РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2016Справа №910/8169/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до Державного підприємства Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості «МАСМА» про стягнення 476 348,51 грн., за участю представників позивача - Левченко В.І., довіреність №91/2015/11/11-8 від 11.11.2015 року, відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 324 464,01 грн. основного боргу за спожиту активну електричну енергію та 84 074,57 грн. за перевищення договірних величин споживання, 7 248,58 грн. основного боргу за спожиту реактивну електричну енергію, 18 436,08 грн. інфляційних втрат, 8 433,96 грн. 3 % річних та 33 691,32 грн. пені у зв'язку з неналежним виконанням останнім зобов'язання з оплати за договором на постачання електричної енергії № 482 від 10.01.1991 року та угоди №94-15-е від 20.04.2015 року про реструктуризацію заборгованості за активну, реактивну електричну енергію та двократну вартість між фактично спожитою електричною енергією та договірною величиною за договором №482 від 10.01.1991 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.05.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 25.05.2016 року.

Представник відповідача у судове засідання 08.06.2016 року не з'явився, відзив на позов не надав, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином відповідно до вимог ст. 64 ГПК України.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.01.1991 року між Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго» правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (постачальник) та Державним підприємством Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості «МАСМА» (споживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №482, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною (п.1. договору).

20.04.2015р. між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" (кредитор) та Державним підприємством Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості «МАСМА» (боржник) було укладено угоду №94-15-е про реструктуризацію заборгованості за активну, реактивну електричну енергію та двократну вартість між фактично спожитою електричною енергією та договірною величиною за договором (надалі - Угода).

Відповідно до п.1, п.2 угоди боржник визнає та підтверджує заборгованість перед кредитором за договором на постачання електричної енергії від 10.01.1991р. №482 (особовий рахунок 846) в сумі 527 182,36 грн., за активну електричну енергію, у т.ч. ПДВ 87 863,73 грн., станом на 01.04.2015р.; боржник визнає та підтверджує заборгованість перед кредитором за договором на постачання електричної енергії від 10.01.1991р. №482 (особовий рахунок 846) в сумі 19 745,34 грн., за реактивну електричну енергію, у т.ч. ПДВ 3 245,89 грн., станом на 01.04.2015р.

Відповідно до п. 3 угоди про реструктуризацію заборгованості, боржник визнає та підтверджує заборгованість перед кредитором за договором на постачання електричної енергії від 10.01.1991р. №482 (особовий рахунок 846) сумою 180 924,31 грн. за двократну вартість між фактично спожитою електричною енергією та договірною величиною, у т.ч. ПДВ 30 154,05 грн., станом на 01.04.2015 року.

Боржник зобов'язується сплатити зазначену у пунктах 1, 2, 3 цієї угоди суму протягом 04.2015 - 10.2015 року в строки та за реквізитами вказаними в угоді (пункти 4, 5, 6 угоди).

Згідно п. 7 угоди про реструктуризацію заборгованості, разом із сплатою суми, зазначених у пунктах 1, 2, 3 цієї угоди, відповідач зобов'язався щомісяця оплачувати поточне споживання згідно з договором на постачання електричної енергії.

При проведенні сплати заборгованості боржник зобов'язався посилатися в реквізитах "призначення платежу" платіжного документа на цю угоду. За відсутності чіткого формулювання призначення платежу отримані кредитором кошти зараховуються в першу чергу як оплата поточного споживання енергії, а залишок коштів (за наявності) - на виконання цієї угоди (п. 8 угоди).

Відповідно до п. 12 угоди у разі порушення боржником умов цієї угоди вона втрачає чинність у разі прострочення боржником оплати заборгованості понад 10 календарних днів від строку встановленого в пунктах 4, 5, 6. При цьому угода щодо розстрочення сплати боргу втрачає чинність та кредитор набуває права вимоги всієї несплаченої частини боргу.

Як зазначає позивач, відповідач свої зобов'язання за Договором та Угодою належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за використану електричну енергію, яка станом на 01.12.2015 р. становить 143 233, 28 грн. що підтверджується довідкою про надходження коштів в погашення боргу за спожиту електричну енергію.

Поясненнями позивача, довідкою про надходження коштів стверджується факт невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором та угодою належним чином, внаслідок чого у відповідача станом на 01.04.2016 року виникла заборгованість за спожиту активну електричну енергію у розмірі 324 464,01 грн.; 84 074,57 грн. за перевищення договірних величин споживання та 7 248,58 грн. за спожиту реактивну електричну енергію.

Доказів сплати відповідачем вищезазначених сум боргу суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту активну електричну енергію у розмірі 324 464,01 грн.; 84 074,57 грн. за перевищення договірних величин споживання та 7 248,58 грн. за спожиту реактивну електричну енергію є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов'язання з оплати енергії за договором та угодою, з нього на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 18 436,08 грн. інфляційної складової боргу, 8 433,96 грн. 3% річних, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 10 угоди сторони визначили, що у разі порушення строків та/або розмірів погашення заборгованості боржник сплачує кредитору пеню у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення.

На підставі вищевикладених норм закону та умов угоди, у зв'язку з порушенням відповідачем виконання зобов'язань з оплати у визначений угодою строк позивачем нараховано 33 691,32 грн. пені.

Позовні вимоги в частині стягнення 33 691,32 грн. пені у зв'язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань з оплати на підставі ст. 230 ГК України є обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства Український науково-дослідний інститут нафтопереробної промисловості «МАСМА» (03680, м. Київ, вул. Палладіна, буд. 46; код 00149943) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, будинок 5, код 00131305) 324 464 (триста двадцять чотири тисячі чотириста шістдесят чотири) грн. 01 коп. основного боргу за спожиту активну електричну енергію, 84 074 (вісімдесят чотири тисячі сімдесят чотири) грн. 57 коп. боргу за перевищення договірних величин споживання та зарахувати на рахунок зі спеціальним режимом використання №1 у ГУ по м. Києву та Київській обл. ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669, одержувач - ПАТ «Київенерго»; 7 248 (сім тисяч двісті сорок вісім) грн. 58 коп. основного боргу за спожиту реактивну електричну енергію та зарахувати на рахунок №260029395 у ПАТ «ПУМБ» РЦ в м. Київ, МФО 322669, одержувач - ПАТ «Київенерго» код 00131305; 8 433 (вісім тисяч чотириста тридцять три) грн. 96 коп. 3 % річних, 18 436 (вісімнадцять тисяч чотириста тридцять шість) грн. 08 коп. інфляційних втрат, 33 691 (тридцять три тисячі шістсот дев'яносто одна) грн. 32 коп. пені, 7 145 (сім тисяч сто сорок п'ять) грн. 23 коп. судового збору та зарахувати на розрахунковий рахунок №1 у ГУ по м. Києву та Київській обл. ВАТ «Ощадбанк», МФО 322669, одержувач - ПАТ «Київенерго».

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.06.2016р.

Суддя С.О. Чебикіна