ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2016 р. Справа № 922/511/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Тихий П.В., суддя Гетьман Р.А. , суддя Россолов В.В.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність №104 від 16.02.2016 року);

відповідача - не з'явився;

першої третьої особи - не з'явився;

другої третьої особи - Водолазький О.М. (довіреність №308 від 06.04.2016 року);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.№1136Х/1-43) на рішення господарського суду Харківської області від 29.03.2016 року по справі №922/511/16,

за позовом Фізичної особи ОСОБА_3, м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Лекс", м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -

1. Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, легалізації громадських формувань Харківського міського управління юстиції, м. Харків,

2. Департамент реєстрації Харківської міської ради, м. Харків,

про визнання недійсним рішення, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року Фізична особа ОСОБА_3, м. Харків звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Лекс", м. Харків, в якій просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів ТОВ фірма "Лекс" від 30.12.2015року про призначення директором товариства ОСОБА_4, зобов'язати державну реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції скасувати державну реєстрацію зміни керівника ТОВ фірма "Лекс" на ОСОБА_4 ,

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.03.2016 року по справі №922/511/16 (суддя Присяжнюк О.О.) позовні вимоги задоволено повністю. Визнано недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Лекс" від 30.12.2015 року про призначення директором товариства ОСОБА_4. Зобов'язано державну реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції скасувати державну реєстрацію зміни керівника Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Лекс" на ОСОБА_4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Лекс" на користь ОСОБА_3 2756,0грн.судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Лекс", м. Харків, звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 29.03.2016 року по справі №922/511/16 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2016 року апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 11.05.2016 року. Зобов'язано відповідача надати докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

10.05.2016 року від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№4724), в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою суду від 11.05.2016 року залучено до участі у справі Департамент реєстрації Харківської міської ради у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Зобов'язано відповідача виконати вимоги ухвали суду від 20.04.2016 року та надати докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі. Розгляд справи відкладено на 16.05.2016 року.

16.05.2016 року господарським судом Харківської області супровідним листом надіслано на адресу Харківського апеляційного господарського суду додаткові пояснення від голови комісії з ліквідації Харківського міського управління юстиції (вх.№4909), в яких зазначено, що з огляду на те, що з 01.04.2016 року ХМУЮ припинило надання адміністративних послуг з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців, тож рішення по даній справі не може впливати на його права та обов'язки і просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника ХМУЮ.

Представник Департаменту реєстрації Харківської міської ради надав письмові пояснення по справі (вх.№4931 від 16.05.2016 року).

Ухвалою суду від 16.05.2016 року розгляд справи було відкладено на 30.05.2016 року. Зобов'язано відповідача виконати вимоги ухвал суду від 20.04.2016 року та від 11.05.2016 року та надати докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Ухвалою суду від 30.05.2016 року задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи. Розгляд справи відкладено на 08.06.2016 року. Зобов'язано відповідача виконати вимоги ухвал суду від 20.04.2016 року, 11.05.2016 року та 16.05.2016 року і надати докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідач та перша третя особа, будучи належним чином повідомлені про місце та час розгляду апеляційної скарги, не реалізували своє право на участь у судовому процесі та не забезпечили явку представників в судове засідання.

Згідно із пунктом 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що явка представників відповідача та першої третьої особи не була визнана обов'язковою, а також те, що їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначених представників за наявними матеріалами у справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 звернувся до господарського суду з позовом , при цьому вказав, що він є засновником ТОВ фірма "ЛЕКС", з часткою у статутному капіталі 50%, іншим учасником ТОВ фірма "ЛЕКС" є ОСОБА_5 (код НОМЕР_1) з часткою у статутному капіталі 50%.

В позовній заяві позивач зазначив, що йому стало відомо з відкритих відомостей з ЄДРПОУ, що у лютому місяці 2016р. відбулася зміна директора Товариства з ОСОБА_6 на ОСОБА_4 (код НОМЕР_2). Підставою такої зміни є протокол загальних зборів від 30.12.2015 р. Зазначена зміна керівника була зареєстрована Державною реєстраційною службою Харківського міського управління юстиції.

Згідно з п. 5.6 Статуту ТОВ фірма "ЛЕКС" збори учасників вважаються правомочними, якщо на них присутні представники, що володіють у сукупності більш ніж 60% голосів.

Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються в усній або письмовій формі з вказівкою часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на загальних зборах ( п. 5.12. Статуту ТОВ фірми "Лекс").

