ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.06.16р. Справа № 904/3010/16

За позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області

до публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 30 439,80 грн. плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 696 від27.04.2016 року, представник

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 52-16/64 від 24.12.2015 року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерну товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" плату за користування вагонами у сумі 28 824,00 грн. та збір за зберігання вантажу у сумі 1 615,80 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що взаємовідносини позивача з відповідачем щодо подачі та забирання вагонів регулюються Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів та укладеним між ними договором №ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч від 28.11.2013 року про експлуатацію залізничної підїзної колії публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці (дод. угода № 2 від 03.02.2014 року).

За накладними №№ 42408914, 42439893, 42408963, 42439539, 42408740, 42408989, 42408757, 42409003, 42408864, 42409011, 42408872, 42408880, 42408948, 42408930, 42409029, 42448076, 42399543, 42374900, 42375006, 42375022, 42410928, 42434860, 42434878, 42434894, 42434902, 42434852, 42435099, 42446708, 42417816, 42417824, 42417857, 42417881, 42417899, 42417832, 42419341, 42417865, 42417840, 42417873, 42417808, 42417782 залізницею були прийняті до перевезення на адресу одержувача ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" порожні вагони власності. Однак, на шляху прямування, відповідно до вимог пунктів 9, 10 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року №113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999 року за №165/3458, вагони були затримані на станції призначення Кривий Ріг з вини ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" у зв'язку з несвоєчасним забиранням вантажу одержувачем на свою під'їзну колію. Факти затримки вагонів на коліях станції призначення з вини одержувача засвідчені наказами №601 від 04.11.2015 року, №606 від 05.11.2015 року про затримку спірних вагонів на підході до станції призначення та актами про затримку вагонів форми ГУ-23а №12 від 04.11.2015 року та №89 від 05.11.2015 року, актами загальної форми ГУ-23 №23 від 04.11.2015 року, № 24 від 06.11.2015 року та №92 від 05.11.2015 року.

На підставі зазначених актів, позивачем складені відомості плати за користування вагонами ф.ГУ-46 №№ 09119343, 24119375, 07119330, 07119329, 08119334, 08119335, 24119374, 08119333 в сумі 28 824,00 грн. та накопичувальна карта збір за зберігання вантажу ф.ФДУ-92 №10119060 в сумі 1 615,80 грн., які відповідачем підписані із запереченням щодо непогодження із затримкою вагонів по наказам на станціях так як був готовий прийняти ці вагони.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що відомості плати за користування вагонами та накопичувальна картка підписані його представниками із зауваженням щодо готовності прийняти спірні вагони на свою під'їзну колію, на підтвердження чого ним надані відповідні довідки про зайнятість колій на ст. Допоміжна на час видання наказів про затримку спірних вагонів. На думку відповідача вказана обставина свідчить про відсутність його вини у затримці спірних вагонів та про безпідставність нарахування плати за користування вагонами і збору за зберігання вантажу.

Крім того, відповідач зазначає, що акти загальної форми ГУ-23, які складені станціями Батуринська та Кривий Ріг-Західний та якими позивач обґрунтовує зайнятість колій на станції призначення у період затримки спірних вагонів, з боку ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" не підписані повноважними представниками, а тому такі акти, на його думку, не є належними доказами у розумінні Правил користування вагонами і контейнерами.

Також, відповідач також оспорює правильність самого розрахунку плати за користування вагонами посилаючись на те, що плата за користування вагонами нараховувалась за більший час, ніж фактична затримка вагонів за наказами № 601, № 606, нарахована плата за користування вагонами, затриманими на ст. Батуринська та ст. Кривий Ріг - Західний є завищеною.

Відповідач стверджує про неправомірність одночасного стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу. Вважає, що підстави стягнення збору за зберігання вантажу відсутні ще й з огляду на те, що порожні вагони не є вантажем у розумінні статті 6 Статуту залізниць України.

10.05.2016 року відповідач звернувся до суду із клопотанням про зупинення провадження у справі № 904/1310/16 до внесення до єдиного державного реєстру запису про припинення діяльності державного підприємства "Придніпровська залізниця", оскільки на момент розгляду справи в господарському суді державне підприємство "Придніпровська залізниця" не припинила своєї діяльності.

