ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2016 р. Справа № 921/1136/15-г/7

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого-судді: Данко Л.С.,

Суддів: Галушко Н.А.,

ОСОБА_1,

При секретарі судового засідання: Кіт М.В.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою Кременецької районної комунальної лікарні, б/н від 31.03.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-05/2073/16 від 28.04.2016 р.),

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 09 лютого 2016 року

у справі № 921/1136/15-г/7 (суддя Стадник М.С.),

порушеній за позовом

Позивача: Кременецької районної комунальної лікарні, м. Кременець, Тернопільської області,

До відповідача: Комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня», м. Тернопіль,

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Кременецька районна рада, м. Кременець, Тернопільської області,

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Тернопільська обласна рада, м. Тернопіль,

Про стягнення заборгованості за комунальні послуги в сумі 22947,06 грн., а саме: відшкодування теплопостачання (жовтень 2014 року - квітень 2015 року) та стягнення судових витрат.

За участю представників сторін:

від апелянта/позивача: не прибув;

від відповідача: ОСОБА_2 п/к за довіреністю № 01-2/1085 від 27.05.2016 р.;

від третьої особи-1: не прибув;

від третьої особи-2: ОСОБА_3 п/к за довіреністю 07-569 від 28.05.2015 р.

Права та обовязки сторін визначені ст. ст. 20, 22, 27, 28 ГПК України представникам розяснені і зрозумілі. Заяв та клопотань про відвід суддів не надходило.

Представником відповідача та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача подано спільне, письмове клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2016 року, справу № 921/1136/15-г/7 Господарського суду Тернопільської області розподілено головуючому судді Данко Л.С., суддям: Галушко Н.А., Орищин Г.В.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 р. апелянту поновлено встановлений для апеляційного оскарження строк по справі № 921/1136/15-г/7 та ухвалою суду від 04.05.2016 р. прийнято апеляційну скаргу Кременецької районної комунальної лікарні, б/н від 31.03.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-05/2073/16 від 28.04.2016 р.) до провадження та розгляд справи призначено на 01.06.2016 р., про що сторони та треті особи були належним чином повідомлені, рекомендованою поштою з повідомленням про вручення поштового відправлення (докази оригінали повідомлень про вручення знаходяться в матеріалах справи) (том ІІ, а. с. 7-10).

В судове засідання, 01.06.2016 р. представник апелянта/позивача - не прибув, на виконання вимог ухвали суду від 04.05.2016 р., через канцелярію, апелянтом подано заяву № 508 від 20.05.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-04/3712/16 від 23.05.2016 р.) у якій просить, через відсутність коштів на проїзд до місця слухання справи, розглянути справу без участі представника апелянта, доводи викладені в апеляційній скарзі підтримує в повному обсязі, просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.02.2016 р. у справі № 921/1136/15-г/7, судові витрати стягнути з відповідача. До заяви долучено копію платіжного доручення № 205 від 17 травня 2016 року про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 137,80 грн.

Від відповідача уповноважений представник - прибув, на виконання вимог ухвали від 04.05.2016 р., через канцелярію суду, подав заперечення на апеляційну скаргу № 01-2/1084 від 27.05.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-04/3903/16 від 30.05.2016 р.), просить рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.02.2016 р. у справі № 921/1136/15-г/7 залишити - без змін та розгляд справи провести за участю уповноваженого представника КЗ ТОР «Тернопільська університетська лікарня». Представником відповідача надано усні пояснення по суті спору, проти апеляційної скарги заперечив з підстав зазначених у запереченнях на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Від третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача представник - не прибув, через канцелярію суду, Кременецькою районною радою Тернопільської області подано лист № 01-161/3-8 від 01.06.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-14/154/16 від 01.06.2016 р.), у якому зазначено, що позовні вимоги Кременецької районної комунальної лікарні до Комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» про стягнення 22947,06 грн. підтримує в повному обсязі та просить суд справу розглянути без участі представника Кременецької районної ради.

Від третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в судове засідання уповноважений представник - прибув, на виконання вимог ухвали суду подав відзив на апеляційну скаргу № 07-600 від 17.05.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-04/3668/16 від 20.05.2016 р.), просить залишити рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.02.2016 р. у справі № 921/1136/15-г/7 - без змін, а апеляційну скаргу Кременецької районної комунальної лікарні від 31 березня 2016 року - без задоволення, проти апеляційної скарги заперечив з підстав зазначених у відзиві на апеляційну скаргу, доводи наведені у відзиві на апеляційну скаргу підтримав, просить рішення господарського суду Тернопільської області залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України, про прийняття апеляційної скарги до провадження господарський суд виносить ухвалу, в якій повідомляється про час і місце розгляду скарги. Питання про прийняття апеляційної скарги до провадження або відмову у прийнятті до провадження апеляційний господарський суд вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження апеляційної скарги.

