ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"18" травня 2016 р. Справа № 922/4605/14

вх. № 1369 (н.р. 4605/14)

Суддя господарського суду: Ольшанченко В.І.

при секретарі судового засідання: Черновій В.О.

розглянувши скаргу ТОВ "Харківський проектний інститут" на дії Київського ВДВС Харківського МУЮ по справі

за позовом Приватного вищого навчального закладу Харківський гуманітарний університет "Народна українська академія" (м. Харків)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський проектний інститут" (м. Харків)

про витребування майна,

за участю:

представників стягувача - ОСОБА_2 (довіреність від 19.12.2015 р.), ОСОБА_3 (довіреність від 27.04.2016 р.),

представників боржника ОСОБА_1 (довіреність від 30.09.2015 р.), ОСОБА_4 (довіреність від 08.04.2016 р.),

представника Київського ВДВС - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Боржник просить визнати дії державного виконавця Київського ВДВС Харківського МУЮ незаконними та неправомірними, а також скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.04.2016 р. по ВП №50714880. В обґрунтування скарги посилається на те, що наказ не носить примусового характеру.

Представник боржника надав заяву про долучення до матеріалів справи засвідчених копій документів, вказаних у ній.

Розглянувши надану заяву, суд вважає за можливе задовольнити її.

Стягувач надав відзив на скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні скарги боржника. Свої заперечення обґрунтовує тим, що, на його думку, наказ відповідав вимогам статей 17, 18 Закону України «Про виконавче провадження», обставин, передбачених ст. 26 даного закону не було, а відтак державним виконавцем правомірно відкрито виконавче провадження та винесено постанову від 05.04.2016 р. відповідно до статей 19, 25 вищевказаного закону.

Київський відділ Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (надалі ВДВС) не надав витребувані судом документи.

Представник ВДВС у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду заяви, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

02.12.2015 р. Вищим господарським судом України прийнято постанову по справі №922/4605/14, якою задоволено касаційну скаргу приватного навчального закладу Харківського гуманітарного університету «народна українська академія», скасовано рішення господарського суду Харківської області від 08.07.2015 р. та постанову харківського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 р., та прийнято нове рішення, яким задоволено позов, витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський проектний інститут" (61024, м. Харків, вул. Лермонтовська, 27, ) на користь приватного вищого навчального закладу Харківського гуманітарного університету "Народна українська академія" (61024, м. Харків, вул. Лермонтовська, 27, ) скульптурну композицію "Вогонь знань", розміщену біля входу у корпус "Б-8" по вул. Лермонтовській, 27 в м. Харкові, а також стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський проектний інститут" (61024, м. Харків, вул. Лермонтовська, 27, ) на користь приватного вищого навчального закладу Харківського гуманітарного університету "Народна українська академія" (61024, м. Харків, вул. Лермонтовська, 27, ) 1827 грн. судового збору за подання позову, 913,50 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги від 18 грудня 2014 року, 913,50 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги від 20 липня 2015 року, 913,50 грн. судового збору за розгляд касаційної скарги від 3 березня 2015 року та 2192,40 грн. судового збору за розгляд даної касаційної скарги.

Також цією постановою Вищого господарського суду України доручено господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

18.12.2015 р. на виконання постанови ВГСУ від 02.12.2015 р. господарським судом Харківської області були видані відповідні накази та направлені приватному навчальному закладу Харківського гуманітарного університету «Народна українська академія», зміст яких повністю відтворює зміст резолютивної частини постанови ВГСУ від 02.12.2015 р.

05.04.2015 р. державним виконавцем Київського ВДВС Харківського МУЮ ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за наказом господарського суду Харківської області від 18.12.2015 р. про витребування майна.

Відповідно до статті 116 ГПК виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснює у справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу місцевим господарським судом після набрання судовим рішенням законної сили згідно з вимогами статті 85 ГПК і повернення матеріалів справи із суду апеляційної інстанції (якщо рішення оскаржувалося в апеляційному порядку і не було скасоване чи змінене), а строк пред'явлення наказу до виконання повинен відповідати статті 22 Закону України "Про виконавче провадження".

За змістом статей 116 і 117 ГПК видавати накази мають право виключно місцеві господарські суди після набрання судовим рішенням законної сили.

Частинами другою - п'ятою статті 117 ГПК визначено підстави подання та загальний порядок розгляду господарським судом заяв стягувачів або боржників про виправлення помилки, допущеної при оформленні або видачі наказу, визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за наказом.

Згідно частин 2 і 3 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи як ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Пунктом 4 частини 1 статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є інші заходи, передбачені рішенням.

Наказ відповідає вимогам виконавчого документу, що ставляться у статті 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, передбачені статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні.

Отже, посилання боржника в обґрунтування своєї скарги на те, що наказ не носить примусового характеру, а тому державний виконавець не повинен був відкривати виконавче провадження, суд вважає безпідставним, оскільки стаття 26 Закону України «Про виконавче провадження» не містить такої підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Із змісту вищевказаної норми убачається, що господарський суд не розглядає скарги на дії чи бездіяльність державних виконавців, а лише скарги на дії чи бездіяльність органів ДВС щодо виконання рішень господарських судів.

Відповідно до частин 5 та 6 ст. 82 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб) можуть бути оскаржені до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом, а також до керівництва органів державної виконавчої служби, якщо їх оскарження передбачено цим Законом.

Також господарський суд не скасовує постанов органів ДВС, оскільки він їх не приймав.

Згідно з ч. 2 ст. 83 Закону України Про виконавче провадження право скасовувати постанови надано тільки начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Зважаючи на вищезазначене, суд вважає доводи боржника неправомірними та не вбачає підстав для задоволення його скарги.

Керуючись ст.ст. 1, 17, 18, 25, 26, 32, 82, 83 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Відхилити скаргу ТОВ "Харківський проектний інститут" на дії Київського ВДВС Харківського МУЮ повністю.

Суддя Ольшанченко В.І.