ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.06.2016 р. Справа№ 914/1641/16

Суддя Господарський суд Львівської області ОСОБА_1 розглянувши матеріали

За позовом: Куликівського споживого товариства, смт. Куликів, Львівська область;

до відповідача: Виконавчого комітету Артасівської сільської ради, с. Артасів, Жовківський район, Львівська область;

про визнання права власності на нежитлові приміщення.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області Куликівським споживчим товариством подано позов до Виконавчого комітету Артасівської сільської ради про визнання права власності на нежитлові приміщення.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду, судом встановлено наявність підстав для її повернення без розгляду зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 3 частини 1 статті 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Як розяснено Вищим господарським судом України у п.п.2.2 п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України №7 від 21.02.2013р. із змінами та доповненнями, статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Згідно з п.1 ст.8 ЗУ Про державний бюджет України на 2016 рік, мінімальний розмір заробітної плати з 1 січня 2016 року становить 1378,00 грн.

Відповідно до п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України №7 від 21.02.2013р., судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК). На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею (частина третя статті 55 ГПК); з цією метою суд вправі витребувати додаткові документи і матеріали як в учасників даного судового процесу, так і в інших підприємств та організацій (стаття 38, пункт 4 статті 65 ГПК), а в разі необхідності призначити відповідну судову експертизу (проведення експертної оцінки майна), у випадку ж відмови позивача від здійснення оплати такої експертизи - залишити позов без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Враховуючи те, що позивачем заявлено 2 майнові вимоги визнання права власності, судом встановлено, що позивачем не було сплачено повної суми мінімального розміру судового збору. Так, згідно квитанції № 18 про сплату судового збору позивач сплатив 2 285,91 грн. замість мінімальних коштів які повинен був сплатити за подання 2 майнових вимог, а саме 2 756, 00 грн.

Також суд звертає увагу позивача, що відповідно до абзацу 5, п.п. 2.2, п.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 року, подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Виходячи з того, що позивачем не сплачено в повному обсязі судовий збір, позовна заява підлягає поверненню без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.57, п. 4, ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Куликівського споживого товариства та додані до неї документи - без розгляду.

Додатки (для позивача): позовна заява з доданими до неї документи та поштовим конвертом на 89 аркушах.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя Коссак С.М.