ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2016 р.Справа № 922/1755/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом КП "Обласний інформаційно-технічний центр", м. Харків
до ФОП ОСОБА_1, смт. Безлюдівка
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача: Радигіна Є.С., довіреність б/н від 20.04.2016 р.,

відповідача: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальне підприємство «Обласний Інформаційно-технічний центр» - звернувся з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - про стягнення попередньої оплати в розмірі 332304,00 грн.; неустойки в розмірі 110036,16 грн. Окрім того, позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо поставки оплаченого позивачем згідно договору купівлі-продажу «ST12-10/15 від 12.10.2015 р. товару.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 03.06.2016 р. вказану позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, розгляд справи призначено в судовому засіданні на 21.06.2016 р.

08.06.2016 р. позивач надав для долучення до матеріалів справи документів згідно переліку супровідного листа (вх.№19055 від 08.06.2016 р.).

В судовому засіданні 21.06.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач правом на участь в судовому засіданні 21.06.2016 р. не скористався, витребуваних судом документів не надав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про розгляд даної справи судом був повідомлений належним чином (повідомлення про вручення поштового відправлення, а.с.56).

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

12.10.2015 р. між позивачем (як покупцем) та відповідачем (як продавцем) було укладено договір №ST12-10/15 купівлі-продажу (далі - договір купівлі-продажу).

Відповідно до п. 1.1 договору купівлі-продажу, продавець поставляє, а покупець приймає паливні гранули (пелети) з твердих порід дерев (товар). Кількість, номенклатура, ціна, термін й умови постачання кожної партії товару, що поставляється згідно даного договору, визначається у додатку №1, який є невід'ємною частиною даного договору.

За змістом п. 4.2 договору купівлі-продажу, загальна вартість товару складає 560000,00 грн.

В пункті 4.3 договору купівлі-продажу позивач зобов'язався здійснювати оплату вартості товару шляхом прямого банківського переказу грошових коштів у національній валюті України на розрахунковий рахунок відповідача, на підставі виставлених рахунків відповідача та на умовах 100% передплати протягом 5-ти банківських днів після підписання договору.

12.10.2015 р. відповідач виставив позивачу рахунок-фактуру №П-0000016 для оплати обумовленого даним договором купівлі-продажу товару на суму 560000,00 грн. (рахунок-фактура №П-0000016 від 12.10.2015 р. арк.с. 15).

В період з 15.10.2015 р. по 21.10.2015 р. позивач здійснив 100% попередню оплату обумовленого даним договором купівлі-продажу товару згідно рахунку-фактури №П-0000016 від 12.10.2015 р. на суму 560000,00 грн. (платіжні доручення №№ 90 від 15.10.2015 р. на суму 80000,00 грн.; 101 від 19.10.2015 р. на суму 180000,00 грн.; 20.10.2015 р. на суму 160000,00 грн.; 21.10.2015 р. на суму 140000,00 грн., арк.с. 16-19).

Згідно з п. 2.1 договору купівлі-продажу, продавець зобов'язаний після підписання даного договору в строк не пізніше зазначеного у додатку №1, передати покупцеві товар.

В додатку №1 до договору купівлі-продажу сторони домовились, що поставка обумовленого даним договором купівлі-продажу товару має бути здійснена відповідачем протягом 15 робочих днів.

Відповідно до п. 6.2 договору купівлі-продажу, від моменту отримання передоплати (оплати) за товар, продавець зобов'язаний відвантажити покупцю товар в термін до 15-ти робочих днів.

Згідно з п. 6.3 договору купівлі-продажу, покупець після приймання та перевірки товару за кількістю та якістю в місці одержання товару, скріплює підписом видаткову накладну.

Наявні в матеріалах справи видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та накладні про повернення постачальнику свідчать, що в період з 29.10.2015 р. по 26.11.2015 р. відповідач поставив позивачу частину обумовленого даним договором купівлі-продажу товару на суму 227696,00 грн.

Позивач стверджує, що решту обумовленого даним договором купівлі-продажу товару на суму 332304,00 грн. відповідач не поставив.

25.04.2016 р. позивач звернувся до відповідача із вимогою про повернення вартості оплаченого та не поставленого товару в сумі 332304,00 грн., яку відповідач отримав 17.05.2016 р. (вимога, поштові опис та чек, витяг з сайту УкрПошти про отримання поштового відправлення адресатом, арк.с. 47-49).

Позивач стверджує, що відповідач відповідних грошових коштів не повернув, що й зумовило звернення з позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на положення ст.ст. 11, 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, яке виникає на підставі договору, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зі змісту додатку №1 до договору купівлі-продажу, п.п. 2.1, 6.2 договору купівлі-продажу вбачається, що сторони домовились про поставку відповідачем обумовленого договором товару від моменту отримання передоплати (оплати) за товар протягом 15-ти робочих днів.