19.05.2016 року позивачем надані письмові пояснення на відзив де вказує, що відповідач був повідомлений про затримку вагонів, які прямують на його адресу на ст. Батуринська та ст. Кривий Ріг Західний, по причині несвоєчасного вивільнення ним колій станції призначення від вагонів, які надійшли на його адресу - це підтверджують документи залучені до матеріалів справи. Жодних доказів на підтвердження повідомлення залізниці прямим телефонним зв'язком відповідно до умов договору чи іншим чином щодо готовності забрати на свою під'їзну колію вагони зі станції призначення відповідач суду не надав. Відсутність письмових звернень до керівництва залізниці будь-яких інших доказів з боку відповідача доводять неправомірність його заперечення проти сплати спірної суми та безпідставність його твердження, що він був готовий прийняти затримані вагони.

Щодо твердження відповідача, що залізницею завищена сума позову по платі за користування вагонами, позивач вказує, що це твердження не відповідає дійсності і не було неодноразово доведено та встановлено в судовому порядку. Залізницею спірна плата за користування вагонами нарахована у відповідності до вимог п.п. 3, 4, 6, 9, 10, 12, 15 Правил користування вагонами за загальний час, який включає час затримки вагонів з вини вантажовласника та час перебування їх у безпосередньому його розпорядженні. При цьому, усі завантажені вагони, а також порожні, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Відповідно до Роз'яснення Вищого господарського суду України (лист № 0701-11/96/715/14 від 12.06.2014 року) визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затримані вагони у певний інтервал часу відноситься до технологічної роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів. Отже відповідачем за наявними матеріалами справи, на думку позивача, не доведена відсутність своєї вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення Кривий Ріг Придніпровської залізниці. Крім того, плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватися лише за наявності вини сторони у зобов'язанні. Зазначений висновок збігається з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною у постанові від 03.09.2013 року у справі № 904/2287/13. Таким чином, відповідачем не надано доказів того, що мало можливість прийняття спірні вагони, а також не доведено наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення пункту 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерам.

Також позивач зазначає, що перегін Кривий Ріг - Допоміжна - є одноколійним, обладнаним релейним полуавтоматичним блокуванням. Наявність одноколійного перегону виключає можливість одночасного руху вагонів в різних напрямках, як це можливо наприклад при двоколійному перегоні. В зв'язку з цим рух одноколійному перегону з релейним напівавтоматичним блокуванням має проводитися з урахуванням особливостей визначених Інструкцією з руху поїздів та маневрової роботи та правил технічної експлуатації. Відповідачем не представлено суду доказів в підтвердження факту прийняття ним заходів по реагуванню на повідомлення позивача про подавання вагонів, у тому числі доказів повідомлення позивача про готовність до забирання, виконання ним вимог Інструкції "Про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці". З даних обставин випливає, що за відсутністю згоди відповідача на прийняття вагонів на свою під'їзну колію, не включення "зеленого" вхідного сигналу світлофора, який дозволяє залізниці своїм локомотивом доставити запитуємі вагони на приймально-здавальні колії станції Допоміжні, залізниця була позбавлена можливості виконати покладені на неї зобов'язання за договором. Відповідно до зазначеного, на думку позивача, положення про зайнятість колій не може бути належним доказом по справі, так як сигнал для початку руху локомотива надається ст. Допоміжна, що виключає вину залізниці у затримці вагонів.

Провадження у справі було порушено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2016 року з призначенням її до розгляду на 12.05.2016 року.

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні від 12.05.2016 року було оголошено перерву до 07.06.2016 року.

У судовому засіданні 07.06.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.11.2013 року між державним підприємством "Придніпровська залізниця", правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", (далі - Залізниця, позивач) та публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - Власник колії, відповідач), укладений договір №ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч про експлуатацію залізничної під'їзної колії публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці (дод. угода № 2 від 03.02.2014 року), з урахуванням Додаткової угоди № 9 від 15.12.2015 року, (далі - Договір), відповідно до пункту 1 якого згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цього договору експлуатується підїзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці стрілкою № 2/4 в парній горловині станції.

Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом.

Час перебування вагонів на підїзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів Залізницею Власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів Залізниці (пункт 11 договору).

Відповідно до пункту 15 Договору Власник колії сплачує Залізниці плату, у тому числі:

- за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України;

- за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів.

Згідно п.6 Договору вагони для під'їзної колії подаються локомотивом залізниці на одну з приймально-здавальних колій станції Допоміжна. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії. Здавання вагонів провадиться на одній з приймально-здавальних колій станції Допоміжна.

Цей договір укладається терміном на 1 рік з 11.12.2013 року до 10.12.2018 року включно (пункт 20 договору).

За накладними №№ 42408914, 42439893, 42408963, 42439539, 42408740, 42408989, 42408757, 42409003, 42408864, 42409011, 42408872, 42408880, 42408948, 42408930, 42409029, 42448076, 42399543, 42374900, 42375006, 42375022, 42410928, 42434860, 42434878, 42434894, 42434902, 42434852, 42435099, 42446708, 42417816, 42417824, 42417857, 42417881, 42417899, 42417832, 42419341, 42417865, 42417840, 42417873, 42417808, 42417782 Залізницею були прийняті порожні власні вагони для перевезення на адресу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (а.с.24-72 том 1).

Відповідно до зазначених накладних станція та залізниця призначення Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

За наказом №601 від 04.11.2015 року о 04 год. 55 хв. були затримані вагони на станції Батуринська у зв'язку з неприйняттям вагонів вантажовласником публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" по причині скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, які прибули на адресу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасного вивільнення колій від вантажу, що прибув на їх адресу.

Відповідно до наказу затримці підлягали вагони №№ голова 65569287 хвіст 61014874 у кількості 57 вагонів, індекс поїзда 4011-16-4672 з вантажем - на своїх осях, що перевозились у поїзді № 2106 (а.с. 19 том 1).

За наведеним фактом станцією затримки вагонів Батуринська складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а №12 від 04.11.2015 року, що прибули поїздом №2106 04.11.2015р. о 04:45 год. на адресу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Акт про затримку вагонів складений через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці у зв'язку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу (а.с. 21 том 1).

Також, щодо наведених обставин складено акти загальної форми ГУ-23 №23 від 04.11.2015 року (а.с. 20 том 1).

Повідомлення про затримку вагонів отримане відповідачем 04.11.2015 року о 06:00 год. (а.с. 23 том 1).

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №12 від 04.11.2015 року затримані вагони, що прибули поїздом № 2106, відправлені поїздом № 2105 06.11.2015 року о 10 год. 00 хв.

На станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці складені акти загальної форми ГУ-23 на віднесенння на відповідальність вантажовласника №№ 5248- 5258, 5266- 5273, 5274-5279, 5308-5314, 5318-5325, 5326-5332, 5354-5363, 5366, 5367-5368, 5371-5379, 5387-5388, 5426-5435 стосовно зайнятості колій призначення вагонами у період з 04 год. 55 хв. 04.11.2015 року по 08 год. 35 хв. 06.11.2015 року, який охоплює період з моменту прибуття спірних вагонів на станцію підходу Батуринська і до закінчення їх затримки.

За наказом № 606 від 05.11.2015 року о 17 год. 46 хв. були затримані вагони на станції Кривий Ріг Західний через неможливість приймання їх станцією Кривий Ріг Придніпровської залізниці з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, що прибули на адресу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

Відповідно до наказу затримці підлягали вагони №№ голова 54066964 хвіст 60931151 у кількості 60 вагонів, індекс поїзда 4000-535-4672 з вантажем - на своїх осях, що перевозились у поїзді № 2140 (а.с. 15 том 1).

За наведеним фактом станцією затримки вагонів Кривий Ріг Західний складений акт про затримку вагонів форми ГУ-23а № 89 від 05.11.2015 року, що прибули поїздом № 2140 05.11.2015 року о 14 год. 058хв. на адресу публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат". Акт про затримку вагонів складений через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці у зв'язку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на їх адресу (а. с. 17 том 1).

Також, щодо наведених обставин складений акт загальної форми ГУ-23 №92 від 05.11.2015 року (а.с. 16 том 1).

