номер провадження справи 13/61/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2016 Справа № 908/1522/16

За позовом: Концерн Міські теплові мережі в особі Філії Концерну МТМ Дніпровського району, м. Запоріжжя

до відповідача: Запорізька обласна профспілка Солідарність, м. Запоріжжя

про стягнення 24 702,86 грн.

Суддя Серкіз В.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 123/20-19 від 17.03.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, протокол № б/н від 18.05.2012р.

Концерн Міські теплові мережі в особі філії Концерну МТМ Дніпровського району звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Запорізької обласної профспілки Солідарність 24 702,86 грн. заборгованості за поставлену теплову енергію за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 916 від 01.10.2002р.

Ухвалою суду від 02.06.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1522/16, присвоєно справі номер провадження 13/61/16 та призначено судове засідання на 16.06.2016р.

До початку розгляду справи представники сторін заявили клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

16.06.2016р. справу розглянуто, спір вирішено, прийнято рішення у справі, яке оголошено в судовому засіданні, згідно із приписами ст. 85 ГПК України.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві № 1887-ю від 24.05.2016р. та просить суд стягнути з відповідача 24 702,86 грн. заборгованості за поставлену теплову енергію за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 916 від 01.10.2002р. Позовні вимоги засновані на приписах Закону України «Про теплопостачання», «Правилами користування тепловою енергією» затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. за № 1198, ст.ст. 11, 15, 16, 96, 258, 509, 526, 530, 629 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 193, 232, 276 ГК України, ст.ст. 1, 2, 54-57, 66, 67, 82 ГПК України.

Представник відповідача в судовому засіданні суму боргу визнав в повному обсязі та не заперечив проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

01.10.2002р. між Концерном Міські теплові мережі в особі директора Філії Концерну Міські теплові мережі Ленінського району (Енергопостачальна організація) та Запорізькою обласною профспілкою Солідарність (Споживач) укладений договір № 916 про постачання теплової енергії в гарячій воді з урахуванням додаткової угоди 3 від 01.10.2008р.), відповідно до умов якого Енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, згідно п. 1.3, а Споживач зобовязується оплачувати одержану теплову енергію разом з втратами теплової енергії на теплотрасі, що перебуває на балансі Споживача за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 10.1 Договору, договір набирає чинності після підписання його обома сторонами та діє з 01.10.2002р. до 30.09.2003р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, окрім досягнення взаємної згоди сторін про розірвання.

Додатковою угодою № 916/1 від 01.08.2008р. сторонами, зокрема, доповнено п. 1.9 договору наступною редакцією: У разі зміни тарифів на теплову енергію в період дії договору Споживач сплачує за спожиту теплову енергію за новими тарифами, затвердженими згідно з діючим законодавством, із дати їх введення. Про зміну тарифів Енергопостачальна організація повідомляє Споживача у письмові формі або через засоби масової інформації.

Згідно з п. 3.2.2 Договору, Споживач зобовязався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах згідно з рахунків і в терміни, які передбачені договором.

Розділом 6 Договору встановлено порядок розрахунків за теплову енергію. Відповідно до п. 6.1 Договору, розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 6.2 Договору). Підставою для розрахунків Споживача з Енергопостачальною організацією є акт надання послуг, підписаний обома Сторонами (п. 6.4 Договору). Споживач зобовязаний до 20 числа поточного місяця перерахувати на розрахунковий рахунок Енергопостачальної організації суму заборгованості за фактично спожиту теплову енергію. Споживач зобовязаний оформити акт надання послуг і до 25 числа місяця, наступного за розрахунковим, повернути на адресу Енергопостачальної організації (п. 6.3 Договору).

Із матеріалів справи слідує, що позивач у період з лютого 2015 року по квітень 2015 року, з жовтня 2015 року по квітень 2016 року відпустив теплову енергію, направляв відповідачу поштою акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки для оплати спожитої теплової енергії на загальну суму 21 403,50 грн. Факт направлення підтверджується фіскальним чеком та реєстром відправленої замовної кореспонденції.

Відповідач оплату за спожиту теплову енергію у вказаний період здійснив часткову в сумі 312,60 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 21 090,90 грн.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Статтею 218 ГК України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Відповідач не надав суду доказів належного виконання зобовязання за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 916 від 01.10.2002р. та сплати суми боргу.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Господарський суд зазначає, що відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідачем не надано жодного доказу в підтвердження відсутності вини та доказів вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Борг відповідача в сумі 21 090,90 грн. підтверджується детальним і обґрунтованим розрахунком позивача, який перевірений господарським судом в судовому засіданні.

Враховуючи те, що Запорізька обласна профспілка Солідарність не виконала грошові зобовязання перед позивачем за договором про постачання теплової енергії в гарячій воді № 916 від 01.10.2002р., вимоги про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 21 090,90 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 333,86 грн., 1 528,22 грн. інфляційних втрат та 1 749,88 грн. пені.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача, розмір 3% річних від простроченої суми за період прострочення складає 333,86 грн. та індекс інфляції грошових коштів за період прострочення складає 1 528,22 грн.

Перевіривши правильність розрахунку позивача, суд визнав позовні вимоги в частині стягнення з Запорізької обласної профспілки Солідарність інфляційних втрат в сумі 1 528,22 грн. та 3 % річних в сумі 333,86 грн. обґрунтованими, доведеними, заснованими на законі, договорі, та такими, що підлягають задоволенню.

В силу ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Частиною 1 ст. 230 ГК України до штрафних санкцій віднесено господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України одним з правових наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно приписів ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 7.2.3 Договору, Споживач несе відповідальність за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію пеня в розмірі 0,5 % від належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобовязання по сплаті за надані послуги.

За розрахунком позивача, розмір пені за прострочення виконання зобовязання за період прострочення складає 1 749,88 грн.

Судом перевірено правильність розрахунку позивача, у звязку із чим позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 1 749,88 грн. судом визнаються обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі, оскільки спір виник внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Запорізької обласної профспілки Солідарність (69006, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 3, ) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, п/р зі спеціальним режимом використання № 2813 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957, ) суму основного боргу в розмірі 21 090 (двадцять одна тисяча девяносто) грн. 90 коп. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

3. Стягнути з Запорізької обласної профспілки Солідарність (69006, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 3, ) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, п/р № 1951 у Філії Запорізьке обласне управління ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 313957, ) 1 749 (одну тисячу сімсот сорок девять) грн. 88 коп. пені, 333 (триста тридцять три) грн. 86 коп. 3 % річних, 1 528 (одну тисячу пятсот двадцять вісім) грн. 22 коп. інфляційних втрат та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набранням рішення законної сили.

Суддя В.Г. Серкіз

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.