ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.06.2016 Справа № 905/1541/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Гринько С.Ю., при секретарі судового засідання Татарині Б.Т., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра-Максимум», м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Донукрторг», м. Маріуполь

про стягнення 52844,77 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 директор за протоколом № 03/13 від 27.08.2013 р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

26.04.2016 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Терра-Максимум» звернулось до господарського суду з позовною вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповільністю «Донукрторг» 52844,77 грн., з яких: 31753,01 грн. основна заборгованість, 1659,86 грн. 3% річних, 19431,90 грн. інфляційні витрати.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на невиконання відповідачем грошового зобовязання за договором № 1253 від 01.02.2014 р. за поставлену продукцію відповідно видаткових накладних. За несвоєчасне виконання грошового зобовязання нараховані річні проценти та інфляційні витрати відповідно ст.625 Цивільного кодексу України.

Відповідач був належним чином повідомлений ухвалами суду про час і місце проведення судових засідань, але не скористався своїм законним правом на участь в судовому засіданні, не надав суду відзив на позов і документи, які були витребувані судом ухвалами суду.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи достатність документів для вирішення спору, суд розглядує справу за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіряючи надані позивачем документи до позовної заяви, якими він обґрунтовує позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, встановивши фактичні обставини та їх повноту, надавши юридичну оцінку цим обставинам, суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача суми заборгованості за отриманий ним по договору поставки № 1253 від 01.02.2014 р. товар, а також нараховані річні та інфляційні витрати за несвоєчасне виконання грошового зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

При дослідженні тексту договору, на якій посилається позивач як на підставу своїх вимог, господарським судом встановлено, що за підписаним керівниками підприємств договором поставки № 1253 від 01.02.2014 р. Постачальник (позивач) поставляє, а Покупець (відповідач) приймає та сплачує товар на умовах та у порядку, визначеним даним договором, згідно заказу на поставку, товаросупровідним документам, ціни в яких не можуть перевищувати затверджених в Специфікації, що є невідємною частиною договору.

Асортимент та ціни на товар, що поставляється Постачальником, визначається Специфікацією, затвердженою сторонами (п. 2.1).

Заказ на поставку та непоставлена поставка товару формується на підставі затвердженої сторонами графіка поставок. Якщо затверджений сторонами графік поставок відсутній, постачальник зобовязаний поставити товар в асортименті, кількості та за цінами, зазначеними в Заказі на поставку, протягом 48 годин (швидкопсувний товар протягом 24 годин) з дня приймання заказу на поставку (п. 2.5).

Разом з поставленим товаром Постачальник зобовязується передати Покупцю супровідні документи, передбачені п. 3.2.

Сума договору визначається загальною сумою всіх товарних накладних в період його дії (п. 6.1.3).

Покупець зобовязаний сплачувати кожну товарну накладну на переданий Постачальником товар не пізніше 30 календарних днів з моменту реалізації такої партії товару (п. 6.1.4).

Постачальник надає оригінал Акту звірки Покупцю не пізніше 10 календарних днів після закінчення звітного періоду. Покупець зобовязаний провести звірку взаєморозрахунків с Постачальником. У разі не надання акта звірки Постачальником у вказані строки, акт звірки Покупця вважається затвердженим Постачальником (п. 6.1.8).

Враховуючи, що договір має всі істотні умови для даного виду, він вважається судом укладеним.

За своїм змістом та правовою природою договір № 1253 від 01.02.2014 р., на який позивач посилається як на підставу своїх вимог, є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статті 712 ЦК України та статей 264-271 ГК України. В частині, що не суперечить Договору, до вказаного правочину також застосовуються норми ЦК України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону і укладеного договору. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

