ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" червня 2016 р.Справа № 916/665/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ»;

До відповідача: ОСОБА_1 підприємства «Теплопостачання міста Одеси»

про стягнення

Суддя Оборотова О.Ю.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2- довіреність від 04.01.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_3 - довіреність від 31.12.2015р.

СУТЬ СПОР: 21.03.2016р. Публічне акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ» звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Теплопостачання міста Одеси» про стягнення 35 320 940,89 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.03.2016р. порушено провадження по справі №916/665/16.

12.05.2016р. від відповідача надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи на пятнадцять днів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.05.2016р. продовжено строк розгляду справи на пятнадцять днів до 05.06.2016р.

16.05.2016р. у судовому засіданні відповідач надав відзив на позовну заяву відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

06.06.2016р. від ОСОБА_1 підприємства «Теплопостачання міста Одеси» надійшли уточнення до відзиву на позовну заяву.

06.06.2016р. представник позивача надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог відповідно до якої враховуючи часткові оплати відповідачем основного боргу станом на 31.05.2016р. Публічне акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ» просить стягнути з ОСОБА_1 підприємства «Теплопостачання міста Одеси» основний борг у сумі 1517429,00грн, інші вимоги залишаються незмінними та підтримуються позивачем.

01.06.2016р. у судовому засіданні оголошено перерву до 06.06.2016р. о 12:10 у відповідності до ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні 06.06.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

31.12.2015р. за між Публічним акціонерним товариством «ОДЕСАГАЗ» (Оператор ГРМ, позивач) та ОСОБА_1 підприємством «Теплопостачання міста Одеси» (Споживач, відповідач) було укладено договір розподілу природного газу № 008370/ТМО-23/16.

Відповідно до умов договору № 008370/ТМО-23/16 Оператор ГРМ зобовязується надати Споживачу послугу з розподілу природного газу, а Споживач зобовязується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку передбаченими умовами договору № 008370/ТМО-23/16.

Пунктом 6.1. Договору № 008370/ТМО-23/16 від 31.12.2015 року передбачено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

В пункті 6.2. договору № 008370/ТМО-23/16 від 31.12.2015 року зазначено, що тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов'язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Відповідно до п. 6.3. договору № 008370/ТМО-23/16 від 31.12.2015 року розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Пунктом 6.4. договору № 008370/ТМО-23/16 від 31.12.2015 року передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Згідно з п. 6.5. договору № 008370/ТМО-23/16 від 31.12.2015 року у разі виникнення у Споживача заборгованості за цим Договором Сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення.

Укладення Сторонами та дотримання Споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від виконання поточних зобов'язань за цим Договором.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості або його недотримання чи несплати поточних платежів Оператор ГРМ має право у порядку, визначеному цим Договором, припинити або обмежити розподіл (споживання) природного газу на об'єкт Споживача до повного погашення заборгованості.

Публічне акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ» свої зобовязання по даному договору виконала, а саме забезпечила передачу належних Споживачу обємів (обсягів) природного газу в загальному обсязі 105467,117 тис. м. куб. на загальну суму 41980131,26грн. однак станом на дату подання позовної заяви відповідачем сплачено 9014772,73грн.

Пунктом 8.2. договору № 008370/ТМО-23/16 від 31.12.2015 року передбачено, що у сазі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Як зазначає Публічне акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ», оскільки ОСОБА_1 підприємством «Теплопостачання міста Одеси» вчасно не виконані умови договору розподілу природного газу №008370/ТМО-23/16 від 31.12.2015 року щодо оплати отриманого природного газу, позивач був змушений звернутися до господарського суду Одеської області за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти, акти цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ст.14 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 6.3. договору розподілу природного газу № 008370/ТМО-23/16 розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Пунктом 6.4. договору № 008370/ТМО-23/16 від 31.12.2015 року передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ, у зв'язку з чим Публічне акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ» вважає, що право на нарахування пені у позивача виникає з 01 числа календарного місяця (розрахунковий період).

