ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2016 р. Справа № 911/1241/16

За позовом Житомирської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (№8)

до відповідача ОСОБА_1 кооперативу "Набережний квартал-Житомир"

про внесення змін до договору

Суддя С,ОСОБА_2

Представники:

позивача: ОСОБА_3 (довіреність від 11.05.2016 № 5/8/15-3270);

відповідача: ОСОБА_4 (довіреність від 01.01.2016 № 160101-1).

СУТЬ СПОРУ: Житомирська установа виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (№8) (далі позивач) звернулась до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 кооперативу "Набережний квартал-Житомир" (далі відповідач) про внесення змін до договору.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на ухилення відповідача від перегляду умов договору від 29.07.2014 № 1/1, укладеного між сторонами.

Відповідач, у поданому суду відзиві заявляє про відмову у задоволенні позову, у звязку з відсутністю, визначених законодавством підстав, для зміни умов договору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

29.07.2014 між Житомирською установою виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Житомирській області (№8) (далі сторона 1) та ОСОБА_1 кооперативом "Набережний квартал-Житомир" (далі сторона 2) укладено договір №1/1 (далі договір, а.с.18-19).

Відповідно до п. 1.1 предметом вказаного договору є проектування та будівництво в порядку дольової участі житлового будинку по вул. Бородія, 50а і 50б в м, Житомир.

Згідно п. 1.2 договору, сторона 1 зобовязується надати земельну ділянку (кадастровий номер :04:0060003 площею 0,6563га) та незавершене будівництво в сумі 198,4 тис. грн., а сторона 2 зобовязується своїми силами і засобами, за рахунок власних або залучених коштів організувати та забезпечити проектування, будівництво та введення в експлуатацію житлового будинку на вказаній земельній ділянці.

Як визначено сторонами в п. 3.2 договору, після здачі обєкту в експлуатацію сторона 1 стає власником 13 квартир, в т.ч. 11 однокімнатних та 2 двокімнатних квартир (частка сторони 1), а сторона 2власником всієї залишкової площі (частка сторони 2).

Конкретний перелік приміщень та площ, що будуть переходити у власність сторін, відповідно до п. 3.2 договору, визначатиметься після розробки робочої проектно-кошторисної документації на обєкт за «Протоколом розподілу площ». Протокол оформлюється у вигляді додатку до вказаного договору протягом 1 місяця з дня затвердження проектної документації. Загальна площа житла, що розподіляється між сторонами уточнюється на підставі довідок БТІ (п. 3.3 договору).

Відповідно до п. 7.1 договору, вказаний договір набирає чинності від дати його підписання сторонами і діє до підписання акту прийому-передачі належної стороні 1 частини обєкту, але не може перевищувати терміну у 18 календаних місяців з моменту підписання договору. В частині розрахунків сторін, договір діє до повного проведення сторонами цих розрахунків.

Позивач звернувся з даним позовом до суду у звязку з тим, що у відповідно до звіту про експертну грошову оцінку, вартість користування земельною ділянкою є вищою, а тому, за твердженням позивача йому повинно бути розраховано кількість квартир пропорційно його вкладу, у звязку з чим (з урахуванням доповнень до позову (а.с.50-51)., позивач просить суд внести зміни до п.п.3.2, 3.3 та 4.4 договору стосовно пропорційного розподілу квартир, що має бути передана позивачу, після здачі обєкту в експлуатацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України, визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 2 вказаної статті, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У відповідності до ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Проте, як вбачається з укладеного між сторонами договору, сторонами на момент укладення договору, визначено розмір їх дольової участі, а також узгоджено розмір винагороди та порядок її визначення.

Таким чином, сторонами під час укладення договору досягнута згода з усіх істотних умов, які на час звернення з позовом не змінились.

Посилання позивача на встановлення станом на 30.05.2014 оцінки землі, користувачем якої він є і яка передана під будівництво, не є зміною обставин, оскільки така оцінка зроблена до укладення договору від 29.07.2014. Крім того, суд приймає до уваги пояснення відповідача, що будівництво спірного обєкту фактично закінчено та всі наявні квартири розподілені за кількістю між учасниками будівництва.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволення позовних вимог у даній справі, у звязку з відсутністю правових підстав для внесення змін до умов укладеного між сторонами договору.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення складено 14.06.2016.

Суддя С.І. Чонгова