РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2016Справа №910/6893/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія "Мегабуд" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремцентр+" про стягнення 81 223,90 грн., за участю представників позивача - Кувшинця С.В., довіреність №7 від 11.04.2016 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 43 246,15 грн. основного боргу, 37 997,75 грн. пені у зв'язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов'язань з оплати вартості поставленного товару за договором №ТМ-14/15 від 20.03.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.04.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 18.05.2016 року.

08.06.2016 року представником позивача в судовому засіданні надано письмові пояснення у справі.

Представник відповідача в судове засідання 08.06.2016 року не з'явився, відзив на позов не надав, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.03.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія "Мегабуд" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремцентр+" (покупець) було укладено договір постачання товарів №ТМ-14/5, за умовами якого постачальник зобов'язується впродовж дії цього договору передавати у власність покупцю товари в асортименті (надалі - товар), кількості та за ціною зазначеними в рахунках-фактурах постачальника, а покупець зобов'язується приймати та своєчасно здійснювати оплату отриманого товару на умовах даного договору(п.1.1. договору).

Покупець проводить оплату отриманого товару не пізніше 7 календарних днів з дати вказаної у видатковій накладній постачальника (п. 3.3. договору).

Поясненнями представника позивача, видатковими накладними №ВКМ 02947 від 28.08.2015 року на суму 74 884,80 грн., № ВКМ 03169 від 11.09.2015 року на суму 1 848,00 грн., №ВКМ 03500 від 03.10.2015 року на суму 16 790,96 грн., які містяться в матеріалах справи, стверджується факт поставки позивачем відповідачу товару на загальну суму 93 522,80 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з поставки товару відповідачу, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з оплати отриманого товару та на даний час має перед позивачем заборгованість у сумі 43 246,15 грн. з урахуванням часткової оплати.

Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на суму 43 246,15 грн.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно п. 6.2. договору за порушення строків оплати вказаних в п. 3.3. договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Позовні вимоги в частині стягнення 37 997,75 грн. пені є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, здійснення відповідачем часткових оплат по вказаним в розрахунку видатковим накладним з порушенням строку передбаченого п. 3.3. договору, коли саме здійснювались оплати по кожній спірній накладній окремо, а тому встановити факт порушення строків оплат і правильний розмір суми пені не можливо. Тому в позові про стягнення пені слід відмовити.

Частина 1 статті 33 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремцентр+" (02222, м. Київ, вул. Бальзака, буд. 55, кв. 257; код 38735650) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича компанія "Мегабуд" (10001, м. Житомир, вул. Ватутіна, буд. 81-А; код 36549008) 43 246 (сорок три тисячі двісті сорок шість) грн. 15 коп. основного боргу та 730 (сімсот тридцять) грн. 34 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.06.2016р.

Суддя С.О. Чебикіна