Частиною першою ст. 102 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Як уже було зазначено вище у цій постанові, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 року прийнято апеляційну скаргу до провадження та розгляд справи призначено на 01.06.2016 р., про що сторін та третіх осіб було належним чином повідомлено про день, час та місце розгляду справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення (том ІІ, а. с. 7-10).

Однак, уповноважений представник апелянта/позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача в судове засідання не прибули, надіславши на адресу Львівського апеляційного господарського суду відповідні клопотання, про розгляд справи без участі представника Кременецької районної комунальної лікарні (заява № 508 від 20.05.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-04/3712/16 від 23.05.2016 р.) та від Кременецької районної ради (лист № 01-161/3-8 від 01.06.2016 р. (вх. № ЛАГС 01-14/154/16 від 01.06.2016 р.).

З огляду на наведене колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги по справі № 921/1136/15-г/7 та прийшла до висновку розглядати справу без участі представника апелянта/позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за наявними в матеріалах справи документами, так, як в матеріалах справи зібрано достатньо доказів для правильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, рішення місцевого суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 09 лютого 2016 року по справі № 921/1136/15-г/7 (суддя Стадник М.С.) в позові відмовлено (пункт перший резолютивної частини рішення)(том І, а. с. 185, 186-194).

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду від 09.02.2016 р. у справі № 921/1136/15-г/7, апелянт/позивач (Кременецька районна комунальна лікарня) звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (том ІІ, а. с. 11-14), просить скасувати рішення Господарського суду Тернопільської області від 09 лютого 2016 року у справі № 921/1136/15-г/7 та прийняти нове рішення, яким задоволити позов Кременецької районної комунальної лікарні до Комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» про стягнення 22947,06 грн.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що місцевим господарським судом при прийнятті рішення не правильно застосовано норми матеріального права при недотриманні процесуального права, з неповним зясуванням судом усіх обставин справи, а тому висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, що мають значення для справи, що призвело до незаконного та необґрунтованого рішення, відтак вважає, що дане рішення підлягає скасуванню.

В апеляційній скарзі апелянт/позивач покликається на те, що місцевий господарський суд прийшов до помилкового висновку про те, що позивач та відповідач є виконавцем та споживачем житлово-комунальних послуг, оскільки позивач не є виробником житлово-комунальних послуг. Крім того, апелянт звертає увагу суду на те, що за результатами тендерної закупівлі між Кременецькою районною комунальною лікарнею та Комунальним підприємством теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» було укладено договір про теплопостачання, які належним чином позивачем виконувались, про те, бездіяльність відповідача призвела до виникнення заборгованості, що негативно вплинуло на фінансовий стан лікувального закладу.

Також на думку апелянта, неправомірним є твердження місцевого господарського суду на той факт, що між відповідачем та теплопостачальною організацією «Тернопільтеплокомуненерго» не укладався договір про постачання теплової енергії, а додаток № 1 до договору оренди «Розрахунок відшкодування комунальних послуг» не містить вимог щодо зобовязання відповідача сплачувати суми відшкодування позивачу та носять інформаційний характер, хоча на думку апелянта, дане твердження є хибним.

Апелянт в апеляційній скарзі також покликається на те, що відповідно до п. 5.9 договору оренди нежитлового приміщення до обовязків орендаря (відповідача) належать: своєчасне та самостійне укладення договорів з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії, однак, як стверджує апелянт, відповідач ухилявся від виконання цього зобовязання, відшкодування комунальних послуг повинно було здійснюватись відповідно до додатку №1 до договору, який є невідємною частиною договору.

Крім того, на думку апелянта, в рішенні місцевого господарського суду неправомірно зазначено, що надсилання позивачем на адресу відповідача договору на відшкодування комунальних послуг по теплопостачанню не може братись до уваги, оскільки саме на підставі договору оренди відповідач брав на себе бюджетне зобовязання.

Разом з тим, скаржник зазначає, що суд безпідставно в рішенні наголошував на бездіяльність позивача, зазначаючи, що договір на постачання теплової енергії мав складати КП «Тернопільтеплокомуненерго» та мали повідомити останнього про умови договору оренди.

