ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року Справа № 922/3258/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б.- головуючого
Алєєвої І.В. Гоголь Т.Г.
за участю представників:
позивача (прокуратури)Безкоровайний Б.О. - прокурор відділу Генеральної прокуратури України
відповідачівКабанова А.В. - довіреність від 20.01.2016 року
третіх осібне з'явилися (про час і місце судового засідання повідомлено належно)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Заступника прокурора Харківської області
на постановувід 02.03.2016 р. Харківського апеляційного господарського суду
у справі№ 922/3258/13 господарського суду Харківської області
за позовомПрокурора Близнюківського району Харківської області
до - Близнюківської районної державної адміністрації - Товариства з обмеженою відповідальністю імені газети "Ізвєстія"
треті особи- Державна інспекція сільського господарства у Харківській області - Харківська обласна державна адміністрація - Харківська обласна рада - Відділ Держземагенства у Близнюківському районі
провизнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2013 р. Прокурор Близнюківського району Харківської області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Близнюківської районної державної адміністрації та ТОВ ім. газети "Ізвєстія" про:

- визнання незаконним та скасування розпорядження голови Близнюківської райдержадміністрації від 01.11.2011 р. № 629 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі ставком ТОВ ім. газети "Ізвєстія" для оформлення права користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області";

- визнання недійсним договору оренди землі від 01.12.2011 р., укладеного між Близнюківською райдержадміністрацією та ТОВ ім. газети "Ізвєстія" щодо земельної ділянки загальною площею 54,7801 га, яка знаходиться на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області за рахунок земель державної власності (землі водного фонду) для рибогосподарських потреб;

- скасування державної реєстрації земельної ділянки.

Позовні вимоги з посиланням, зокрема, на приписи статей 124, 134 Земельного кодексу України, статті 203, 215 Цивільного кодексу України обґрунтовані незаконністю оспорюваного розпорядження райдержадміністрації, яким надано в оренду товариству земельну ділянку державної власності зі ставком без проведення земельних торгів, а також на укладення договору оренди землі в порушення статті 15 Закону України "Про оренду землі", який не містить істотних умов щодо передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Близнюківська районна державна адміністрація у відзиві на позовну заяву просила позов розглянути за наявними в справі матеріалами.

ТОВ ім. газети "Ізвєстія" заперечуючи проти задоволення позовних вимог вказувало, зокрема, на те, що станом на момент прийняття головою Близнюківської райдержадміністрації розпорядження № 629 від 01.11.2011 р. та укладення договору оренди землі від 01.12.2011 р. встановлений законом порядок проведення аукціонів був відсутній, що свідчить про відповідність цього розпорядження вимогам статей 123, 134 Земельного кодексу України, а доводи прокурора про невідповідність договору статті 15 Закону України "Про оренду землі" спростовуються змістом самого договору.

Крім того, відповідач наголошував, що прокурором не наведено у чому в даному випадку полягає порушення інтересів держави та не обґрунтовано необхідність їх захисту (том 1 а.с.45-54).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.08.2013 р. залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державну інспекцію сільського господарства у Харківській області та Харківську обласну державну адміністрацію (том 1 а.с.147-149).

Справа переглядалася судами неодноразово.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.11.2015 р. (судді О.О. Присяжнюк, Н.С. Добреля, Н.А. Новікова) позовні вимоги були задоволені.

За апеляційною скаргою ТОВ імені газета "Ізвєстія" Харківський апеляційний господарський суд (судді: Я.О. Білоусова, Л.І. Бородіна, В.О. Фоміна), переглянувши рішення господарського суду Харківської області від 26.11.2015 р. в апеляційному порядку, постановою від 02.03.2016 р. вказане рішення скасував та прийняв нове рішення, яким у задоволенні позову в частині визнання незаконним та скасування розпорядження голови Близнюківської райдержадміністрації від 01.11.2011р. № 629 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі ставком ТОВ ім. газети "Ізвєстія" для оформлення права користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області" та визнання недійсним договору оренди землі, укладеного між Близнюківською райдержадміністрацією та ТОВ ім. газети "Ізвєстія" 01.11.2011р., відмовив.