Згідно з п.п. в) п. 5.3 Статуту ТОВ фірма "Лекс" до компетенції зборів учасників відноситься обрання та відкликання членів виконавчого органу Товариства, яким є директор Товариства (п. 5.14 Статуту).

Враховуючи той факт, що позивач не приймав участь у жодних загальних зборах починаючи з квітня 2014 р., та не був навіть повідомлений про загальні збори, що відбулися у грудні 2015 р., отже такі загальні збори на думку позивача є неправомочними, а інформація внесена у такий протокол є недостовірною.

В обґрунтування позову позивач посилався на порушення порядку скликання та проведення даних загальних зборів, оскільки, вказаним рішеннями зборів ТОВ фірми "ЛЕКС" від 30.12.2015 р. були порушені корпоративні права позивача, як учасника Товариства (неповідомлення позивача про дату та порядок денний зборів) позивач позбавлений можливості приймати участь на даних зборах та не голосував за прийняття спірних рішень, що на думку останнього свідчить про їх прийняття за відсутності встановленого Законом кворуму.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд зазначив, що враховуючи той факт, що учасниками ТОВ фірма "ЛЕКС" (код 22701364) є ОСОБА_5 (код НОМЕР_1) та ОСОБА_3 з рівними частками у статутному капіталі Товариства - 50%, отже загальні збори можуть відбутися лише за участю обох власників, відсутність уповноважених представників позивача - ТОВ "Лекс" має істотне значення, оскільки позивачу належить 50% голосів на загальних зборах учасників ТОВ "Лекс". Таким чином, дана обставина є безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону про господарські товариства).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Корпоративними правами, згідно ст. 167 Господарського кодексу України, є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Правові ознаки господарських товариств визначені Законом України "Про господарські товариства", главою 8 розділу ІІ Цивільного кодексу України та главою 9 розділу ІІ Господарського кодексу України. Господарськими товариствами, згідно зі статтею 79 Господарського кодексу України, визнаються підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку.

Як визначено ч. 1 ст. 1 Закону України від 19.09.1991 р. № 1576-XII "Про господарські товариства" (із змінами та доповненнями в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон України "Про господарські товариства") та ст. 113 Цивільного кодексу України, господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками.

Відповідно до положень ст. 4 Закону України "Про господарські товариства", ст.ст. 87, 88 Цивільного кодексу України, ст.ст. 57, 82 Господарського кодексу України документом, який визначає правовий статус юридичної особи, є Статут.

Згідно із ч. 2 ст. 4 Закону України "Про господарські товариства" до установчих документів включаються відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного (складеного) капіталу, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень та ін.. Товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом (ст. 140 Цивільного кодексу України). Статут товариства з обмеженою відповідальністю містить відомості про розмір статутного капіталу, з визначенням частки кожного учасника, склад та компетенцію органів управління і порядок прийняття ними рішень (ст. 143 Цивільного кодексу України).

Статут ТОВ фірма "Лекс" (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), затверджений рішенням учасників від 01.02.2007 р. (нова редакція), містив відомості про засновників, предмет, цілі діяльності і управління підприємством, розмір статутного фонду із визначенням належних учасникам часток, порядок виходу зі складу засновників та ін.

Отже, ТОВ фірма "Лекс" є господарським товариством у розумінні ст. 79 Господарського кодексу України та ст. 1 Закону України "Про господарські товариства", а тому при вирішенні спору застосовуються норми, що регулюють діяльність господарських товариств.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ТОВ фірма "Лекс" є господарським товариством у розумінні статті 79 Господарського кодексу України та статті 1 Закону України "Про господарські товариства", а тому при вирішенні спору застосовуються норми, що регулюють діяльність господарських товариств.

У відповідності до ст. 88 Господарського кодексу України, ст. 116 Цивільного кодексу України, ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасник господарського товариства має право брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах. Управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства (ст. 89 Господарського кодексу України). Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (ст. 97 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 98 Цивільного кодексу України, загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

За приписами ст. 61 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п.2.25 Постанови від 25 лютого 2016 року N 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", згідно з положеннями частини п'ятої статті 61 Закону України "Про господарські товариства" про проведення загальних зборів ТОВ чи ТДВ учасники повідомляються передбаченим статутом способом із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Наведені норми законодавства вказують на те, що обов'язковою умовою повідомлення про скликання загальних зборів юридичної особи є одночасна наявність у такому повідомленні інформації про час, місце проведення зборів та інформації про питання, що будуть винесені на розгляд зборів (порядок денний). Відсутність у повідомленні про проведення загальних зборів будь-якої з названих складових, як і відсутність самого повідомлення, може бути підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів.

