ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2016 р. Справа № 925/289/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М.,

за участі представників:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю,

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка-ОВ"

до товариства з обмеженою відповідальністю "КРОЛІКОФФ"

про стягнення 440 000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "КРОЛІКОФФ" коштів сумі 440 000 грн., сплачених в рахунок попередньої оплати за заморожені шкурки кроля відповідно до договору № 1/15 купівлі-продажу від 19.03.2015, на які в порушення умов цього договору відповідачем шкурки не були поставлені та на вимогу позивача попередня оплата не була повернута.

Відповідач у відзиві на позов (а. с. 48-54) повністю заперечив проти позовних вимог позивача з тих підстав, що на виконання п. 3.3 ОСОБА_3 позивач повинен був здійснити передплату 100% на кожну партію товару, однак він не виконав свого обовязку по оплаті товару за умовами ОСОБА_3. Після отримання часткової передоплати відповідач повідомляв позивача про готовність поставки та передачі товару, однак товар не було отримано позивачем і не відбулося завантаження партії товару у транспортний засіб позивача з його вини. Згідно п. 7.3 ОСОБА_3 у випадку безпідставної відмови Покупця від отримання товару останній відшкодовує Продавцю понесені витрати у повному обсязі. Відповідач за зберігання товару несе витрати та станом на 12.02.2016 відповідач поніс збитки у звязку із зберіганням товару позивача в розмірі 95 309,52 грн., що підтверджується поданими суду доказами. Крім цього, згідно з ОСОБА_3 товар мав бути переданий протягом 1 місяця після здійснення передоплати. Передоплата була проведена 06.04.2015. Отже, останнім днем зберігання товару може вважатися 06.05.2015, а з 07.05.2015 відповідач ніс збитки, які не обумовлені ОСОБА_3. Свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на протокол загальних зборів ТОВ "КРОЛІКОФФ" від 02.06.2015, проте ТОВ "КРОЛІКОФФ" заперечує наявність такого протоколу і вважає такий документ неналежним доказом. Відповідач вважає, що позивачем не доведено факт порушення відповідачем ОСОБА_3, у звязку з чим просить повністю відмовити позивачу у задоволенні позову.

У додатковому обґрунтуванні позову представник позивача вказав, що ОСОБА_3 не встановлено строків здійснення повної попередньої оплати вартості ОСОБА_4, а відповідач, отримавши частину коштів в сумі 440000 грн., не надсилав позивачу вимогу про сплату остаточної частини попередньої оплати, натомість при електронному листуванні відповідач повідомляв, що ОСОБА_4 у необхідній кількості у нього відсутній і у найближчі строки необхідної кількості в наявності не буде, у звязку з чим позивач не вважав доцільним здійснювати попередню оплату за ОСОБА_4, який не зможе отримувати і що призведе до збитків. Додатковим доказом відсутності у відповідача належної кількості ОСОБА_4 слугує надіслана ОСОБА_5 № 2 від 02.06.2015, в якій зазначені шкурки кроля у кількості 51740 шт. (замість 80000 шт.), які відповідач також не поставив позивачу, а також протокол зборів від 02.06.2015, із якого вбачається, що шкурок кроля на цю дату було менше, ніж передбачено договором.

У судовому засіданні:

представник позивача подав заяву про відмову від позову в частині стягнення 210 грн. у звязку з отриманням у відповідача 25 шкурок кроля вартістю 210 грн., підтримав позов в решті суми позовних вимог 439 790 грн., заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позов, просив відшкодувати з відповідача понесені позивачем судові витрати;

представник відповідача заперечила проти позову з підстав, викладених у відзиві на позов, вважала, що даний позов є безпідставним, тому просила суд відмовити у його задоволенні.

В судовому засіданні 14.06.2016 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду на підставі статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представників сторін, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "КРОЛІКОФФ" (Продавець за договором, відповідач у справі) та товариство з обмеженою відповідальністю "Ніка-ОВ" (Покупець за договором, позивач у справі) уклали Договір купівлі-продажу № 1/15 від 19 березня 2015 року, далі - Договір, за умовами якого Продавець зобовязався передати у власність Покупця на умовах цього ОСОБА_3 заморожені шкурки кроля (ОСОБА_4), а Покупець зобовязався прийняти і оплатити даний ОСОБА_4. ОСОБА_4 передається Покупцеві окремо узгодженими партіями.

