ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2016 р.Справа № 922/1203/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Заводовій К.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВіЕйБі Лізинг", м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Промелектрозв'язок", м.Харків
про стягнення 13506,14грн.
за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 25.08.2015

від відповідача: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВіЕйБі Лізинг", м.Київ (далі за текстом - позивач), звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Промелектрозв'язок", м.Харків (далі за текстом - відповідач), про стягнення 13506,14грн., з яких: 10583,31грн. простроченої заборгованості за лізинговими платежами, 411,38грн. пені, 281,25грн. 30% річних, 2230,20грн. штрафу.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу №131213-27/ФЛ-Ю-А від 13.12.2013.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач наданим йому правом не скористався, відзиву не надав, представника в судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представника позивача, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

13 грудня 2013 року між позивачем, як лізингодавцем, та відповідачем, як лізингоодержувачем, укладено договір фінансового лізингу №131213-27/ФЛ-Ю-А (далі за текстом - Договір), за загальними умовами якого лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу платне володіння та користування за предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначаються в додатку "Специфікація", а лізингоодержувач зобов'язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору.

Відповідно до специфікації (додаток до Договору) предметом лізингу є автомобіль Chevrolet 1,5 МТ, номер кузова (шасі, рами) KL1SF69YEBB266576, рік випуску 2012, загальною вартістю 74340,00грн.

Відповідач виплачує позивачу лізингові платежі відповідно до п. 2.2. загальних умов Договору та графіку сплати лізингових платежів (додаток до Договору).

Пунктом 2.4 загальних умов Договору лізингу визначено, що всі чергові лізингові платежі, відповідно до графіку та загальних умов, лізингоодержувач сплачує у число сплати, що визначається в порядку п.2.1.7.1 загальних умов Договору.

Відповідно до п.2.1.7. загальних умов Договору лізингу число сплати - це число (порядковий номер дня у відповідному календарному місяці) сплати чергових лізингових платежів кожного календарного місяця, яке визначається згідно п.2.1.7.1 загальних умов договору.

Відповідно до п.2.1.7.1 загальних умов Договору лізингу у випадку, коли дата підписання акту припадає на період з 1-го по 9-те число місяця (включно), то числом сплати чергових лізингових платежів вважається кожне 20-те число кожного місяця, починаючи з підписання акту. У випадку, коли дата підписання акту припадає на період з 10-го по 25-те число місяця (включно), то числом сплати чергових лізингових платежів вважається кожне 5-те число кожного місяця, починаючи з місяця підписання акту. У випадку, коли підписання акту припадає на період з 26-го числа по останній день місяця (включно), то числом сплати чергових лізингових платежів вважається кожне 20-те число кожного місяця, починаючи з місяця підписання Акту.

Відповідно до п.2.1.8. загальних умов Договору лізингу період лізингу - це період строку лізингу, який дорівнює 1 (одному) місяцю. Перший період лізингу починається з дати підписання акту.

Відповідно до п.2.1.6. загальних умов договору лізингу акт - це акт приймання- передачі предмета лізингу в лізинг.

Позивач належним чином виконав свої зобов'язання та передав в користування відповідачу предмет лізингу на підставі підписаного 25.12.2013 сторонами акту прийому - передачі майна.

Таким чином, відповідно до п.2.1.7.1 загальних умов Договору лізингу відповідач зобов'язаний був сплачувати чергові лізингові платежі 05 числа кожного місяця в розмірі, визначеному в Графіку сплати лізингових платежів.

Відповідач свої зобов'язання за договором лізингу щодо сплати лізингових платежів виконував неналежним чином, внаслідок чого за період з лютого по квітень 2016 року за ним виникла заборгованість в розмірі 10583,31грн., а саме: з 05.02.2016 існує заборгованість в розмірі 3527,77грн., з 05.03.2016 збільшилась заборгованість на 3527,77грн., з 05.04.2016 збільшилась заборгованість на 3527,77грн.

У звязку з цим, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути на свою користь з відповідача 10583,31грн. простроченої заборгованості за лізинговими платежами, 411,38грн. пені, 281,25грн. 30% річних, 2230,20грн. штрафу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 292 Господарського кодексу України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Частина 2 статті 1 Закону України Про фінансовий лізинг передбачає, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобовязується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 цього ж Закону передбачено, що лізингоодержувач зобовязаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України Про фінансовий лізинг сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Крім того, цією статтею також передбачено, що до складу лізингових платежів можуть включатися: а) сума, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагорода лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсація відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Стаття 193 Господарського кодексу України та стаття 526 Цивільного кодексу України передбачають, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали справи, сума заборгованості 10583,31грн. за період з лютого по квітень 2016 року за Договором відповідачем не сплачена.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав доказів погашення вказаної заборгованості, доводів позивача не спростував, у звязку з чим суд вважає позовні вимоги в частині стягнення лізингових платежів обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно до п.2.7 загальних умов договору, у разі, якщо лізингоодержувач прострочить сплату лізингових платежів, на підставі ст.625 ЦК України сторони погодили, що лізингоодержувач зобов'язується сплачувати 30 (тридцять) процентів річних від простроченої суми, протягом всього періоду існування простроченої заборгованості.

За умовами пункту 7.1.1. Договору лізингу за порушення обов'язку з своєчасної сплати платежів передбачених даним договором та/або чинним законодавством України - лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочки, та відшкодувати всі збитки, завдані цим лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування даної пені за прострочення сплати платежів, передбачених даним Договором та/або чинним законодавством України, припиняється через дванадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися.

У зв'язку з цим, перевіривши нарахування пені у розмірі 411,38грн. за період з 06.02.2016 по 07.04.2016, а також 30% річних у розмірі 281,25грн. за період з 06.02.2016 по 07.04.2016, суд приходить до висновку, що дані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства, умовам Договору та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, згідно пункту 5.2.1 лізингоодержувач зобов'язаний щоквартально (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення відповідного звітного кварталу) письмово інформувати лізингодавця про стан та адресу базування предмета лізингу шляхом направлення лізингодавцю звіту у формі встановленого додатком "Довідка" до Договору.

Пунктом 7.1.3 загальних умов Договору передбачено, що за ненадання при інспектуванні для огляду або при поверненні (вилученні) предмета лізингу технічної документації, отриманої лізингоодержувачем разом з предметом лізингу, порушення умов пунктів 2.15., 2.16., 4.1.2., 5.2., 10.2 загальних умов - сплачує, штраф у розмірі 1 (один) відсоток остаточної загальної вартості предмета лізингу, за кожен та будь-який випадок із зазначених порушень. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення остаточної загальної вартості предмету лізингу) протягом строку дії договору, та для зручності сторін визначається як 1 відсоток від розміру остаточної загальної вартості предмета лізингу.

Як зазначає позивач, відповідач не подавав звіти, передбачені пунктом 5.2.1 протягом 3-х кварталів, а тому має сплатити штраф у розмірі 2230,20грн. (73340,00грн. х 3%).

Враховуючи, що відповідачем не надано будь-яких доказів, які б спростовували дані доводи позивача, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення штрафу у розмірі 2230,20грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Промелектрозв'язок" (61010, м.Харків, вул.Аравійська, буд.22, код 31153735) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВіЕйБі Лізинг" (01054, м.Київ, вул.Ярославів Вал, буд.13/2, /літера Б/, код 33880354) 10583,31грн. заборгованості за лізинговими платежами, 411,38грн. пені, 281,25грн. - 30% річних, 2230,20грн. штрафу та 1378,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 13.06.2016 р.

Суддя ОСОБА_2