Судом першої інстанції правомірно встановлено та з цим погоджується колегія суддів, що матеріали справи не місять доказів, що на момент прийняття вказаних рішень позивача було повідомлено про скликання загальних зборів учасників ТОВ фірма "Лекс", що є безумовною підставою для визнання недійсними такого рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону.

Твердження апелянта про те, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції було скасовано рішення нібито неіснуючого органу управління Товариства, а саме Загальних зборів, є безпідставними та спростовуються матеріалами справи.

Так, спірне рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Лекс" від 30.12.2015 року про призначення директором товариства ОСОБА_4 оформлено Протоколом №3 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Лекс" від 30.12.2015 року (т.1 а.с.55). Даний протокол фіксує факт прийняття спірного рішення саме Загальними зборами товариства.

Також необґрунтованими є доводи апелянта, що судом прийнято рішення про права та обов'язки осіб, що не були залучені до участі у справі, та що відповідачем виступала юридична особа, що недопустимо з точки зору суб'єктного складу даного процесу. Також апелянт зазначає, що рішення зборів учасників відповідача прийнято відповідно зборами учасників, та згаданий орган не було залучено до участі у справі.

Відповідно до п.2.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України у п.2.25 Постанови від 25 лютого 2016 року N 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин" відповідачем у спорах про визнання недійсним рішення загальних зборів та інших керівних органів юридичної особи виступає сама юридична особа.

Таким чином, Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Лекс" є належним відповідачем у даній справі.

Крім того, статтею 21 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що твердження відповідача в апеляційній скарзі стосовно того, що повноваження представника відповідача, який представляв інтереси Товариства в суді першої інстанції не були засвідчені належним чином, оскільки його довіреність була видана попереднім керівником підприємства, а на момент розгляду справи цей керівник був вже не повноважним, не приймаються судом до уваги.

Довіреність на представництво інтересів Товариства на ім'я ОСОБА_7 видана Директором ТОВ фірма "Лекс" Г.И. Половинкою 25.11.2015 року.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що на момент видачі цієї довіреності, Г.И. Половинка була директором ТОВ фірма "Лекс", а отже мала повноваження видавати довіреності від імені Товариства.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що дана довіреність була відізвана новим керівником Товариства, а отже є вона дійсною.

Інші твердження апелянта не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Згідно зі статтею 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом України.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів зазначає, що наведені апелянтом доводи не спростовують висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів вважає, що твердження апелянта, викладені апеляційній скарзі, є необґрунтованими, а господарським судом першої інстанції правильно оцінені обставини справи, у зв'язку з чим підстав для скасування рішення та задоволення апеляційної скарги відповідача колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що апелянтом при поданні апеляційної скарги було не доплачено судового збору в сумі 1515,80 грн.

З апеляційної скарги вбачається, що відповідачем в повному обсязі оскаржується рішення суду першої інстанції про визнання недійсним рішення загальних зборів товариства та про зобов'язання скасувати державну реєстрацію зміни керівника товариства, тобто дві вимоги немайнового характеру.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюється у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до пп.2 п.2 частини 1 статті 4 Закону, у разі подання позовної заяви немайнового характеру 1 мінімальний розмір заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" від 25 грудня 2015 року № 928-VIII з 01 січня 2016 року розмір мінімальної заробітної плати складає 1378,00 грн.

Проте, перевіркою матеріалів апеляційної скарги встановлено, що скаржником сплачено судового збору в розмірі 1515,80 грн. (квитанція №ПН1313 від 08.04.2016 року), тобто лише як за одну вимогу немайнового характеру.

Ухвалами суду від 20.04.2016 року, 11.05.2016 року, 16.05.2016 року та 30.05.2016 року зобов'язано відповідача надати суду докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Проте, відповідачем вимоги вищезазначених ухвал суду виконано не було. За таких обставин, колегія суддів зазначає, що 1515,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги підлягають стягнення з відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись статтями 32-33, 43, 85, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 29.03.2016 року по справі №922/511/16 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Лекс" (61051, м. Харків, вул. Ахсарова, буд.4/6-А, код 22701364) на користь Державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 1515,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Харківський апеляційний господарський суд.

Повний текст постанови складено 13.06.2016 року.

Головуючий суддя Тихий П.В.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Россолов В.В.