ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2016 р. Справа № 911/1205/16

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта»

про стягнення 22 619,06

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (дов. №114 від 17.02.2016);

від відповідача не зявились.

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство Акціонерна страхова компанія ІНГО Україна (далі - позивач) звернулося з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Провіта (далі відповідач) про стягнення 22 619,06 грн матеріальної шкоди в порядку регресного відшкодування.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 06.08.2013 на дорозі Алушта-Судак-Феодосія, внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України при керуванні автомобілем Хюндай, державний номерний знак НОМЕР_1, цивільна відповідальність якого була застрахована за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/7906277 у Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Провіта відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль Пежо, державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 Автомобіль Пежо, державний номерний знак НОМЕР_2 був застрахований позивачем за договором страхування №250572204.13 від 02.07.2013. Для визначення вартості ремонту автомобіля Пежо, державний номерний знак НОМЕР_2 було проведено дослідження вартості ремонту пошкодженого автомобіля, за результатами якого було складено звіт про оцінку колісного транспортного засобу №20927 від 29.08.2013. Позивач виплатив страхувальнику страхове відшкодування у сумі 23 619,06 грн. З огляду на наведене, та з урахуванням того, що договором Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Провіта обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/7906277 була передбачена франшиза у розімірі 1 000,00 грн, позивач просить стягнути з відповідача 22 619,06 в якості матеріальної шкоди в порядку регресного відшкодування.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.04.2016 порушено провадження у справі № 911/1205/16, розгляд справи призначено на 19.05.2016.

17.05.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від представника позивача надійшов супрвідний лист №1563 від 17.05.2016 (вх. №80341/16) з долученим до нього докуменами.

Відповідач не скористався своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

У судовому засіданні 09.06.2016 представник позивача підтримав позов повністю.

Представник відповідача у судове засідання 09.06.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

02.07.2013 між Приатним акціонерним товариство Акціонерна страхова компанія ІНГО Україна (Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ілта» (Страхувальник) укладено договір страхування №250572204.13, за умовами якого страховик зобовязався при настанні страхового випадку відшкодувати страхувальнику нанесений збиток на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1. договору застрахований транспортних засіб: Peugeot 207, реєстраційний номер НОМЕР_2.

Згідно п. 5 договору строк дії договору: з 16.07.2013 до 15.07.2014 включно.

06.08.2013 на дорозі Алушта-Судак-Феодосія, при керуванні водієм ОСОБА_2 автомобілем Хюндай, державний номерний знак НОМЕР_1, цивільна відповідальність якого була застрахована за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/7906277 у Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія Провіта відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль страхувальника Пежо 207, державний номерний знак НОМЕР_2.

Відповідно до довідки ВДАІ про ДТП (форма №2) та відомостей про ДТП, остання мала місце внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2.

ДТП визнано страховою подією, з настанням якої виникає обовязок страховика виплатити страхове відшкодування.

Для визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу деталей, котрі підлягають заміні пошкодженого автомобіля Пежо, д/н НОМЕР_2 проведено дослідження вартості матеріального збитку, за результатами якого Експертною компанією «Укравтоекспертиза» складено звіт серія SL №20927 від 29.08.2013, згідно якого вартість відновлювального ремонту пошкоджено автомобіля складає 25 208,95 грн.

Відповідно до наряду-замовлення №1465св та акту №1465св про виконання робіт вартість виконаних робіт склала 24 419,06 грн.

16.04.2014 позивачем було складено страховий акт № 112723, за яким вказана дорожньо-транспортна пригода визнана страховим випадком та встановлено суму завданої шкоди, яка підлягає страховому відшкодуванню: 23 619,06 грн.

На виконання договору страхування №250572204.13 від 02.07.2013 та страхового акту №112723 від 16.04.2014 позивачем страхувальнику, в якості оплати ремонту пошкодженого автомобіля Пежо 207, державний номерний знак НОМЕР_2, було виплачено страхове відшкодування у розмірі 23 619,06 грн, що підтверджується актом взаємозаліку (узгодження) виплат страхового відшкодування і страхових платежів №2 від 22.04.2014.

Судом також встановлено, що автомобіль винуватця ДТП марки «Хюндай» д/н ААК6700ВХ на момент скоєння зазначеного вище ДТП було застраховано у відповідача - Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова компанія „Провіта (поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/7906277, діючий на 06.08.2013).

Відповідно до зазначеного поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/7906277 була передбачена франшиза у розмірі 1 000,00 грн.

22.02.2016 позивач звернувся до відповідача із претензією № 569 від 19.02.2016, згідно якої просив останнього здійснити відшкодування шкоди у розмірі 22 619,06 грн, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Предметом позову є вимога про стягнення 22 619,06 грн матеріальної шкоди в порядку регресного відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у редакції, чинній на момент виплати страхового відшкодування) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Крім того, статтею 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у редакції, чинній на момент виплати страхового відшкодування) передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України).

Приписи статті 1166 Цивільного кодексу України передбачають загальні підстави деліктної відповідальності за завдану майнову шкоду, наявність яких необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди. Такими підставами є: протиправність дій особи, збитки (майнова шкода, якої зазнала потерпіла сторона), причинно-наслідковий звязок між діями та наслідками (а саме, збитками), вина особи, яка вчинила правопорушення.

Як вбачається з правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013р. у справі № 6-108цс13 у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам застосовується положення ч. 2 ст. 1188 ЦК України.

Так у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 22 619,06 грн матеріальної шкоди в порядку регресного відшкодування є обгрунтованою, підтверджується матералами справи, не спростовано відповідачем, а відтак підлягає задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» (07300, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Набережна, буд. 7; ідентифікаційний код: 31704186) на користь Приватного акціонерного товариства (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33; ідентифікаційний код: 16285602) 22 619 (двадцять дві тисячі шістсот девятнадцять гривень) 06 коп. матеріальної шкоди в порядку регресного відшкодування та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено: 17.06.2016

Суддя В.М. Антонова