З матеріалів справи вбачається та встановлено місцевим господарським судом, що 01 серпня 2014 року між Кременецькою районною комунальною лікарнею в особі головного лікаря ОСОБА_4, що діяв на підставі статуту (Орендодавець за договором, Позивач у справі) та Комунальним закладом Тернопільської обласної ради «Тернопільська Університетська лікарня» в особі головного лікаря ОСОБА_5 (Орендар за договором, Відповідач у справі) було укладено Договір оренди нежитлового приміщення, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, міст Кременецького району № 9-7/4 (надалі договір) (том І, а. с. 11-14).

Зазначений договір оренди, укладено сторонами за договором у письмовій формі єдиного документа, підписано повноважними представниками обох сторін за договором, їх підписи засвідчено печатками сторін, що відповідає приписам ст. 181 ГК України, ст. ст. 207, 208 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України), є правомірним правочином, оскільки не доведено звортнього.

За своїми основними та другорядними ознаками, зазначений правочин є договором найму (оренди). Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічна норму містить ч. 1 ст. 283 ГК України, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно умов договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування згідно з актом приймання-передачі приміщення, що перебуває на балансі Кременецької районної комунальної лікарні, площею 163,7 кв.м., розміщеного за адресою Тернопільська область, Кременецький район, м. Кременець вул. Горбача, будинок 1, на першому поверсі хірургічного корпусу травматологічного відділення Кремецької районної комунальної лікарні та підвальне приміщення, площею 20,4 кв.м., розміщеного за адресою Тернопільська область, Кременецький район, м. Кременець вул. Горбача, будинок 1, у підвальному приміщенні хірургічного корпусу травматологічного відділення Кремецької районної комунальної лікарні. Приміщення передається в оренду з метою продовження робіт щодо відкриття сателітного гемодіалізного відділення (п.1.1. Договору).

Згідно п. 1.2. Договору, приміщення передається в оренду разом з частиною комплексу взаємоповязаного устаткування і споруд призначеного для передачі, розподілу чи споживання електричної енергії; виробництва і транспортування теплової енергії; експлуатації водопровідних і каналізаційних мереж.

Пунктом 2. Договору, Орендар вступає у строкове платне користування приміщення у термін вказаний у договорі але не раніше дати підписання сторонами договору та акта приймання-передачі, при цьому власником приміщення залишається Кременецька районна рада,а Орендар користується ним протягом строку оренди.

Відповідно до п. 3.1. Договору сторонами погоджено, що орендна плата визначається на підставі «Методики розрахунку орендної плати і порядку використання плати за оренду державного майна», затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року №786, згідно п.10 якої, розмір орендної плати за оренду нерухомого майна бюджетним організаціям становить 1 грн. в рік.

Розділом 5 Договору, сторони визначили обовязки орендаря.

Так, відповідно до п.п. 5.1. та 5.2. Договору, Орендар зобов'язувався використовувати орендоване приміщення відповідно до його призначення та умов договору, своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату;

Відповідно до п.1.11. Правил користування електричною енергією самостійно укладати договори на постачання електричної енергії з субєктами електроенергетики (п.5.8 Договору).

Своєчасно і самостійно укладати договори: з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії, водопостачання та вивезення твердих побутових відходів; на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації; на вивіз твердих побутових (виробничих) відходів (п.5.9. Договору).

Орендодавець має право передати Орендарю повноваження щодо врегулювання договірних відносин з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії; водопостачання та вивезення твердих побутових відходів; на подачу води з комунального водопроводу та приймання стічних вод до комунальної каналізації; на вивіз твердих побутових (виробничих) відходів (п.8.4. Договору).

У п. 10.1. розділу 10 Договору, сторони домовились, що цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, і діє з 01 серпня 2014 р. до 30 червня 2017 р., включно.

