ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

14.06.2016 р. Справа № 907/330/16

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ЕКО-ПЛАСТ", м. Мукачево

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Консервний завод „Універ", м. Виноградів

про стягнення 187 113 грн. 89 коп. заборгованості,

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

представники:

Позивача ОСОБА_2, довіреність б/н від 23.05.2016 року

Відповідача ОСОБА_3, довіреність № 1-08/06/16 від 08.06.2016 року

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ЕКО-ПЛАСТ", м. Мукачево заявлено позов до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Консервний завод „Універ", м. Виноградів про стягнення 187 113 грн. 89 коп. заборгованості.

Представник позивача просить суд задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема стверджує, що відповідач своєчасно не виконав умови договору про надання транспортно експедиційних послуг при перевезеннях вантажів автомобільним транспортом № 20/01-ЕП від 20.01.2016 року, а саме не оплатив своєчасно вартість наданих йому транспортних послуг в розмірі 187 113 грн. 89 коп.

В судовому засіданні подав письмове пояснення б/н від 14.06.2016 року (вх. № 02.5.1-14/8140/16 від 14.06.2016 року), в якому зазначає про те, що позивачем на виконання вимог ухвали суду від 30.05.2016 року подано докази сплати судового збору за пред'явлення позову до ТОВ "Консервний завод "Універ" у розмірі 6 729 грн. 04 коп. згідно платіжного доручення № 1025 від 14.03.2016 року. Разом з тим, зазначає про те, що зазначене платіжне доручення № 1025 від 14.03.2016 року на суму 6 729 грн. 04 коп. у жодній іншій справі не використовувалось та не подавалось у звязку з чим, вважає, що позивачем належним чином оплачено судовий збір за подання даної позовної заяви. Крім того, подав також письмове клопотання б/н від 14.06.2016 року (вх. № 02.5.1-14/8141/16 від 14.06.2016 року), яким просить суд повернути позивачу надмірно сплачений судовий збір у звязку з внесенням позивачем судового збору в більшому розмірі ніж встановлено законом.

Представник відповідача в судовому засіданні подала письмові пояснення б/н, б/д (вх. № 02.5.1-14/8143/16 від 14.06.2016 року), в яких підтверджує факт надання позивачем послуг перевезення вантажу ТОВ "Консервний завод „Універ" на загальну суму 187 113 грн. 89 коп. Однак, зазначає про те, що на сьогоднішній день ТОВ „Консервний завод „Універ" не має можливості виконати свої зобовязання по сплаті заборгованості у звязку із важкою фінансовою ситуацією та зупиненням виробництва продукції, а також наявністю у підприємства інших кредиторів, зокрема банку, перед яким товариство намагається погасити заборгованість.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,

суд встановив:

20 січня 2016 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Консервний завод „Універ" (Замовник) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ЕКО-ПЛАСТ" (Виконавець) був укладений договір № 20/01-ЕП про надання транспортно експедиційних послуг при перевезеннях вантажів автомобільним транспортом. Згідно цього договору Виконавець зобовязується доставляти передані Замовником вантажі у пункти призначення в терміни, зазначені Замовником в Заявках і передавати їх особам, зазначеним Замовником (Одержувачам), а Замовник зобовязується оплачувати належним чином здійснені перевезення вантажів в розмірах і на умовах, встановлених в цьому договорі (п. 1.2. Договору).

Підтвердженням факту надання послуги є оригінал товарно-транспортної накладної встановленого зразка (ТТН, СМR) з відмітками вантажоодержувача і перевізника (п. 2.4. Договору).

