номер провадження справи 10/114/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.06.2016 Справа № 905/3135/14-908/4229/14

Суддя Алейникова Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь", м. Маріуполь на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби МЮУ у справі,

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Альфа - Банк", м. Київ

до відповідача 1: Публічного акціонерного товариства "Азовзагальмаш", м. Маріуполь

до відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Льодовий комплекс", м. Маріуполь

до відповідача 3: Приватного акціонерного товариства Торговий Дім "Азовзагальмаш", м. Маріуполь

до відповідача 4: Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь", м. Маріуполь

до відповідача 5: Публічного акціонерного товариства "Маріупольський завод важкого машинобудування", м. Маріуполь

до відповідача 6: Публічного акціонерного товариства "Полтавхіммаш", м. Полтава

про стягнення 36 109 183, 66 доларів США або 411 698 857, 50 грн.

за участю Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби МЮУ, м. Київ

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, на підставі довіреності № 161/16 від 18.01.2016 р.;

від відповідача 1 не зявився;

від відповідача 2 - не зявився;

від відповідача 3 - не зявився;

від відповідача 4 ОСОБА_2, № 301/7Д від 25.03.2016 р. ;

від відповідача 5 - не зявився;

від відповідача 6 ОСОБА_2, на підставі довіреності б/н від 25.03.2016 р.;

від ВДВС не зявився;

ВСТАНОВИВ:

27.05.2016 р. на адресу господарського суду Запорізької області надійшла скарга Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь", м. Маріуполь на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби МЮУ.

Ухвалою суд прийняв скаргу та призначив скаргу до розгляду на 02.06.2016 р. о 10:15 год.

У судовому засіданні 02.06.2016 р. представник заявка підтримав свою скаргу. Представник позивача 02.06.2016 р. проти скарги заперечив. Представник ВДВС відзив не направив, ніяких клопотань не надав.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що незявлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, є підставою для відкладення розгляду справи в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

Для отримання всіх необхідних документів по справі, судом було відкладено розгляд скарги на 09.06.2016 р. о 09 год. 30 хв.

У судовому засіданні 02.06.2016 р. представник заявка підтримав свою скаргу. Представник позивача 02.06.2016 р. надав письмові докази про те, що ВДВС зупинено провадження по виконанню рішення. Представник ВДВС направив клопотання про відкладення розгляду скарги.

Свою скаргу Публічне акціонерне товариство "Азовелектросталь", м. Маріуполь обґрунтовує наступним:

На виконанні у Відділі примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВПВР ДДВС при МЮУ) перебуває виконавче провадження ВП № 49739715 про виконання наказу господарського суду Запорізької області № 905/3135/14-908/4229/14 від 15.12.2015р.

При цьому, ухвалою Господарського суду м. Києва у справі №910/4518/16 від 28.03.2016 року порушено провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Азовелектросталь». В той самий день, тобто 28.03.2016 року на офіційному веб-порталі Вищого господарського суду України також сформовано та оприлюднене оголошення №29714 про порушення провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Азовелектросталь».

Поряд з цим. 13 травня 2016 року Боржнику від посадових осіб ПАТ «КБ Інвестбанк» стало відомо, що Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 (далі - Виконавець) від 18.04.2016 року (тобто після відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника) ВП № 49739715 було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку №980 в ПАТ «КБ «Інвестбанк» (МФО 328210) (далі - ОСОБА_4 постанова).

Скаржник звертаємо увагу суду, що на адресу Боржника вказана ОСОБА_4 постанова не надходила, про факт її існування Боржник дізнався лише від представників ПАТ «КБ «Інвестбанк».

Відповідно до положень ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені Стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

При цьому, відповідно до вимог ст. 121 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані Стягувачем. боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня. коли дія мала бути вчинена.

Скаржник звертає увагу суду, що в ході здійснення виконавчих дій в межах виконавчого провадження ВП № 49739715 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 було грубо порушено норми ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», що в свою чергу є підставою для визнання дій останнього протиправними а оскаржувану постанову недійсною виходячи з наступного.

Щодо порушення Виконавцем ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», та недійсності ОСОБА_4 постанови, скаржник зазначає наступне:

На підставі п. 8. ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» відділ ДВС повинен був зупинити вищевказане виконавче провадження.

Однак, Виконавець не зупинив виконавче провадження, а постановами від 25.06.2015 р. наклав арешт на кошти та майно боржника і оголосив розшук його майна.

Як вже зазначалось, ухвалою Господарського суду м. Києва у справі № 910/4518/16 від 28.03.2016 року порушено провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Азовелектросталь», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та введено процедуру розпорядження майном боржника.