Повідомлення про затримку вагонів отримане відповідачем 05.11.2015 року о 18 год. 40 хв. (а.с. 18 том 1).

Відповідно до акту про затримку вагонів форми ГУ-23а №89 від 05.11.2015 року затримані вагони, що прибули поїздом № 2140, відправлені поїздом № 2140 06.11.2015 року о 06 год. 30 хв.

На станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці складені акти загальної форми ГУ-23 на віднесенння на відповідальність вантажовласника №№ 5248- 5258, 5266- 5273, 5274-5279, 5308-5314, 5318-5325, 5326-5332, 5354-5363, 5366, 5367-5368, 5371-5379, 5387-5388, 5426-5435 стосовно зайнятості колій призначення вагонами у період з 17 год. 46 хв. 05.11.2015 року по 06 год. 00 хв. 06.11.2015 року, який охоплює період з моменту прибуття спірних вагонів на станцію підходу Кривий Ріг Західний і до закінчення їх затримки.

Згідно з абзацом першим статті 42 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня.

Позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони на під'їзну колію відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника.

Відповідні записи-повідомлення відображені у Книзі ф. ГУ-2 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці (а.с. 193-227 том 1).

Враховуючи наведені вище обставини щодо затримки вагонів за вказаними накладними на станціях Батуринська та Кривий Ріг Західний, за увесь час затримки спірних вагонів позивачем розраховано та заявлено до стягнення плату за користування вагонами у загальній сумі 28 824,00 грн., яка включена до відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№ 09119343, 24119375, 07119330, 07119329, 08119334, 08119335, 24119374, 08119333 (а.с.21-34 том 2) /відомості представником відповідача підписані із застереженням про готовність прийняти вагони на підїзну колію/ та збір за зберігання вантажів у сумі 1 615,80 грн. за накопичувальними картками форми ФДУ-92 №№ 10119060/картки представником відповідача підписана із застереженням про готовність прийняти вагони на підїзну колію/ (а.с. 14 том 1).

Причиною виникнення спору є несплата відповідачем плати за користування спірними вагонами та збору за зберігання вантажу.

Відповідно до положень частини п'ятої статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, з подальшими змінами (далі Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Відповідно до абзацу третього пункту 1.6. Роз'яснення президії Вищого господарського суду України в редакції від 29.09.2008 року №04-5/225 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право у разі втрати частини вагонів із групи, оформленої одним перевізним документом, - витребувати у залізниці складання комерційного та інших актів та заявити вимоги про відшкодування збитків у встановлених Статутом розмірах; право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу; а також обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов'язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Збір за зберігання вантажу розраховується згідно з пунктом 8 Правил зберігання вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 (з подальшими змінами).

Відповідно до наведеного пункту Правил зберігання вантажів збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Відповідно до підпункту 2.1. пункту 2 розділу ІІІ Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 року №317, збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (з одиниці) справляється в розмірі 5,9 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Відповідно до абзацу третього пункту 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 р. за № 864/5085) усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року № 113).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Матеріалами справи підтверджується, що станціями затримки Батуринська, Кривий Ріг Західний та станцією призначення Кривий Ріг були оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції Батуринська за наказом № 601 від 04.11.2015 року, на станції Кривий Ріг Західний за наказом № 606 від 05.11.2015 року, відповідно до Тарифного керівництва № 1 (затверджене наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 року за №340/16356) розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями ф. ГУ-46 №№ 09119343, 24119375, 07119330, 07119329, 08119334, 08119335, 24119374, 08119333 у загальній сумі 28 824,00 грн. та збір за зберігання вантажів за накопичувальною карткою ф. ФДУ-92 №№10119060 у сумі 1 615,80 грн.

Перевіркою правильності здійсненого позивачем розрахунку порушень не встановлено.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу Публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником Публічним акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу, які складені відповідно до встановлених законодавством вимог.

За викладеного суд вбачає підстави дійти висновку, що позивач правомірно нарахував відповідачу плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу.

З огляду на встановлені обставини справи, зазначені положення законодавства, суд відхиляє доводи відповідача, наведені у запереченні проти позову.