Заступник прокурора Харківської області подав до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.03.2016 року, а рішення господарського суду Харківської області залишити без змін, обґрунтовуючи доводи касаційної скарги порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 35, 11112 Господарського процесуального кодексу України, статті 16 Закону України "Про оренду землі", статей 14, 203, 207 Цивільного кодексу України, статей 122, 124, 135 Земельного кодексу України.

Харківська обласна рада подала до Вищого господарського суду України заяву в якій просила суд справу розглянути за відсутності її представника.

Близнюківська районна державна адміністрація у відзиві на касаційну скарну просить розглянути справу за наявними матеріалами без присутності її представника.

ТОВ імені газета "Ізвєстія" у відзиві на касаційну скаргу просить залишити постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.03.2016 року без змін, а касаційну скаргу без задоволення посилаючись на те, що вказана постанова прийнята з дотриманням та правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення присутніх у судовому засіданні представника відповідача та прокурора, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору у даній справі є вимоги Прокурора Близнюківського району Харківської області про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Близнюківської райдержадміністрації від 01.11.2011 р. № 629 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі ставком ТОВ ім. газети "Ізвєстія" для оформлення права користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області"; визнання недійсним договору оренди землі від 01.12.2011 р., укладеного між Близнюківською райдержадміністрацією та ТОВ ім. газети "Ізвєстія" щодо земельної ділянки загальною площею 54,7801 га, яка знаходиться на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області за рахунок земель державної власності (землі водного фонду) для рибогосподарських потреб; скасування державної реєстрації земельної ділянки, з посиланням на приписи статей 124, 134 Земельного кодексу України та статті 203, 215 Цивільного кодексу України, зокрема, з підстав неможливості прийняття радою спірного розпорядження без проведення у встановленому законом порядку земельних торгів.

Судами першої та апеляційної інстанції було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29.12.2007 року головою Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області було прийнято розпорядження № 526, яким було вирішено надати дозвіл ТОВ імені газети "Ізвєстія" на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі ставком (орієнтовна площа 25 га) на території Самійлівської сільської ради (с. Широке) за рахунок земель державної власності, цільове використання - для рибогосподарських потреб з подальшим наданням в оренду. Подати на затвердження до Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для наданих цілей до 31.12.2008 року.

Розпорядженням Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області від 08.05.2009 року № 354 внесено зміни до розпорядження голови Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області № 526 від 29.12.2007 року, яким продовжений термін дії дозволу ТОВ імені газети "Ізвєстія" на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки зі ставком до 30.04.2010 року.

Крім цього, у 2009 році ПП "Самфін" (згідно ліцензій Державного комітету України по земельних ресурсах та Державної служби геодезії, картографії та кадастру) розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі ставком із земель державної власності (земель запасу) для оформлення права користування на умовах оренди ТОВ ім. газети "Ізвєстія" для рибогосподарських потреб на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області (том 1 а.с. 68-92), який було погоджено у встановленому законом порядку, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, у тому числі Харківським обласним виробничим управлінням меліорації і водного господарства Державного комітету України по водному господарству(том 1 а.с. 114-117)

Проте, поданий на затвердження до Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області проект відведення спірної земельної ділянки, однак у його затвердженні адміністрацією було відмовлено, з посиланням на відсутність висновку Харківського обласного виробничого управління меліорації і водного господарства датою - до 01.05.2010р. (закінчення дозволу на виготовлення проекту землеустрою).

Відмова Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області у затвердженні проекту відведення спірної земельної ділянки стала підставою для звернення TOB імені газети "Ізвєстія" з позовом до суду та 27.04.2011р. господарський суд Харківської області по справі № 5023/2195/11 прийняв рішення, яким зобов'язав Близнюківську районну державну адміністрацію Харківської області прийняти рішення про надання спірної земельної ділянки у користування, яким затвердити проект землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки зі ставком для оформлення права користування на умовах оренди загальною площею 54,7801га TOB імені газети "Ізвєстія" для рибогосподарських потреб та надати зазначену земельну ділянку зі ставком строком на 49 років TOB імені газети "Ізвєстія" у користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб.