Також з матеріалів справи вбачається, що сторонами було укладено додаток № 1 до Договору оренди нежитлового приміщення від 01.08.2014 р., відповідно до якого сторони погодили «Розрахунок відшкодування комунальних послуг», а саме: 1. Розрахунок суми відшкодування за використання електричної енергії проводиться відносно рахунків виставлених постачальником електроенергії, згідно показників лічильника обліку електроенергії №3548551, розташованому в приміщенні першого поверху хірургічного корпусу травматологічного відділення Кремецької районної комунальної лікарні; 2. Розрахунок суми відшкодування за використання послуг з питного водопостачання та приймання вод до комунальної каналізації, відносно рахунків виставлених постачальником питної води та послуг приймання вод до комунальної каналізації, згідно показників лічильників обліку питної води №3373805, №2432226 розташованих в приміщенні хірургічного корпусу травматологічного відділення Кремецької районної комунальної лікарні; 3. Розрахунок суми відшкодування за постачання пари та гарячої води в приміщеннях Комунального закладу Тернопільської обласної ради "Тернопільська Університетська лікарня" за відповідною формулою: СВ=ЗС/ЗООП*ООП де: СВ- сума відшкодування; ЗС - загальна сума згідно рахунку постачальника; ЗООП- загальний обєм опалювальної площі приміщень Балансоутримувача, згідно із Додатком №1 "Таблиця даних споживача" до типового договору про постачання теплової енергії в гарячій воді №10016;ООП об'єм опалювальних приміщень зайнятих Орендарем.

Колегією суддів встановлено, що додаток до Договору оренди сторонами укладено в письмовій формі, підписано уповноваженими представниками сторін та їх підписи засвідчено печатками, що відповідає приписам ст. 181 ГК України, ст. ст. 207, 208 ЦК України) (том І, а. с. 15).

Як вбачається з матеріалів даної справи, на виконання умов Договору оренди, Орендодавець передав, а Орендар прийняв в користування частину нежитлового приміщення площею 163,7 кв.м., яке знаходиться на першому поверсі хірургічного корпусу травматологічного відділення Кремецької районної комунальної лікарні та підвальне приміщення площею 20,4 кв.м., за адресою Тернопільська область, Кременецький район, м. Кременець вул. Горбача,1, що підтверджується актом приймання передачі орендованого приміщення складено 01.08.2014 р. (том І, а. с. 16).

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, приміщення передавалося в оренду за цільовим призначенням: відкриття на базі Кременецької лікарні відділення гемодіалізу з метою поліпшення та організації спеціалізованої допомоги хворим нефрологічного профілю методом замісної ниркової терапії з потужністю три /3/ апарати «штучна нирка» з 03.08.2015 р., відповідно до рішення сесії Обласної ради від 14.07.2011р. № 1216.

Крім того, відповідно до наявних в матеріалах справи, наказу Тернопільської обласної державної адміністрації Департаменту охорони здоровя № 368-у від 30.07.2015 р. «Про введення в експлуатацію сателітного відділення урологічного центру КЗ ТОР «Тернопільська університетська лікарня» на базі Кременецької центральної районної комунальної лікарні» та наказу Комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» № 174-од від 03.08.2015 р. «Про відкриття філії відділення гемодіалізу на базі Кременецької центральної районної комунальної лікарні» (том І, а. с. 119, 120): - з 03 серпня 2015 р. зобовязано головного лікаря КЗ ТОР «Тернопільська університетська лікарня» ввести в експлуатацію філію відділення гемодіалізу на базі Кременецької центральної районної комунальної лікарні» потужністю три апарати «штучна нирка» ( п. 1 Наказу № 367-у), визначено оплату праці працівників до кінця 2015 року ( п. 2 Наказу № 367-у); - відкрити філію відділення гемодіалізу на базі Кременецької центральної районної комунальної лікарні» потужністю три апарати «штучна нирка» (п. 1 Наказу № 174-од), укомплектувати кадрами, здійснити оплату праці працівників до кінця 2015 р. та провести вступний інструктаж (п.п. 2, 3, 4 Наказу № 174-од), з метою поліпшення та організації спеціалізованої допомоги хворим нефрологічного профілю методом замісної ниркової терапії з потужністю 3 апарати «штучна нирка».

Слід зазначити, що в матеріалах справи є Протокол наради при голові Тернопільської обласної ради з питань відкриття відділень гемодіалізу комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» в м. Кременець, м. Бучач, проведеної 06.05.2015 р., відповідно до якого, комунальний заклад (відповідач - по справі) зобов'язався забезпечити Бучацьке та Кременецьке відділення резервним електропостачанням (придбати дизель-генератори потужністю 18 кВт, узгодити з місцевим РЕСом; забезпечити наявність заїзду до відділення, ремонт сходової клітки; твердим та мяким інвентарем; технікою, обладнанням (по 4 апарати «штучних нирок», функціональними ліжками), а також забезпечити оплату праці працівників до кінця 2015 року за рахунок коштів отриманих за іншими джерелами власних надходжень, а Бучацька та Кременецька районні ради та ЦРКЛ - оплату комунальних послуг (том І, а. с. 170-172).