Згідно з частиною другою статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Належних і допустимих доказів відсутності своєї вини у скупченні вагонів на станції призначення відповідач суду не надав. Натомість його вина підтверджується наступним.

За змістом пунктів 5, 6 укладеного між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" та Відкритим акціонерним товариством "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" договором № ПР/М-13-2/11-131387/НЮдч/2013/уПО/1466 від 28.11.2013 року про експлуатацію залізничної підїзної колії Відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці, передача (здача) порожніх вагонів під навантаження для підїзної колії здійснюється локомотивом залізниці через інтервал часу 1,5 год. на одну з приймально-здавальних колій станції Допоміжна. Подальший рух вагонів виконується локомотивом власника колії.

Відповідно до пункту 8 цього договору про готовність вагонів до забирання диспетчер цеху зовнішнього транспорту УЗТ по прямому телефонному зв'язку повідомляє старшого прийомоздавальника або маневрового диспетчера станції Кривий Ріг. Повідомлення передається не пізніше ніж за 2 години до фактичної здачі вагонів з реєстрацією у книзі повідомлень форми ГУ-2.

Жодних доказів на підтвердження повідомлення залізниці прямим телефонним зв'язком відповідно до умов договору чи іншим чином щодо готовності забрати на свою під'їзну колію вагони зі станції призначення відповідач суду не надав. Доказів на підтвердження прийняття заходів до залізниці з приводу порушення нею умов договору в частині дотримання строку здачі вагонів на під'їзну колію вантажовласника відповідач також не надав.

В обґрунтування правової позиції щодо готовності забрати вагони зі станції призначення на свої під'їзні колії відповідач подав до суду довідки щодо зайнятості колій на станції Допоміжна.

Але навіть за умов наявності вільних під'їзних колій на станції Допоміжна, за обставин відсутності з боку відповідача доказів на підтвердження прийняття ним передбачених договором заходів до забирання вагонів зі станції призначення, що прибули на його адресу, не можна погодитися з відсутністю його вини у їх скупченні, а навпаки - це є свідченням саме його вини у такому скупченні внаслідок допущеної бездіяльності у забиранні вагонів зі станції призначення за наявності вільних під'їзних колій.

Відповідно до п. п. 3, 5 Інструкції "Про порядок обслуговування і організації руху на під"їздному шляху ПАТ "Південний ГЗК", узгодженої сторонами по справі, перегін Кривий Ріг Допоміжна - є одноколійний, обладнаний релейним напівавтомотичним блокуванням. Планування та організація роботи по обміну вагонопотоками між станціями Кривий Ріг та Допоміжна здійснюється маневровими диспетчерами станції Кривий Ріг та диспетчером зовнішнього транспорту УЖДТ Південного ГЗК по прямому міжстанційному зв'язку, або телефонному зв'язку.

Основні положення та порядок роботи залізниць України встановлені Правилами технічної експлуатації нормативним відомчім документом Укрзалізниці, затвердженим наказом Міністерства транспорту України від 20.12.96р. № 411 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.02.97р. за № 50/1854. В пункті 16.3 ПТЕ зазначено, що порядок використання колій для приймання та відправлення поїздів має бути вказаний в технічно-розпорядчому акті станції. Технічно розпорядчий акт (ТРА) нормативний документ, що регламентує безпечне і безперешкодне приймання, відправлення та проходження поїздів через станцію, безпеку внутрішньостанційної маневрової роботи й дотримання техніки безпеки. Додатком № 3 до ТРА є Інструкція про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці.

Інструкцією "Про порядок користування пристроями маршрутно-релейної централізації станції Кривий Ріг визначено порядок відправлення поїздів на ст. Допоміжна. Згідно з п.п 1- 4 зазначеної Інструкції ДСП ст. Кривий Ріг запитує сусідню станцію про відправлення поїзда по телефону, ДСП станції Допоміжна натискає кнопку дача згоди, загорається зелена лампочка отримання згоди. Після чого, ДСП станції Кривий Ріг натискає поїздну кнопку початку маршруту і здійснюється рух поїзда на ст. Допоміжна. Пунктом 8 договору Про експлуатацію залізничної під'їзної колії ВАТ Південний ГЗК передбачено обов'язок диспетчера цеху зовнішнього транспорту УЗТ по прямому телефонному зв'язку повідомити старшого прийомоздавальника або маневрового диспетчера станції Кривий Ріг про готовність вагонів до забирання.