На виконання зазначеного договору та специфікації позивач поставив відповідачу товар за видатковими накладними № 110273 від 11.04.2014 р., № 110267 від 11.04.2014 р., № 110275 від 11.04.2014 р., № 110297 від 11.04.2014 р., № 110302 від 11.04.2014 р., № 110305 від 11.04.2014 р., № 110638 від 24.04.2014 р., № 110639 від 24.04.2014 р., № 110640 від 24.04.2014 р., № 110641 від 24.04.2014 р., № 110642 від 24.04.2014 р., № 110645 від 24.04.2014 р., № 110646 від 24.04.2014 р., № 110647 від 24.04.2014 р., № 110648 від 24.04.2014 р., № 110649 від 24.04.2014 р., № 111315 від 19.05.2014 р., № 111316 від 19.05.2014 р., № 111317 від 19.05.2014 р., № 111318 від 19.05.2014 р., № 111319 від 19.05.2014 р., № 111320 від 19.05.2014 р., № 111321 від 19.05.2014 р., № 111322 від 19.05.2014 р., № 111323 від 19.05.2014 р. на загальну суму 31753,01 грн., який був прийнятий представником відповідача без заперечень.

Відповідач отримав продукцію, зазначену у специфікації № 1 без будь-яких зауважень, а тому повинен був виконати зобовязання по оплаті, в строки які визначенні п. 6.1.4 договору.

Оплата отриманого за специфікацією № 1 товару повинна бути здійснена відповідачем не пізніше 30 календарних днів з моменту реалізації такого товару.

Суд враховує що відповідно до п. 6.1.4 договору «Покупець зобовязаний сплачувати кожну товарну накладну на переданий Постачальником товар не пізніше 30 календарних днів з моменту реалізації такої партії товару».

За відсутності відповідача за місцезнаходженням його торгівельних мереж і місцем знаходження його юридичної особи, визначеної у ЄДРПОУ, неможливо скласти акт реалізації товару.

Господарський суд приймає до уваги, що товар на реалізацію прийнятий без строку зберігання, а тому, відповідач прийнятий на реалізацію товар повинен був сплатити у будь-якому випадку в межах строку дії договору. Тому, починаючи з наступного дня закінчення строку дії договору починається прострочення виконання грошового зобов'язання, тобто з 01.01.2015 р.

Оскільки доведені факти поставки товару і несплата прийнятого товару відповідачем, господарський суд задовольняє вимогу про стягнення основного боргу в сумі 31753,01 грн.

За прострочку виконання грошового зобовязання позивач вимагає з винної сторони сплати інфляційних втрат в сумі 19431,90 грн. за період з 19.06.2014 по 15.03.2016 р. і 3% річних в сумі 1659,86 грн. за період з 19.06.2014 р. по 15.03.2016 р.

Розглянувши ці вимоги і підстави для застосування ст.625 ЦК України, господарський суд вирішив наступне.

З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відтак, встановлені статтею 625 ЦК України відсотки річних та інфляційні витрати підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання зобовязання. Таке нарахування є не зобовязанням кредитора, а його законним правом.

Враховуючи, що позивач невірно встановив дату початку прострочки, господарський суд, провівши власний розрахунок, стягує з відповідача інфляційні витрати з 01.01.2015 р. по 15.03.2016 р. в розмірі 13979,07 грн., 3% річних з 01.01.2015 р. по 15.03.2016 р. в розмірі 1145,71 грн.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача, позов задоволений частково, судові витрати покладаються на сторін пропорційно стягнутій сумі відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі ст.ст. 75, 33, 34, 49, 82, 84, 81-1, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра-Максимум» про стягнення з Товариства з обмеженою від повільністю «Донукрторг» 52844,77 грн., з яких: 31753,01 грн. основна заборгованість, 1659,86 грн. 3% річних, 19431,90 грн. інфляційні витрати, задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою від повільністю «Донукрторг» (, 87516, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Перемоги, буд. 36/23) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Терра-Максимум» (, 02002, м. Київ, вул. Раїси Окіпної, буд. 4-Б, офіс 12) 31753,01 грн. основної заборгованості, 1145,71 грн. 3% річних, 13979,07 грн. інфляційних витрат, 1222,40 грн. судовий збір.

Суддя С.Ю. Гринько