Відтак, філію відділення гемодіалізу на базі Кременецької центральної районної лікарні відкрито 03.08.2015 р. та забезпечено, з боку комунального закладу, апаратами «штучних нирок», функціональними ліжками та іншим медичними препаратами необхідними для його функціонування, підтвердженням чого є внутрішні накладні (том І, а. с. 121-154).

30.12.2015 р. між сторонами у справі було укладено Додаткову угоду до Договору оренди № 9-7/4 нежитлового приміщення, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, міст Кременецького району (том І, а. с. 168), відповідно до якого сторони вирішили припинити дію Договору оренди № 9-7/4 нежитлового приміщення, що належить до спільної власності територіальних громад, сіл, міст Кременецького району від 1 серпня 2014 року за взаємною згодою з 01.01.2016 року у звязку з утворенням на базі Кременецької районної комунальної лікарні відділення гемодіалізу з 01.01.2016 р. (п. 1 Додаткової угоди).

У п. 2 Додаткової угоди від 30.12.2015 р. сторони передбачили, що невиконані зобовязання по Договору на момент укладення «заключення» додаткової угоди будуть вирішуватися сторонами згідно чинного законодавства, а у п. 3 Додаткової угоди передбачено, що інші умови договору та додатків до нього, не зазначені у даній додатковій угоді, залишаються без змін. Відповідно до п. 4 Додаткової угоди, вона набирає чинності з 1 січня 2016 року ... і становить невідємну частину Договору оренди № 9/7-4 нежитлового приміщення, нежитлового приміщення, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, міст Кременецького району від 01.08.2014 р. Додаткову угоду укладено в письмовій формі, підписано уповноваженими представниками сторін та їх підписи засвідчено печатками (том І, а. с. 168).

Відповідно до наявного в матеріалах справи Акту повернення частини нежитлового приміщення Орендарем КЗ ТОР «Тернопільська університетська лікарня» Орендодавцю Кременецька РКЛ від 30.12.2015 р., відповідачем (Орендарем за договором) було повернуто в користування позивачу (Орендодавцю за договором) частину нежитлового приміщення (яким користувався Орендар, згідно Договору № 9-7/4), яке знаходиться на першому поверсі хірургічного корпусу травматологічного відділення та підвального приміщення Кременецької районної комунальної лікарні за адресою: Тернопільська обл., Кременецький район, м. Кременець, вул. Горбача, буд. 1, загальною площею 163,70 м. кв. та підвальне приміщення загальною площею 20,4 м. кв.

Приміщення повертається у задовільному стані.

Акт повернення частини нежитлового приміщення Орендарем КЗ ТОР «Тернопільська університетська лікарня» Орендодавцю Кременецька РКЛ від 30.12.2015 р., підписані уповноваженими представниками двох сторін за Договором № 9-7/4 від 01.08.2014 р., їх підписи засвідчені печатками, без будь-яких зауважень та/або застережень, претензій. Акт повернення затверджений Головним лікарем Кременецької РКЛ (том І, а.с. 181).

З аналізу вищенаведених документів вбачається, що нежитлове приміщення площею 163,7 кв. м. та підвальне приміщення загальною площею 20,4 кв. м., яке знаходилось за адресою: Тернопільська область, Кременецький район, м. Кременець, вул. Горбача,1, було повернуто Орендарем Орендодавцю - 30.12.2015р. за Актом повернення.

Як вбачається з позовної заяви та апеляційної скарги апелянта/позивача, підставою для звернення з позовом до суду стало невиконання відповідачем зобовязань щодо відшкодування вартості отриманої теплової енергії за період з жовтня 2014 року квітень 2015 року, у звязку з чим, Орендодавцем на адресу Орендаря було скеровано претензію за № 827 від 08 липня 2015 р. (том І, а. с. 18) з вимогою відшкодувати кошти за постачання пари та гарячої води в сумі 22 947,06 грн.

Також на підтвердження вищезазначених обставин, позивачем 09.12.2014 р., 12.01.2015 р. та 27.04.2015 р. (том І, а. с. 27-28, 30, 34) було направлено відповідачу, рекомендованою кореспонденцією, акти надання послуг: № 353 від 05.12.2014 р. на суму 2183,62 грн. (за жовтень 2014 року); № 1 від 09.01.2015 р. на суму 6731,12 грн. (за листопад 2014 року); № 170 від 17.04.2015 р. на суму 12432,70 грн. (за грудень 2014 року, січень-лютий 2015 року); № 186 від 08.05.2015 р. на суму 1599,62 грн. (за квітень 2015 року), всього на суму 22947,06 грн. (том І, а. с. 25, 29, 31, 33).