01.11.2011 року головою Близнюківської районної державної адміністрації Харківської області на підставі рішення господарського суду Харківської області від 27.04.2011р. по справі № 5023/2195/11 прийнято розпорядження № 629 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі ставком TOB імені газети "Ізвєстія" для оформлення права користування на умовах оренди для рибогосподарських потреб на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області", яким було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі ставком TOB імені газети "Ізвєстія" загальною площею 54,7801 га, в тому числі: під пасовищами - 31,1217 га, під гідротехнічними спорудами - 0,4705 га, водне дзеркало - 23,1879 га для рибогосподарських потреб на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області за рахунок земель державної власності (земель водного фонду), розроблений ПП "Самфін", та надано в оренду TOB імені газети "Ізвєстія" терміном на 49 років земельну ділянку зі ставком загальною площею 54,7801 га, в тому числі: під пасовищами - 31,1217 га, під гідротехнічними спорудами - 0,4705 га, водне дзеркало - 23,1879 га для рибогосподарських потреб, розташовану на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району як таку, відносно якої дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки водного фонду був наданий згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 29.12.2007 р. № 526.

01.12.2011р. між Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області (Орендодавець) та TOB імені газети "Ізвєстія" (Орендар) було укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого Близнюківська районна державна адміністрація Харківської області надала, а TOB імені газети "Ізвєстія" прийняло в строкове платне користування земельну ділянку кадастровий номер :03:000:0329 загальною площею 54,7801 га, в тому числі: водне дзеркало - 23,1879 га, під пасовищами - 31,1217 га, під гідротехнічними спорудами - 0,4705 га, яка знаходиться на території Самійлівської сільської ради Близнюківського району Харківської області, за рахунок земель державної власності (землі водного фонду) для рибогосподарських потреб, строком на 49 років. Даний договір було зареєстровано у Відділі Держкомзему у Близнюківському районі Харківської області 07.02.2012р. за № 00237.

01.12.2011р. земельна ділянка передана орендарю за актом приймання - передачі.

Судом апеляційної інстанції було встановлено, що скасування в подальшому судового рішення у справі № 5023/2195/11, з підстав невірно обраного способу захисту, не вплинуло на законність та обґрунтованість прийняття Близнюківською районною державною адміністрацією Харківської області оспорюваного розпорядження, оскільки воно було прийнято на підставі норм діючого законодавства, а саме, Земельного кодексу України (статей 59, 60, 186), Закону України «Про місцеві державні адміністрації» (статей 6, 16, 21, 41).

Відповідно до акта перевірки Державної інспекції сільського господарства в Харківській області №436 від 16.10.2013 року щодо дотримання вимог законодавства ТОВ імені газети «Ізвестія», в тому числі в частині додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання в користування, у тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок, порушень вимог законодавства виявлено не було (том 2 а.с.163-178).

За приписами статті 6 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами. Акти місцевих державних адміністрацій, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 124 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження від 01.11.2011 року) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Отже, розпорядження землями від імені Українського народу здійснюють органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження від 01.11.2011 року). Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (частини 2, 3 вказаної норми, в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження від 01.11.2011 року).

Статтею 134 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження від 01.11.2011 року) передбачено обов'язковість продажу земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них на конкурентних засадах (земельних торгах) та встановлено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Земельні торги проводяться у формі аукціону (стаття 135 Земельного кодексу України, в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження від 01.11.2011 року), а відповідно до частини 5 статті 137 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного розпорядження від 01.11.2011 року) земельні торги проводяться у порядку, встановленому законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2008р. № 394 був затверджений порядок проведення у 2008 р. земельних аукціонів.