28.03.2016 року на виконання вимог ч. 10 ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» на офіційному веб-порталі Вищого господарського суду України також сформовано та оприлюднене оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ПрАТ «Азовелектросталь» (публікація № 29714).

При цьому, розпорядник майна ПрАТ «Азовелектросталь» направляв відповідну заяву про зупинення виконавчого провадження від 11.04.2016 року № 01-16/177 до ВПВР ДДВС при МЮУ (на адресу: м. Київ, вул. Городецького, 13) та додав до вказаної заяви копію ухвали господарського суду від 28.03.2016 року про порушення справи про банкрутство, що підтверджується копією доданої заяви, повідомлення про вручення та квитанції засобу поштового зв'язку. Вказана заява розпорядника майна Боржника була проігнорована Виконавцем.

Згідно п. 8. ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах.

Відповідно до абз. 4 ч. 15 ст. 16 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з моменту порушення провадження у справі про банкрутство арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Не зважаючи на необхідність обовязкового зупинення виконавчого провадження №49739715. а також на те, що арешт майна боржника може бути застосований виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство. ОСОБА_4 постановою Виконавець наклав арешт на кошти боржника.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із положень статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» витікає, що державний виконавець в ході виконавчого провадження не зв'язаний лише вимогами Закону України «Про виконавче провадження», а здійснює виконавче провадження в межах повноважень та у спосіб, визначених також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, іншими законами, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, до винесення ОСОБА_4 постанови державний виконавець повинен був пересвідчитися (незалежно від того, одержував він чи не одержував повідомлення про порушення справи про банкрутство відносно боржника), що відносно боржника не порушена справа про банкрутство, так як у разі порушення такої справи він (державний виконавець) не має права накладати арешт на майно боржника та зобов'язаний зупинити виконавче провадження.

У даному випадку скаржник вважає, що державний виконавець не пересвідчився у тому, що відносно боржника не порушена справа про банкрутство, не зупинив виконавче провадження, а в супереч вимогам вищевказаного Закону арештував кошти боржника для майбутнього звернення стягнення.

Зважаючи на вищевикладене, скаржник зазначає, що дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 щодо накладення арешту на грошові кошти Боржника є незаконними, а відповідно постанова від 18.04.2016 року ВП № 49739715 про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на рахунку №980 в ПАТ «КБ «Інвестбанк» (МФО 328210) повинна бути визнана недійною судом.

Згідно п. 9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Щодо строку на подачу даної скарги скаржник повідомляє наступне:

Відповідно до вимог ст. 121 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії. або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

В контексті викладеного, скаржник звертає увагу суду, що про всі вищеописані порушення Боржнику стало відомо лише 13.05.2016 року від посадових осіб ПАТ «КБ «Інексбанк». При цьому, скаржник зазначив, що на адресу Боржника ОСОБА_4 постанова не надходила, про факт її існування Боржник дізнався лише від представників ПАТ «КБ «Інвестбанк». Про те, що ОСОБА_4 постанова навіть не направлялась на юридичну адресу Боржника свідчить також той факт, що на супровідному листі, який був направлений разом з ОСОБА_4 постановою на адресу ПАТ «КБ «Інвестбанк» в отримувачах в шапці супровідного листа вказане ПрАТ «Азовелектросталь», проте його юридична адреса вказана невірно. Зокрема, згідно зазначеного супровідного листа вказано адресу Боржника, а саме « 87535. Донецька обл.. м. Маріуполь.пл. Машинобудівельників. 1». яка не є юридичною адресою Боржника і за якою останній не знаходиться. Натомість в дійсності юридична адреса Боржника с « 02094, м. Київ, вул. Пожарського, б/д. 4, нежиле приміщення, 63», що підтверджується відповідною роздруківкою з ЄДР.

Скаржником зазначено, що боржником ОСОБА_4 постанова не була отримана, оскільки Виконавцем на юридичну адресу Боржника вона не направлялась. Відтак, вказана скарга є такою, що подана з дотриманням строку встановленого ст. 121" ГПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 27, 66, 67, 121-2 ГПК України, ст.ст. 12. 82 Закону України «Про виконавче провадження» скаржник просить суд:

- Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 щодо неприйняття постанови про зупинення виконавчого провадження ВП № 49739715 на момент винесення постанови від 18.04.2016 року про арешт коштів боржника.

- Визнати недійсною постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 по виконавчому провадженню ВП № 49739715 від 18.04.2016 про арешт коштів боржника.

- Зобовязати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 прийняти постанови про зупинення виконавчого провадження ВП № 49739715.