Крім того, на підтвердження правомірності відшкодування коштів позивачем до матеріалів справи долучено рахунки Комунального підприємства теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» № 10016 від 03.11.2014 р., № 10016 від 05.11.2014 р., рахунок № 10016 від 17.12.2014 р.; Акт передачіприймання теплової енергії від 09.12.2014 р., Акт № 2 передачіприймання теплової енергії від 01.01.2015 р., Акт № 3 передачіприймання теплової енергії від 28.02.2015 р., Акт № 4 передачіприймання теплової енергії від 31.03.2015 р., Акт передачіприймання теплової енергії б/н за квітень 2015 р. та платіжні доручення № 1313 від 05.11.2014 р., № 1411 від 26.11.2014 р., № 1368 від 20.11.2014 р., № 1517 від 17.12.2014 р., № 1631 від 30.12.2014 р., № 67 від 03.02.2015 р., № 301 від 24.02.2015 р., № 400 від 12.03.2015 р., № 505 від 02.04.2015 р., № 528 від 07.04.2015 р., № 365 від 22.04.2015 р., № 649 від -08.05.2015 р., № 243 від 13.05.2015 р., № 213 від 20.05.2015 р., № 617 від 22.04.2015 р., № 633 від 27.04.2015 р., № 387 від 27.05.2015 р., № 644 від 07.05.2015 р., № 544 від 27.05.2015 р., № 212 від 15.04.2015 р., № 211 від 07.05.2015 р., № 619 від 08.06.2015 р. про оплату позивачем наданих Комунальним підприємством теплових мереж послуг за період жовтень 2014 р. квітень 2015 р. (том І, а. с. 35-51), з яких вбачається, що розрахунок послуг по теплопостачанню проводився постачальником теплової енергії окремо по тепловій енергії згідно лічильника та згідно договірного навантаження в приміщеннях де не має лічильників.

Представником позивача не заперечується, що теплопостачання орендованих відповідачем приміщеннях обліковувалося згідно лічильників.

Як випливає із змісту прохальної частини позовної заяви (том І, а.с. 5-7), предметом спору є стягнення 22947,06 грн. відшкодування теплопостачання за надані відповідачу послуги, а в описовій частині позовної заяви позивач в обгрунтування підстав позову, посилається на ст. 244 Господарського кодексу України, яка регулює підстави відстави відшкодування збитків, ст. ст. 525,526 ЦК України та ст. 193 ГК України, які регулюють виконання зобовязань сторонами.

Позивачем зокрема зазначено, що після припинення з відповідачем договірних відносин останній вважає, що відповідач повинен відшкодувати позивачу послуги теплопостачання в сумі 22947,06 грн., оскільки відповідачем орендувалось нежитлове приміщення в якому було надано послуги з теплопостачання.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, оцінивши подані сторонами докази, колегія суддів приходить до висновку, рішення місцевого суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із Договору № 9-7/4 від 01.08.2014 року між сторонами виникли відносини оренди.

Відповідно до ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Умовами договору оренди сторони передбачили права «Орендодавця» (пункти 8.1.-8.4. Договору) та права «Орендаря (пункти 6.1. - 6.4. Договору).

Також умовами договору оренди передбачено обов'язки «Орендодавця» (пункти 7.1.-7.5.) та обов'язки «Орендаря» (пункти 5.1. - 5.9.).

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов'язання, а саме зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України № 436-IV від 16 січня 2003 року з наступними змінами, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України,зокрема,такими підставами є: договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти; з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування,з рішення суду.

Зобов'язання щодо оплати комунальних послуг (комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством) виникають на підставі договору, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", згідно яких відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Відповідно до п. п. 1, 5 ч. 3 ст. 20 та п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Виконавець зобов'язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, і фізичною та юридичною особою (споживач), яка отримує або має намір отримувати такі послуги регулюються Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07. 2005 р. № 630 (далі Правила).

Відповідно до п. 8 Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення,текст якого затверджений постановою КМУ від 21.07.2005 р. № 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009р. N 933 з подальшими змінами).

Так, відповідно до п.п. 6, 7 Типового договору плата за надані послуги справляється за нормами споживання та за наявності засобів обліку води і теплової енергії за їх показаннями згідно з пунктами 10 - 13 Правил. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності засобів обліку без урахування їх показань не допускається, при цьому виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку і оплачуються споживачем послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (п.п.10,12 Правил).