Матеріали справи свідчать, що позивач належним чином виконав свої грошові зобов'язання за договором купівлі-продажу, в період з 15.10.2015 р. по 21.10.2015 р. здійснив 100% попередню оплату обумовленого даним договором купівлі-продажу товару на суму 560000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №№ 90 від 15.10.2015 р. на суму 80000,00 грн.; 101 від 19.10.2015 р. на суму 180000,00 грн.; 20.10.2015 р. на суму 160000,00 грн.; 21.10.2015 р. на суму 140000,00 грн. (арк.с. 16-19).

Таким чином, оскільки позивач свій обов'язок щодо здійснення 100% попередньої оплати товару виконав 21.10.2015 р., відповідач мав поставити позивачу обумовлений даним договором купівлі-продажу товар на суму 560000,00 грн. в строк - до 11.11.2015 р.

Як свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та накладні про повернення постачальнику, в період з 29.10.2015 р. по 26.11.2015 р. відповідач поставив позивачу частину обумовленого даним договором купівлі-продажу товару на суму 227696,00 грн.

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надано доказів постачання позивачу решти обумовленого даним договором купівлі-продажу товару на суму 332304,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Судом встановлено, що 25.04.2016 р. позивач звернувся до відповідача із вимогою про повернення вартості оплаченого та не поставленого товару в сумі 332304,00 грн., яку відповідач отримав 17.05.2016 р. (вимога, поштові опис та чек, витяг з сайту УкрПошти про отримання поштового відправлення адресатом, арк.с. 47-49).

В матеріалах справи відсутні, а відповідачем, в порушення ст.ст. 4-3, 33, 34 ГПК України, не надано доказів повернення позивачу суми попередньої оплати в розмірі 332304,00 грн. за непоставлений в строк обумовлений договором купівлі-продажу товар.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення вартості оплаченого та непоставленого за договором купівлі-продажу товару в сумі 332304,00 грн. є законними та обґрунтованими, а від так підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо позовних вимог в частині стягнення неустойки, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі с. 549 ЦК України, Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В пункті 7.2 договору купівлі-продажу сторони домовились, що у випадку порушення строків поставки товару, відповідач сплачує позивачу неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від договірної ціни товару за кожний календарний день прострочення поставки товару, що не був поставлений в строк, встановлений в цьому договорі.

Враховуючи викладене, а також прострочення відповідачем свого зобов'язання щодо поставки товару, позовні вимоги щодо стягнення неустойки, в цілому, є законними та обґрунтованими.

Разом з тим, перевіривши наданий позивачем розрахунок неустойки на предмет відповідності умовам договору та вимогам чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 253-255, ч. 3 ст. 549 ЦК України, судом встановлено, що заявлену до стягнення суму неустойки завищено. Так, позивач здійснив розрахунок неустойки на обумовлену п. 4.2 договору купівлі-продажу загальну вартість товару. Втім, п. 7.2 договору купівлі-продажу передбачає нарахування неустойки від договірної ціни товару, що не був поставлений у строк (а не загальної вартості товару), а зі змісту ст. 549 ЦК України вбачається, що неустойка обчислюється від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Як зазначалось вище, відповідач мав поставити обумовлений даним договором купівлі-продажу товар в строк - до 11.11.2015 р.

Наявні в матеріалах справи видаткові накладні, товарно-транспортні накладні (арк.с. 20-29) свідчать, що в межах обумовленого договором купівлі-продажу строку (з 29.10.2015 р. по 11.11.2015 р.) відповідач поставив позивачу товар на суму 191392,00 грн.

Відповідачем прострочено поставку товару на суму 368608,00 грн.

Таким чином, нарахування неустойки відповідно до п. 7.2 договору купівлі-продажу, ст. 549 ЦК України має здійснюватися за період з 12.11.2015 р. по 21.04.2016 р. на суму 368608,00 грн.

Отже, позовні вимоги в частині стягнення неустойки підлягають частковому задоволенню - в сумі 71882,62 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 ГПК України, відповідно до якої при частковому задоволенні позовних вимог судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, витрати по сплату судового збору покладаються на відповідача в сумі 6062,80 грн.

З огляду на наведене, відповідно до ст.ст. 11, 253-255, 509, 526, 549, 611, 627, 655, 693 ЦК України та керуючись ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд - ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Обласний Інформаційно-технічний центр» (61022, м. Харків, пл.Свобои,5, Держпром, 9 під'їзд, 5 поверх, ) суму передоплати за товар в розмірі 332304,00 грн., неустойку в сумі 71882,62 грн., судовий збір в сумі 6062,80 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21.06.2016 р.

Суддя Т.Д. Суярко