Розділом 5 договору сторонами встановлено, що розрахунки за виконувані транспортні послуги здійснюються шляхом перерахування грошових коштів замовником на банківський рахунок Виконавця, якщо інше не обумовлено сторонами в додаткових угодах або заявках до кожного перевезення окремо. Підставою для оплати послуг Замовником є оригінал підписаного Сторонами акту приймання - передачі наданих послуг, оригінал ТТН, СМR з відміткою вантажоодержувача про приймання вантажу в двох примірниках, оригінал видаткової та податкової накладної та оригінали інших додаткових документів, вказаних у Заявці та ТТН, СМR. Термін оплати послуг "Виконавцеві" становить до 3-ох банківських днів з моменту отримання Замовником оригіналів документів, зазначених у пункті 5.2. та 5.4. цього договору.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем на виконання умов укладеного договору за період з січня по травень 2016 року включно були надані транспортні послуги по перевезенню товару в повному обсязі, в визначений термін, що підтверджується наявними в матеріалах справи міжнародними товарно транспортними накладними, згідно яких вантаж було доставлено в місце призначення без зауважень, що підтверджено відмітками у п. 24 міжнародних товарно-транспортних накладних (CMR) та актами надання послуг на суму загальну суму 187 113 грн. 89 коп. підписаними обома сторонами та скріпленими печатками обох сторін без будь-яких зауважень або претензій по обєму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг). За надані транспортні послуги позивач виставив відповідачу рахунки на оплату на загальну суму 187 113 грн. 89 коп. (копії вказаних рахунків містяться в матеріалах справи).

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново господарськими визнаються цивільно правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності та регулюються Цивільним кодексом України з врахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, на день розгляду спору в суді, обставини спору оцінюються судом з огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Між сторонами виникли відносини, які за правовою природою відповідають договору перевезення вантажу та підпадають під регламентацією норм ст. 909 Цивільного кодексу України. За змістом норм ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено судом, між позивачем та відповідачем було узгоджено строк розрахунків за надані позивачем послуги, який визначений в розділі 5 Договору.

Позивач претензією № 1/13/15 від 13.05.2016 року звернувся до відповідача з вимогою сплатити суму заборгованості за надані транспортні послуги згідно договору № 20/01-ЕП від 20.01.2016 року, однак вимоги позивача, викладені у зазначеній претензії, залишені відповідачем без задоволення, оскільки останній листом повідомив позивача про свою фінансову неспроможність на даний час погасити наявну перед позивачем заборгованість.

В порушення умов договору відповідач, як замовник, свій обов'язок щодо своєчасної оплати отриманих послуг не виконав належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 187 113 грн. 89 коп. Вказані обставини підтверджуються наявними матеріалами у справі, тому суд вважає обґрунтованим та доведеним право позивача на стягнення з відповідача суми заборгованості за надані транспортні послуги у розмірі 187 113 грн. 89 коп.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України договори укладені між сторонами по справі, як цивільно правові правочини є правомірними на час розгляду справи, оскільки їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобовязання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Порушене право позивача підлягає захисту шляхом стягнення на його користь суми 187 113 грн. 89 коп. заборгованості за надані транспортні послуги.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, викладених позивачем, не надав.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 2 806 грн. 71 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Частинами 1, 2 ст. 4 Закону України „Про судовий збір" визначено, що за подання позову до господарського суду із позовних заяв майнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Ціна заявлених позовних вимог складала 187 113 грн. 89 коп., відповідно судовий збір становить 2 806 грн. 71 коп.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем за подання позовної заяви до суду при ціні позову 187 113 грн. 89 коп., згідно платіжного доручення № 1025 від 14.03.2016 року було сплачено 6 729 грн. 04 коп. судового збору.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ.

Приймаючи до уваги, що позивачем під час звернення із позовом до суду надмірно сплачено судовий збір у розмірі 3 922 грн. 33 коп. та з огляду на приписи ст. 7 Закону України „Про судовий збір", господарський суд дійшов висновку про повернення позивачу надмірно сплаченого судового збору у розмірі 3 922 грн. 33 коп. про що виноситься відповідна ухвала суду.

Відповідно позивачу підлягає поверненню сума судового збору в розмірі 3 922 грн. 33 коп.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Консервний завод „Універ", м. Виноградів, вул. Промислова, буд. 1 () на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ЕКО-ПЛАСТ", АДРЕСА_1 () суму 187 113 (Сто вісімдесят сім тисяч сто тринадцять гривень) грн. 89 коп. заборгованості за надані транспортні послуги, а також суму 2 806 (Дві тисячі вісімсот шість гривень) грн. 71 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 21.06.2016 року

Суддя Пригара Л.І.