РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2016Справа №910/7279/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно будівна компанія "Вітал"
простягнення 2433,65 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаМиненко О.А. - представник
від відповідачане з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно будівна компанія "Вітал" заборгованості за договором поставки № 538 від 04.12.2015 (який внесений в електронну базу позивача 07.12.2015) у розмірі 2048,30 грн., пені у розмірі 279,48 грн., 15% річних у розмірі 95,70 грн. та інфляційних втрат у розмірі 10,17 грн.

Спір у даній справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки в частині здійснення розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.04.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/7279/16 та розгляд справи призначено на 25.05.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2016, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, неподанням відповідачем витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 09.06.2016.

В судовому засіданні 09.06.2016 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 09.06.2016 не з'явився, відзиву на позов не надав, про проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельно будівна компанія "Вітал" (далі - покупець, відповідач) був укладений договір поставки №538 (далі - договір). Договір внесений в електронну базу позивача 07.12.2015.Відповідно до умов даного договору постачальник зобов'язується у зумовлені строки передавати (поставляти) у власність покупця алкогольну продукцію (надалі - товар) відповідно до узгоджених (прийнятих до виконання) постачальником замовлень покупця, а покупець зобов'язується приймати вказаний товар у власність і сплачувати за нього зумовлену даним договором грошову суму (п.1.1), найменування та асортимент товару, який поставляється за даним договором, визначається специфікацією (додаток 1), зазначення певного виду товару в специфікації саме по собі не передбачає - обов'язку покупця замовляти чи купувати цей товар та обов'язку постачальника поставляти такий товар (п.1.2), постачальник зобов'язується поставляти товар згідно міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "ІНКОТЕРМС" в редакції 2000 року на умовах DDP (в торгову точку покупця). Місце призначення поставки товару - згідно замовлення покупця, в межах місць призначення, зазначених в додатку №2 (п.2.1), загальна сума договору, визначається виходячи з цін на товар, асортименту та загальної кількості товару, що поставляється (п.3.1), ціна товару, що постачається за кожною окремою поставкою, узгоджується сторонами додатково. Узгодження здійснюється шляхом направлення постачальником покупцю на виконання процедури узгодження замовлення покупця, видаткової накладної в електронному вигляді із зазначенням ціни товарів, що постачаються та подальшим погодженням покупцем зазначеної ціни, або відмови від її погодження. Погодження ціни або відмова від її погодження, здійснюється у зручній для сторони формі (п.3.3), підписуючи видаткові накладні та приймаючи товар, покупець підтверджує, що поставка товару відбулась за узгодженими сторонами цінами (п.3.4), оплата за поставлений постачальником товар здійснюється покупцем у гривнях шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п.7.2), у випадку несвоєчасної оплати поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховувалася пеня, за кожен день прострочення платежу та 15% річних у випадку прострочення оплати поставленого товару на 10 (десять) і більше календарних днів (п.9.3).

На виконання умов договору постачальник поставив, а покупець прийняв товар на загальну суму 3048,30 грн. за видатковою накладною № 23486 від 11.12.2015, ТТН на переміщення алкогольних напоїв від 11.12.2015, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи.

Відповідно до виписки банку з рахунку позивача відповідачем було сплачено позивачу 04.03.2016 - 500,00 грн., 14.03.2016 - 500,00 грн., а всього на суму 1000,00 грн.

06.02.2016 позивачем було направлено на адресу відповідача претензію про оплату заборгованості за договором, однак відповідач відповіді не надав, заборгованість не оплатив.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України, строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості поставленого товару на момент розгляду справи настав.

Як свідчать матеріали справи, відповідач своїх зобов'язань по оплаті поставленого позивачем та прийнятого відповідачем товару не виконав, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 2048,30 грн.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 2048,30 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 279,48 грн., 15% річних у розмірі 95,70 грн. та інфляційні втрати у розмірі 10,17 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів за отриманий товар не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно, є підстави для застосування по відношенню до відповідача встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими, зокрема, є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 9.3 договору сторонами погоджено, що у випадку несвоєчасної оплати поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховувалася пеня, за кожен день прострочення платежу та 15% річних у випадку прострочення оплати поставленого товару на 10 (десять) і більше календарних днів.

Отже, оскільки судом встановлено факт прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем, вимоги позивача про стягнення пені визнаються обґрунтованими та задовольняються у розмірі 279,48 грн. за розрахунком позивача, який перевірено судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання по оплаті товару, поставленого позивачем, сторонами у п.9.3. договору погоджено інший розмір річних від простроченої суми, то вимоги позивача про стягнення з відповідача 15% річних та інфляційних втрат є законними та обґрунтованими.

За висновками суду, розрахунки 15% річних та інфляційних втрат, які надані позивачем, є обґрунтованими та арифметично вірними, у зв'язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 15% річних у розмірі 95,70 грн. та 10,17 грн. інфляційних втрат.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, у зв'язку із задоволенням позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно будівна компанія "Вітал" (04201, м.Київ, вул. Майорова, будинок 7, офіс 1037, ідентифікаційний код 39653658) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Атлантіс" (52500, Дніпропетровська обл., місто Синельникове, вул. Космічна, будинок 1, ідентифікаційний код 30012937) заборгованість у розмірі 2048 (дві тисячі сорок вісім) грн. 30 коп., 279 (двісті сімдесят дев'ять) грн. 48 коп. пені, 15% річних у розмірі 95 (дев'яносто п'ять) грн. 70 коп., інфляційні втрати у розмірі 10 (десять) грн. 17 коп. та судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 16.06.2016

Суддя Ю.М.Смирнова