Таким чином, виходячи з системного аналізу змісту ст. ст. 11, 509 ЦК України та ч. 1 ст. 19, п. п. 1, 5 ч. 3 ст. 20, п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між сторонами по справі (виконавцем та споживачем), як учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг, повинні ґрунтуватися на договорі про надання житлово-комунальних послуг, укладеному на основі типового договору, а обов'язку споживача (відповідача) оплачувати вартість житлово-комунальних послуг має передувати виконання позивачем обов'язку підготувати договір на надання житлово-комунальних послуг та надати його на підписання споживачу.

Слід зазначити, що в матеріалах справи є Договір № 10016 про постачання теплової енергії в гарячій воді із споживачем (субспоживачем) від 05.03.2013 р., укладений між позивачем (Кременецькою районною комунальною лікарнею (Енергопостачальна організація за договором) та Комунальним підприємством теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» (Споживач за договором) про постачання теплової енергії в гарячій воді (далі Договір)(том І, а. с. 56-60), згідно умов якого вбачається, що Енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач, зобовязується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни передбачені цим договором (п. 1 Договору № 10016). Відповідно до п. 2.1. цього Договору, теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення та вентиляцію в період опалювального сезону; гаряче водопостачання протягом року; технологічні потреби; кондиціювання повітря.

Відповідно до вищенаведеного вбачається, що між Комунальним підприємством теплових мереж Тернопільської обласної ради «Тернопільтеплокомуненерго» (Енергопостачальна організація) та Комунальним закладом Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» (Споживач) договору на постачання теплової енергії в нежитлове приміщення площею 163,7 кв.м. та підвальне приміщення загальною площею 20,4 кв.м., за адресою Тернопільська область, Кременецький район, м. Кременець, вул. Горбача,1, як це передбачено п.п. 5.9, та 8.4 умов Договору оренди № 9-7/4 від 01.08.2014 р. укладено не було, такі докази в матеріалах справи відсутні, сторонами не подано; як і не надано суду доказів про передачу орендарю повноважень щодо врегулювання договірних відносин з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії, водопостачання, тощо (п. 8.4. Договору оренди), Такі докази в матеріалах справи теж відсутні, сторонами не подані.

Крім того, зміни у п.п. 5.9, 8.4 Договору оренди № 9-7/4 від 01.08.2014 р., згідно яких Орендодавець передає Орендарю повноваження на самостійне укладення договорів на комунальні послуги, в тому числі теплопостачання, а Орендар зобовязується такі укласти, сторонами не вносилися.

Твердження апелянта, що Додаток №1 до Договору оренди «Розрахунок відшкодування комунальних послуг» свідчить про те, що відповідач повинен був укласти з теплопостачальною організацією «Тернопільтеплокомуненерго» договір про постачання теплової енергії, однак таких дій останнім вчинено не було, чим на думку позивача/апелянта було порушено умови договору, колегією суддів до уваги не приймаються, так як вони є надуманими та спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з тексту Додатку №1 до Договору оренди «Розрахунок відшкодування комунальних послуг», пункт 3 Розрахунку відшкодування суми за постачання пари та гарячої води в приміщеннях Комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня», а саме: у формулі розрахунку, значаться дані Додатку №1 до Договору № 10016 від 05.03.2013 р. згідно якої, облік теплопостачання приміщень лікарні ведеться як по лічильнику так і без лічильника. Щодо хірургічного відділення то такий облік ведеться згідно лічильника і відшкодування чи оплата за спожиті послуги здійснюється згідно Правил та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виключно згідно показників лічильника. Як випливає із даних формули та рахунків направлених на оплату відповідачу, показники лічильника не враховуються, а розраховуються оплата від загальної площі всіх приміщень лікарні, що є порушенням встановленого законодавством порядку проведення розрахунків.

Крім того, згідно п.12 Договору оренди, даний Додаток є його невід'ємною частиною, при цьому, жоден із розділів Договору оренди не містить посилань на нього щодо здійснення розрахунків, тому такий містить інформаційний характер для Орендаря щодо укладення договорів з постачальниками комунальних послуг.

При таких обставинах, позивач не довів наявність між сторонами договірних відносин та зобовязання відповідача здійснювати на його користь платежі за теплову енергію.