Вивчивши матеріали скарги та враховуючи докази надані до суду сторонами, суд відмовляє в задоволеніі скарги виходячи з наступного:

Твердження скаржника, щодо порушення державним виконавцем ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», зокрема в частині бездіяльності та не зупинення виконавчого провадження про стягнення заборгованості з ПАТ «Азовелектросталь» у зв'язку з відкриття провадження по справі про банкрутство боржника не відповідає дійсності.Державним виконавцем на виконання вимог п.8 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», в зв'язку із відкриття провадження по справі про банкрутство - 25.05.2016 року відповідною постановою було зупинено виконавче провадження № 49739715. Зупинення державним виконавцем вказаного виконавчого провадження, беззаперечно свідчить про безпідставність доводів наведених скаржником.

Аргумент скаржника стосовно порушення державним виконавцем вимог чинного законодавства в частині накладення арешту на рахунок боржника після відкриття провадження по справі про банкрутство боржника, також не ґрунтується на нормах законодавства та не відповідає фактичним обставинам справи. Із матеріалів виконавчого провадження № 49739715 про стягнення боргу з ПАТ «Азовелектросталь», вбачається, що боржник звернувся до державного виконавця лише 19.04.2016 року.

Вказані обставини свідчать про те, що державному виконавцю на час винесення оскаржуваної постанови не було відомо про існування справи про банкрутство боржника, що в свою чергу повній мірі дає можливість пересвідчитись у відсутності в діях державного виконавця будь-яких порушень чинного законодавства. Крім того, на державного виконавця чинним законодавством не покладається обов'язок перевірки стану боржника в частині відкриття щодо останнього провадження по справі про банкрутство.

Доводи скаржника, щодо неотримання ним оскаржуваної постанови через, те, що державним виконавцем не перевірено обставини зміни юридичної адреси боржника, судом відхиляються, оскільки на державного виконавця чиним законодавством не покладається обов'язок здійснення такої перевірки. Більше того, обов'язок повідомлення державного виконавця про зміну адреси реєстрації боржника покладається на самого боржника.

Окремо слід звернути увагу на те, що скаржником було подано заяву про зупинення виконавчого провадження № 49739715 про стягнення боргу з ПАТ «Азовелектросталь» до якої додано неналежним чином завірену копію ухвали Господарського суду м. Києва від 28.03.2016 року по справі № 910/4518/16 про банкрутство ПАТ «Азовелектросталь» (звичайна роздруківка із реєстру судових рішень). В той час, як відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець уповноважений /на вчинення будь-яких виконавчих дій в тому числі відкриття/зупинення/закриття виконавчого провадження лише на підставі оригіналів чи належним чином засвідчених копій відповідних судових документів (оригіналу виконавчого листа чи належним чином засвідчених копій судових рушень про зупинення/закриття виконавчого провадження). Вказані обставини так само свідчать про безпідставність і необґрунтованість скарги ПАТ «Азовелектросталь».

Також, необхідно зазначити, що до закриття виконавчого провадження №49739715, на виконання ухвали Господарського суду м. Києва від 18.04.2016 року по справі № 910/4518/16, державним виконавцем було знято арешт із зарплатного рахунку боржника № 2445 у ПАТ «Універсал Банк», для забезпечення функціонування підприємства боржника.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно з ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

Частиною 2 ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Скаржником не надано жодного належного і допустимого доказу в обґрунтування своєї правової позиції, що свідчить про її необґрунтованість.

Враховуючи викладене вище, суд вважає, що скарга ПАТ «Азовелектросталь» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції під час вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №49739715 не підлягає задоволенню, оскільки:

- Державним виконавцем зупинено виконавче провадження № 49739715 про стягнення боргу з ПАТ «Азовелектросталь»;

- Державному виконавцю на час винесення оскаржуваної постанови не було відомо про існування справи про банкрутство боржника;

- На державного виконавця чинним законодавством не покладається обов'язок здійснення перевірки адреси реєстрації боржника;

- Боржником до заяви про зупинення виконавчого провадження не було додано належним чином завірену копію ухвали Господарського суду м. Києва від 28.03.2016 року по справі № 910/4518/16 про банкрутство ПАТ «Азовелектросталь»;

- Скаржником не надано жодного належного і допустимого доказу в обґрунтування своїх доводів;

Враховуючи викладене вище, суд відмовляє в задоволенні скарги ПАТ «Азовелектросталь» на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції під час вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №49739715.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства "Азовелектросталь", м. Полтава на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції під час вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню №49739715 відмовити.

Суддя Т.Г. Алейникова