Указом Президента України від 21.07.2008р. №639/2008 дію вказаної постанови зупинено, а в подальшому рішенням Конституційного Суду України від 11.11.2008 р. за № 25-рн/2008 у справі №1-46/2008 вказану постанову Кабінету Міністрів України від 17.04.2008р. № 394 визнано неконституційною, оскільки питання щодо порядку відчуження, набуття і здійснення права власності, права тимчасового користування (оренди), функції, компетенції органів державної влади і місцевого самоврядування мають врегульовуватися тільки законом.

19 серпня 2012 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо порядку проведення земельних торгів у формі аукціону" від 5 липня 2012 року N 5077-VI, яким було внесено зміни до статей 135 - 139 Земельного кодексу України, якими законодавчо врегульовано порядок проведення земельних торгів (аукціонів).

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статей 1 та 2 Господарського процесуального кодексу України прокурор має право звернутися до суду за захистом порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів держави, що відповідає також положенням статей 15 та 16 Цивільного кодексу України щодо підстав судового захисту порушеного, невизнаного чи оспорюваного права особи, зокрема, шляхом визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу держаної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, визнання договору недійсним.

Статтею 29 Господарського процесуального кодексу України визначено повноваження прокурора як учасника судового процесу у позовному провадженні, та передбачено, що у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в інтересах громадянина зазначений орган чи громадянин набуває статусу позивача, а в разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача і як такий зазначається у позовній заяві.

Відповідно до статті 361 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції чинній на момент звернення прокурора з позовом) підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави. Обираючи форму представництва, передбачену частиною п'ятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

У відповідності до статті 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Наведене свідчить про те, що передумовою для визнання недійсним акта (рішення) є як невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, так і порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

У випадку, коли судом не встановлено порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, це є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.

При цьому слід зазначити, що посилаючись на порушення інтересів держави тим, що в оренду незаконно отримано спірну земельну ділянку з водним об'єктом, прокурором не було доведено наявність порушеного права або охоронюваного законом інтересу держави у зв'язку з прийняттям адміністрацією спірного розпорядження та подальшого укладення на його підставі договору оренди земельної ділянки.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що за приписами частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встновлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Таким чином, прокурор, звертаючись до суду із даним позовом та вимагаючи визнати недійсним договір оренди землі 01.12.2011 року, не будучи його стороною, зобов'язаний довести, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси.

Звертаючись до суду з даним позовом, прокурор повинен був підтвердити наявність негативних наслідків зумовлених їх прийняттям та укладенням, у вигляді або неотримання бюджетом коштів, порушення конкурентних засад передання земельної ділянки в оренду, порушення прав третіх осіб та інше.

Разом з тим, як свідчать встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, позивач не зазначив яким чином порушуються права держави наявністю оспорюваних ним розпоряджень та договору оренди земельної ділянки від 01.12.2011 року укладеного, як було встановлено судом апеляційної інстанції з дотриманням вимог статті 15 Закону України "Про оренду землі", та не обґрунтував, у зв'язку з чим саме він звернувся з позовом у даній справі, а лише посилався на формальне порушення норм Закону.

Приймаючи до уваги вищевикладене та встановлені обставини справи, судова колегія вважає постанову у даній справі такою, що підлягає залишенню без змін, а доводи скаржника, викладені ним у касаційній скарзі судова колегія вважає непереконливими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази. У касаційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає прийняту у справі постанову такою, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстав для її зміни чи скасування не вбачається.

Доводи заявника викладені ним у касаційній скарзі, колегія вважає непереконливими та такими, що не відповідають приписам чинного законодавства, спростовуються матеріалами та встановленими обставинами справи.

Керуючись пунктом 1 статті 1119, статтями 1115, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,-

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 02.03.2016 р. у справі № 922/3258/13 господарського суду Харківської області року залишити без змін, а касаційну скарги без задоволення.

Головуючий суддя Т. Дроботова

Судді: І. Алєєва

Т. Гоголь