Пунктом 2 ОСОБА_3 визначено, що ціна на ОСОБА_4, що поставляється, є договірною та вказується у ОСОБА_5, накладних, які з моменту їх підписання сторонами є невід'ємною частиною ОСОБА_3. Ціна ОСОБА_4 включає в себе вартість маркування, пакування, навантаження, але не включає вартість доставки.

За умовою пункту 3.1 ОСОБА_3 Продавець направляє Покупцеві рахунок-фактуру на партію ОСОБА_4 при необхідності.

Пунктом 3 ОСОБА_3 передбачено, що Покупець зобовязаний оплатити ОСОБА_4 повністю за ціною, встановленою в накладних чи ОСОБА_5 до договору, які є невідємними частинами ОСОБА_3. Форма оплати - безготівковий розрахунок, передплата 100% на кожну партію ОСОБА_4. За домовленістю Сторін умови оплати можуть бути змінені.

Пункт 4 ОСОБА_3 визначає порядок і умови поставки та вказує, що Продавець постачає товар на умовах франко-склад Продавця. Датою поставки та датою переходу права власності на ОСОБА_4 від Продавця Покупцю є дата оформлення накладеної на партію ОСОБА_4. До моменту відвантаження на транспортний засіб Покупця Продавець забезпечує зберігання ОСОБА_4 та несе відповідальність за нестачу, псування, та якість ОСОБА_4. У випадку доставки ОСОБА_4 транспортними засобами Продавця, Покупець відшкодовує транспортні витрати Продавця за домовленістю Сторін, якщо такі є. Продавець постачає партію товару у термін 1 місяць з моменту отримання передплати на партію товару.

Згідно пункту 9.2. даний Договір набуває чинності з 19 березня 2015 року і діє до 31 грудня 2015 року, але у будь-якому випадку - до повного виконання обома сторонами всіх зобовязань по даному ОСОБА_3.

19 березня 2015 року сторони підписали ОСОБА_5 № 1 до ОСОБА_3, в якій вказано про поставку 80 000 штук шкурок кроля по ціні 8,40 грн. на суму 672000 грн., термін поставки - березень 2015. Відповідач надав позивачу рахунок на оплату № 17 від 26 березня 2015 року на суму 672 000 грн. (а.с. 32).

06.04.2015 позивач перерахував на рахунок відповідача кошти в сумі 340000 грн. по платіжному дорученню № 828 та 09.04.2015 - кошти в сумі 100000 грн. по платіжному дорученню № 839 із призначенням платежу "оплата товару згідно рахунку № 17 від 26.03.2015".

За доводами позивача відповідач не передав йому шкурки кроля та на численні звернення позивача щодо дати та місця отримання ОСОБА_4 відповідач повідомляв, що ОСОБА_4 ще не готовий. Позивач стверджує, що відповідач порушив умову п. 4.3 ОСОБА_3, оскільки у встановлений договором строк - протягом 1 місяця з моменту отримання передплати на партію ОСОБА_4, що сплив 11.05.2015, відповідач шкурки кроля позивачу не передав. 02 червня 2015 року відбулись збори, на яких був присутній керівник та учасник ТОВ "КРОЛІКОФФ" ОСОБА_6, та за результатами яких був складений протокол, в якому вказано про заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 440 000 грн. і про наявність лише 40 000 шт. шкурок кроля, що складає половину від кількості, визначеної ОСОБА_3 та ОСОБА_5 № 1 до ОСОБА_3. Також у цьому протоколі зборів зафіксовано зобов'язання відповідача відвантажити наявні 40 000 шт. замість 80 000 шт. шкурок кроля до 10.06.2015. Додатковим доказом неналежного виконання умов ОСОБА_3 відповідачем позивач вважає надіслану відповідачем ОСОБА_5 № 2 від 02.06.2015, в якій зазначені шкурки кроля у кількості 51 740 шт. замість 80 000 шт., проте і це зобов'язання відповідач не виконав.