Також слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази того, що позивач звертався до теплопостачальної організації «Тернопільтеплокомуненерго» щодо внесення змін до Додатку № 1 «Таблиця даних споживача Кременецька районна комунальна лікарня» до Договору №10016 про постачання теплової енергії в гарячій воді із споживачем укладеного 05.03.2013 р. між КП «Тернопільтеплокомуненерго» та Кременецькою районною комунальною лікарнею, в якому значаться обєкти обліку лікарні, їх площа, наявність лічильника.

При таких обставинах, місцевим судом вірно встановлено, що позивачем не доведено наявність між сторонами договірних відносин та зобовязання відповідача здійснювати на його користь платежі за теплову енергію.

Також не заслуговують на увагу суду твердження позивача/апелянта, що ним направлявся відповідачу проект договору на відшкодування комунальних послуг по теплопостачанню, так як укладення такого можливо було б при внесені змін у п.п. 5.9, 8.4 Договору оренди, оскільки, саме на підставі Договору оренди відповідач брав на себе бюджетне зобовязання.

Не довівши наявність між сторонами договірних відносин, позивач не довів і нанесення йому збитків передбачених ст. 224 ГК України, згідно якої учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Слід зазначити, що під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною (ч.2 ст. 224 ГК України, ст. 22 ЦК України).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

В даному випадку апелянтом/позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами в розумінні статей 33 та 34 ГПК України протиправної поведінки відповідача, оскільки останній виконував умови Договору оренди належним чином, відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. При цьому розмір збитків має бути підтверджений документально.

Крім того, згідно п.п. 5.9, 8.4 Договору оренди, проект договору на постачання теплової енергії, згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» мав складати КП «Тернопільтеплокомуненерго», при цьому, позивач/апелянт мав повідомити останнього про умови Договору оренди та необхідність укладення самостійного договору на постачання теплової енергії із орендарем та внести зміни у Додаток до Договору № 10016 від 05.03.2013 р. щодо площі опалення приміщень лікарні, що ним зроблено не було.

Про необхідність укладення окремого договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю зазначено у п.14 Методики розрахунку орендної плати та порядок використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад району затвердженої рішенням Кременецької районної ради № 98 від 30.06.2011 р., згідно якого витрати на утримання нерухомого майна, зданого в оренду, розподіляються між користувачами пропорційно розміру займаної площі.

Слід зазначити, що відповідно до статті 638 ЦК України, ст.180 ГК України, договір вважається укладеним, коли між сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода, при цьому, сторони, при укладенні господарського договору зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Що ж до договорів оренди державного та комунального майна, то порядок їх укладення та виконання регулюється Законом України «Про оренду державного та комунального майна», стаття 10 якого, визначає умови, які є істотними для даних договорів і мають відповідати типовому договору оренди відповідного майна. Щодо майна комунальної власності, то типові договори оренди комунального майна розробляє і затверджує орган місцевого самоврядування. При цьому, дана норма Закону передбачає, що за згодою сторін у договорі оренди можуть бути передбачені й інші умови. Такою умовою є передбачені сторонами договору оренди умови щодо самостійного укладення Орендарем договорів на отримання та оплату комунальних послуг.

За наведених вище обставинах, апелянт/позивач не довів належними доказами підстави звернення до відповідача з позовом, невиконання ним господарських зобовязань та не надав доказів узгодження, в установленому законом порядку, а саме шляхом укладення договору, так як іншого шляху чинне законодавство не передбачає, які комунальні послуги зобовязується відшкодувати відповідач позивачу, в якому розмірі та порядку проводити їх оплату, строк дії договору.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що у позові слід відмовити.

Інші твердження апелянта до уваги не приймаються, оскільки вони не доведені належними та допустимими доказами у справі.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу приписів ст. ст. 32, 33 ГПК України, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. За положеннями статті 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів заслухавши пояснення представників сторін по справі, оглянувши та дослідивши зібрані місцевим судом докази в їх сукупності, приходить до висновку, рішення Господарського суду Тернопільської області від 09 лютого 2016 р. у справі № 921/1136/15-г/7 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку покласти на апелянта/позивача.

Керуючись ст. ст. 4-3, 22, 32-34, 43, 44, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Тернопільської області від 09 лютого 2016 р. у справі № 921/1136/15-г/7 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку покласти на апелянта.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути Господарському суду Тернопільської області.

Головуючий суддя Данко Л.С.

Суддя Галушко Н.А.

Суддя Орищин Г.В.

01.06.2016 р. проголошено вступну і резолютивну частини постанови. Повний текст оформлено та підписано 07.06.2016 р.