РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2016Справа №910/8109/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕСКОН";

про стягнення 20 982,60 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від заявника: Кисельов Є.В., представник, довіреність № 10-900/д від 19.12.2015 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 13 988,40 грн. сплаченої попередньої оплати, 6 994,20 грн. штрафу, а також розірвати укладений між позивачем та відповідачем договір № 20/979-МТР від 31.05.2013 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2016 року порушено провадження у справі № 910/8109/16, розгляд справи призначено на 02.06.2016 року.

У судовому засіданні 02.06.2016 р. позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду і підтверджує факт отримання ухвали господарського суду представником відповідача 19.05.2016 р.

Відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників, не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між ПАТ „Укрнафта" та TOB «МЕСКОН» 31.05.13 року було укладено договір купівлі-продажу №20/979-МТР (надалі договір), а також додаток до нього від 31.05.13 р., відповідно до якого продавець (ТОВ «МЕСКОН») зобов'язаний передати Покупцю (ПАТ «Укрнафта») товар, а покупець прийняти і оплатити товар.

Відповідно до додатку до договору, поставка товару мала відбутись на умовах DDP - (назва місця призначення, за рахунок постачальника). Загальна вартість товару 46 628,00 грн.

Відповідно до додатку до договору (п.4,5) сторонами було затверджено термін поставки товару, згідно якого продавець мав здійснити поставку протягом 10 тижнів з моменту здійснення передоплати. Умови оплати: 30% передоплата, 70% після факсимільного повідомлення про готовність до відправлення з завода виробника.

Стаття 712 ЦК України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" 02.09.2013 р. перерахувало на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " МЕСКОН " 13 998,40 грн. в якості попередньої оплати за договором № 20/979-МТР від 31.05.2012 р., що підтверджується платіжним дорученням № 7968-ПБ13 від 02.09.2013 р.

Після перерахування покупцем попередньої плати, поставка товару не відбулася, сума попередньої оплати в повному обсязі позивачу не повернута.

Натомість, 27.03.15 р. від Відповідача на адресу ПАТ «Укрнафта» було направлено листа №1456, яким Відповідач повідомляв Позивача про подорожчання товару та запропонував змінити істотні умови Договору шляхом прив'язки ціни до долару США, про що просило укласти додаткову угоду. У випадку непогодження запропонованих умов, Відповідач ставив до відома, що придбаний ПАТ «Укрнафта» товар не буде відвантажений по старим цінам.

У відповідь на лист Відповідача №1456 ПАТ «Укрнафта» було надано відповідь №07.1.3-09/324 від 27.07.15 р., в якій виразило незгоду у зв'язку із одностороннім підвищенням вартості товару та вимагало повернення сплаченої суми передоплати, після чого пропонувало вважати договір розірваним.

У відповідь на лист ПАТ «Укрнафта» №07.1.3-09/324 Відповідачем направлено відповідь №8127 від 05.08.15 р., в якій пропонував придбати товар за старою ціною, однак доплатити вартість складського зберігання товару.

У відповідь на лист Відповідача №8127 ПАТ «Укрнафта» було надано відповідь №07.1.3-09/352 від 11.08.15 р., в якій повторно наполягало на поверненні суми сплаченої попередньої оплати та пропонувало вважати договір розірваним.

У відповідь на лист ПАТ «Укрнафта» №07.1.3-09/352 Відповідачем направлено відповідь №8130 від 12.08.15 р., в якій повідомлялося про його фінансові труднощі та про неможливість повернення попередньої плати в найкоротші строки. Однак, Відповідач виразив готовність повернути попередню оплату ПАТ «Укрнафта» після реалізації товару третім особам

За таких обставин та враховуючи, що відповідач свої зобов'язання з поставки товару не виконав і в добровільному порядку суму попередньої оплати в повному обсязі не повернув, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕСКОН" 13 988,40 грн. заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

З поданих до матеріалів справи документів судом встановлено, що постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю "МЕСКОН" не дотримався умов поставки, оскільки не поставив і не передав у власність покупця товар, за який отримав попередню оплату.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів поставки товару або повернення суми попередньої оплати за поставку, станом на день розгляду справи відповідачем до суду не представлено, обґрунтованими є позовні вимоги покупця про стягнення з постачальника заборгованості в розмірі 13 988,40 грн. за непоставлений товар.

У зв'язку із невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договром ПАТ «Укрнафта» направило на адресу відповідача лист №07.1.3-09/442 від 24.09.15 р. разом із доданими оригіналами додаткових угод до договору про розірвання договору за взаємною згодою сторін та акти звірки взаєморозрахунків. Відповіді на вказані листи матеріали справи не містять.

Частиною другою ст. 652 Цивільного кодексу України передбачено, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Статтею 188 Господарського кодексу України встановлено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (Відповідач, у встановлений ч. З ст. 188 ГК України термін, відповідь на пропозицію про розірвання договору не надіслав).

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Враховуючи встановлений та доведений факт порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу, а саме невиконання своїх зобов'язання в частині поставки і передання у власність покупця товар, за який продавець отримав попередню оплату, що є істотную умовою договору, господарський суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про розірвання договору купівлі-продажу № 20/979-МТР від 31.05.2013 р.

Крім того, у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань в частині своєчасної поставки товару, позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 6994,20 грн. штрафу.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

У відповідності до норм частини 1 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 8.7. договору № 20/979-МТР сторони передбачили, що за порушення терміну поставки товару або недопоставки продавець виплачує штраф у розмірі 15 % від суми простроченого або недопоставленого згідно додатку товару.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу, суд дійшов висновку, що він є обґрунтованим, відповідає передбаченим законодавством порядку та способу нарахування, у зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу в розмірі 6 994,20 грн. підлягають задоволенню у повному розмірі.

Таким чином, позов задовольняється судом повністю, а судові витрати покладаються на відповідача згідно з приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 81-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір купівлі-продажу №20/979-МТР від 31.05.2013 р., укладений між Публічним акціонерним товариством "Укрнафта" та Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕСКОН".

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕСКОН" (01014, м. Київ, вул. Бастіонна, 15, ідентифікаційний код 37449060) на користь Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров. Несторівський, 3-5, ідентифікаційний код 00135390) 13 988 (тринадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім) грн. 40 коп. попередньої плати, 6 994 (шість тисяч дев'ятсот дев'яносто чотири) грн. 20 коп. штрафу та 2 756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 07.06.2016 р.