Позивач стверджує, що у звязку з грубим порушенням умов ОСОБА_3 відповідачем позивач неодноразово надсилав відповідачу електронні листи з проханням повернути перераховані кошти, але кошти повернуті не були. 01 березня 2016 року позивач надіслав на адресу відповідача претензію № 1 з вимогою повернути перераховані кошти в сумі 400000 грн., однак відповідач кошти не повернув, у звязку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги не підлягаючими до задоволення з огляду на таке.

Зобов'язання сторін виникли на підставі ОСОБА_3 купівлі-продажу № 1/15 від 19 березня 2015 року, підписаного сторонами. Спору щодо дійсності цього ОСОБА_3 між сторонами немає.

В силу частини 1 статті 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно з частиною 1 статті 174 ГК України, господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статей 193, 202 ГК України та статей 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписом статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За умовами ОСОБА_3 сторонами визначено інший строк оплати ОСОБА_4, а саме в пункті 3.3. ОСОБА_3 вказано, що форма оплати - безготівковий розрахунок, передплата 100% на кожну партію ОСОБА_4, та зазначено, що за домовленістю Сторін умови оплати можуть бути змінені.

У ОСОБА_5 № 1 від 19.03.2015, підписаній обома сторонами як додаток до ОСОБА_3, вказано про поставку 80 000 штук шкурок кроля по ціні 8,40 грн. на суму 672000 грн. та вказаний термін поставки - березень 2015. Відповідач надав позивачу рахунок на оплату № 17 від 26 березня 2015 року на суму 672 000 грн. із посиланням на договір купівлі-продажу № 1/15 від 19.03.2015.

В пункті 4.3 ОСОБА_3 вказано, що Продавець постачає партію товару у термін 1 місяць з моменту отримання передплати на партію товару.

Проаналізувавши умови ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що сторони визначили партію ОСОБА_4 - 80 000 штук шкурок кроля на загальну суму 672 000 грн.

Виходячи із умови пунктів 3.3., 4.3. ОСОБА_3, позивач повинен був перерахувати відповідачу 100% передплату на партію ОСОБА_4 в сумі 672 000 грн., а відповідач повинен був поставити позивачу ОСОБА_4 протягом одного місяця з моменту отримання передплати на партію ОСОБА_4.

Із матеріалів справи вбачається і сторонами підтверджено, що позивач перерахував на рахунок відповідача 06 та 09 квітня 2015 року кошти в загальній сумі 440 000 грн., тобто позивач перерахував передплату 65% від вартості партії ОСОБА_4, а не 100%, як це передбачено ОСОБА_3. Решту суми передплати позивач не перерахував. Тому, виходячи із умови пункту 4.3. ОСОБА_3, на момент поданого суду листування у відповідача не виник обовязок поставити позивачу партію ОСОБА_4 - 80000 штук шкурок кроля.

Як вбачається, між сторонами відбувалися певні перемовини щодо поставки шкурок кроля відповідно до ОСОБА_3, однак суду не подано доказів того, що відповідач вимагав від позивача здійснити доплату коштів до суми, вказаної у ОСОБА_5 № 1, та не подано доказів належного звернення позивача до відповідача про фактичне отримання шкурок кроля.

В пункті 8.4. ОСОБА_3 визначено, що усі зміни, доповнення та додатки до даного ОСОБА_3 є його невідємними частинами.

Доказів зміни умов оплати в установленому законом та ОСОБА_3 порядку суду не подано. Позивачем не подано суду жодного документа, який можна було б розцінити як угоду сторін щодо зміни умов ОСОБА_3, щоб він був підписаний повноважними представниками обох сторін.

Поданий позивачем проект ОСОБА_5 № 2 від 02 червня 2015 року, підписаний лише директором ТОВ "КРОЛІКОФФ" про поставку позивачу 51740 штук шкурок кроля по ціні 8,50 грн. на суму 439790 грн. не може бути доказом зміни умов ОСОБА_3 щодо поставки партії ОСОБА_4, вказаної у ОСОБА_5 № 1, оскільки у ОСОБА_5 № 2 є лише посилання на Договір і відсутні будь-які ознаки для того, щоб розцінити цю ОСОБА_5 як заміну ОСОБА_5 № 1. Позивач не спростував доводів відповідача про те, що ОСОБА_5 № 2 від 02 червня 2015 року є додатковою пропозицією про поставку наступної партії ОСОБА_4, що не була прийнята позивачем, оскільки ним ця ОСОБА_5 не була підписана.

