № 4, доданий до додаткової угоди № 59 від 18.02.2016 р., викладений позивачем з урахуванням відсутності попередньої оплати та з плановими платежами про що сторони взаємної згоди не дійшли, що суперечить чинній редакції п. 6.6 ПКЕЕ.

Частинами 1 і 2 статті 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно з ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Доводи відповідача знайшли документальне та нормативне підтвердження, прийняті судом до уваги.

З урахуванням викладеного суд відмовляє в задоволенні позову.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 13 червня 2016 р.

Суддя В.В. Носівець