Викладеним спростовується твердження відповідача про його готовність прийняти спірні вагони на свою під'їзну колію та відсутність його вини у їх затримці.

Зайнятість приймально-відправних колій по станції призначення згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку "Укрзалізниці" і власних, вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з Відкритого акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат", обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції тощо. Підпунктом 14.2.1 пункту 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та звязків України від 30.08.2005 року №5076, визначено, що приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно розпорядчим актом станції.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання.

Зазначений висновок збігається з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною у справах №№ 904/5778/13, 904/5819/13, 904/6846/13.

За таких обставин висновок відповідача про наявну можливість позивачу доставити спірні вагони на станцію призначення внаслідок наявних деяких вільних колій, вільних проміжків часу на деяких з них на фоні встановлених ним випадків перевищення позивачем часу обробки поїздів, проведення на цих коліях маневрової роботи та інших технологічних операцій, який зроблений за результатом самостійного аналізу наданого позивачем ОСОБА_3 про зайнятість колій на станції призначення, носить суб'єктивний характер. Надане позивачем ОСОБА_3 про зайнятість колій на станції призначення носить інформативний характер. Наведена в ній інформація потребує фахового аналізу з перевіркою доказами для чого необхідні спеціальні знання.

Разом із тим безспірним є та обставина, що наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць України, положеннями Тимчасової угоди та ЄТП, у той час як несвоєчасне забирання з колій станції відповідачем вантажів, які прибули на його адресу, є порушенням вимог пунктом 33 Правил видачі вантажів та статтями 46, 47 Статуту залізниць України, якими визначено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти вантаж, що надійшов на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором, контрактом, замовленням тощо).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 03.09.2013 року у справі № 904/2287/13.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Слід зазначити, що між сторонами відсутні договірні зобов'язання щодо обов'язкового використання залізницею тих чи інших колій станції призначення у разі прибуття на адресу ПАТ "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" вантажу. За таких обставин відсутні підстави стверджувати про обов'язок залізниці використовувати усі існуючі колії (у тому числі вільні та придатні за своїм призначенням) для прийняття вантажу, що прибув на адресу відповідача.

Отже, відповідачем наявними матеріалами справи не доведена відсутність своєї вини у спричиненні скупчення вагонів на станції призначення Кривий Ріг Придніпровської залізниці. Крім того, плата за користування вагонами не є мірою відповідальності, яка може застосовуватися лише за наявності вини сторони у зобов'язанні.

Зазначений висновок збігається з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною у постанові від 03.09.2013 року у справі 904/2287/13.

Таким чином, публічне акціонерне товариство "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" не спростувало доводів публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", не надало доказів того, що мало можливість прийняти спірні вагони, а також не довело наявності обставин, що могли б бути підставою для відмови у позові з огляду на положення пункту 121 Статуту та пункту 16 Правил користування вагонами і контейнерами згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

- якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

- у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

- у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред'явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 1 378,00 грн. покладається на відповідача.

Клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 904/1310/16 до внесення до єдиного державного реєстру запису про припинення діяльності державного підприємства "Придніпровська залізниця" не підлягає задоволенню оскільки стороною у справі є публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", яке згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 року № 200 "Про утворення публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" утворено на базі державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту, які реорганізуються шляхом злиття. Усі права та обов'язки державного підприємства "Придніпровська залізниця" переходять до правонаступника публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ідентифікаційний код 00191000) на користь публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вулиця Тверська, будинок 5, ідентифікаційний код 40075815) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" (49600, м. Дніпропетровськ, проспект Карла Маркса, будинок 108, ідентифікаційний код 40081237) плату за користування вагонами у сумі 28 824,00 грн., збір за зберігання вантажу у сумі 1 615,80 грн., витрат по сплаті судового збору у сумі 1 378,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 13.06.2016 року.

Суддя ОСОБА_4