Надана позивачем у справу копія протоколу зборів ТОВ "КРОЛІКОФФ" також не може бути належним доказом у справі, оскільки відповідно до умови пункту 8.4. ОСОБА_3 не може розцінюватися як зміна, доповнення чи додаток до ОСОБА_3, оскільки підписана в односторонньому порядку, і як вказав позивач у позовній заяві, представник позивача на ці збори не запрошувався.

Згідно частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 532 ЦК України визначено, що місце виконання зобовязання встановлюється у договорі.

Судом встановлено, що у звязку із неотриманням відповідачем всієї суми передплати на суму вартості партії ОСОБА_4 у нього не виник обовязок здійснювати поставку позивачу цієї партії ОСОБА_4. У позовній заяві позивач вказав, що "на численні звернення позивача щодо дати отримання ОСОБА_4 та місця отримання ОСОБА_4, відповідач повідомляв, що ОСОБА_4 не готовий". Однак позивач не подав доказів таких повідомлень, а подане ним електронне листування із працівником відповідача не підтверджує наведене сторонами. Зокрема, в поданому позивачем листі від 12.05.2015 (а.с. 33) Наталія вказала про те, що на момент перерахування передплати була готовність відвантажити шкурки в два рази більше, ніж була передплата, і лише пізніше шкурки було реалізовано. Крім цього, відповідно до умови пункту 4.1. ОСОБА_3 поставка повинна була відбутися на умовах франко-склад Продавця, отже позивач повинен довести, що він направляв автомобіль (чи автомобілі) для отримання ОСОБА_4 та повідомляв про це відповідачу, а останній відмовився автомобілі загрузити. Разом з тим, відповідач не подав доказів того, що він вимагав у позивача доплатити суму передплати та що повідомляв останньому про те, що без передоплати він не може поставити позивачу 80000 штук шкурок кроля та несе у звязку з цим витрати, якщо такі були.

Предявляючи даний позов, позивач як на підставу вимоги про повернення 440 000 грн. вказав припис частини 3 статті 612 ЦК України, в якому вказано, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Однак вказана норма може застосовуватися лише у разі встановлення прострочення боржника, а в даному випадку позивачем не доведено прострочення боржника (відповідача), оскільки судом встановлено, що відповідно до умови пункту 4.3. ОСОБА_3 у звязку із несплатою позивачем передплати на узгоджену сторонами партію ОСОБА_4 (80000 штук шкурок кроля) у відповідача не виник обовязок поставити позивачу партію ОСОБА_4.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписом статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладені вище обставини, подані суду докази та вказані норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено і належними доказами не підтверджено настання у відповідача обовязку повернути позивачу передплату за ОСОБА_4 по ОСОБА_3.

Розглянувши заяву представника відповідача, подану у судовому засіданні, заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що відмова позивача від позову в частині стягнення 210 грн. підлягає прийняттю, а провадження у справі в цій частині вимоги підлягає припиненню, виходячи із такого.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову. Господарський суд не приймає відмови від позову, якщо це суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Подання представником позивача заяви про відмову від позову про стягнення 210 грн. не суперечить чинному законодавству. Представниками обох сторін підтверджено, що позивач отримав у відповідача 25 штук шкурок кролів. Доказів порушення чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів суду не подано. Заява належно оформлена, підписана представником товариства за довіреністю від 21.04.2016, яка надає йому право на вчинення такої дії від імені товариства.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовляється від позову і відмову прийнято судом.

Відповідно до частини 2 статті 80 ГПК України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

У звязку з прийняттям судом відмови позивача від позову в частині стягнення 210 грн. провадження у справі в цій частині підлягає припиненню.

На підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати повністю покладаються на позивача і йому не відшкодовуються.

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 80, статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Прийняти відмову позивача від позову в частині стягнення 210 грн.

Припинити провадження у справі в частині вимоги про стягнення 210 грн.

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 21.06.2016 (перший робочий день після вихідних).

Суддя А.Д. Пащенко