Дослідивши обставини справи, судом встановлено що, підставою сплати за надані послуги по розподілу природного газу за договором № 008370/ТМО-23/16, є рахунок направлений відповідачем на адресу позивача до надання послуг за майбутній місяць. Тобто, у Публічного акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» виникає обовязок предявлення такого рахунку, а у ОСОБА_1 підприємства «Теплопостачання міста Одеси», відповідно, обовязок оплатити надані послуги на майбутній місяць. Суд звертає увагу, що в матеріалах справи наявний лише один рахунок, а саме, від 04.03.2016р. № 008370/2/3/1, що містить відомості про заборгованість за січень-лютий 2016р. на суму 21 617 108,76 грн. однак ані доказів направлення даного рахунку, ані доказів отримання відповідачем вищезазначеного рахунку позивачем не надано.

Суд звертає увагу, що рахунок - як документ, що містить інформацію щодо сум оплати за надані послуги, складається саме позивачем, якому відповідно до чинного законодавства України належить право вимоги сплати за надання послуг у договірних зобовязаннях. Так, у звязку з несвоєчасним поданням позивачем рахунку-фактури, виставлення якого прямо передбачено договором, склалась ситуація, що у відповідача не було правової підстави сплачувати надані послуги без єдиного розрахункового документа, а фактично розрахунковим моментом стали акти приймання-передачі послуг з розподілу природного газу.

Також слід зауважити, що грошові кошти на виконання зобовязань за договором № 008370/ТМО-23/16 розподіляються відповідно до нормативів НКРЕП, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію. Тобто, на сьогоднішній момент сплата по зобовязанням за договором регулюється на державному рівні, а саме Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг і фактично не залежить від волі відповідача, так як кошти перераховуються банком автоматично (затвердженні нормативи містяться на офіційному сайті НКРЕП http://www.nerc.gov.ua).

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідачем за певні періоди не було здійснено 100 % передоплати за поставку природного газу Відповідно до статті 538 Цивільного кодексу України, у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. При цьому, якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Судом першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідачем неодноразово невчасно та в неповному обсязі оплачено поставлений позивачем природний газ, поставка газу відбулась без здійснення відповідачем попередньої оплати, а відповідачем прийнято, спожито поставлений природний газ та здійснено його часткову оплату.

При цьому, незважаючи на відсутність факту 100-відсоткової попередньої оплати товару, який має бути поставлений позивачем та в частині строків, визначених договором та додатковою угодою, щодо такої оплати, Публічне акціонерне товариство «ОДЕСАГАЗ» не скористалося своїм правом призупинити виконання свого обов'язку з його поставки, передбачено договором № 008370/ТМО-23/16 та нормами законодавства, і надалі на свій ризик здійснювало поставку природного газу відповідачу.

Сторонами шляхом вчинення конклюдентних дій змінено умови договору щодо порядку розрахунків, погодившись, що поставка відбувається не на умовах попередньої оплати, а оплата мала здійснюватись не пізніше ніж визначено договором. Нового порядку та строків розрахунків за поставлений природний газ сторонами не передбачено. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду Одеської області від 14 липня 2014 року по справі № 910/16164/13.

Виконання зобов'язання з оплати за природний газ, поставлений без попередньої оплати, договором № 008370/ТМО-23/16 не встановлено, а відповідні зміни до нього у письмовій формі не внесено.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_1 підприємства «Теплопостачання міста Одеси» суми основної заборгованості станом на 31.05.2016р. без урахування нарахованих штрафних санкцій, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов - задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства «Теплопостачання міста Одеси» (65029, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б ) на користь Публічного акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1, ; р/р 1 у ПАТ «Марфін Банк», МФО 328168) суму основного боргу у розмірі 1517429,00 та витрати по сплаті судового збору у розмірі 206700,00 грн.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 13.06.2016р.

Суддя О.Ю. Оборотова