ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2016 р.Справа № 916/99/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.,

суддів: Лавриненко Л.В., Поліщук Л.В.

(Склад колегії сформовано на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями)

при секретарі: Альошиній Г.М.

за участю представників сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Овідіопольської центральної районної лікарні

на рішення господарського суду Одеської області від 21.03.2016р.

по справі №916/99/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ»

до відповідача: Овідіопольської центральної районної лікарні

про стягнення,

ВСТАНОВИВ:

В січні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Одесагаз» звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Овідіопольської центральної районної лікарні пені, інфляційного збільшення боргу та 3% річних за несвоєчасну сплату за спожитий газ за Договором №008727-БТ(14) від 28.03.2014р. та Договором №008727-БТ(15) від 06.03.2015р. у сумі 70972,25 грн., з яких: 945,05 грн. - 3% річних, 12986,02 грн. - пені та 67041,18 грн. інфляційного збільшення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 28.03.2014р. та 06.03.2015р. між ним (постачальник) та відповідачем (споживач) укладено договори №008727-БТ(14) та №008727-БТ(15) на постачання за регульованим тарифом та розподіл природного газу для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів, за яким постачальник надає споживачу послуги з постачання природного газу (розділ ІІ Договорів), а споживач здійснює оплату вартості послуг з постачання та транспортування природного газу. Проте відповідач, в порушення умов Договору від 28.03.2014р. та Договору від 06.03.2015р. несвоєчасно проводив розрахунки, у звязку з чим він повинен сплатити позивачу суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 3% річних від простроченої суми. Основна заборгованість відповідача відсутня.

З посиланням на норми ст.ст. 526, 530,611, 612, 625 ЦК України, ст. ст. 193,216,217,231,264,265 ГК України ПАТ «Одесагаз» просило суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

02.03.2016р. ПАТ «Одесагаз» подало суду першої інстанції доповнення до позовної заяви, в яких просило суд стягнути з відповідача 661,58 грн. 3% річних, 9069,63 грн. пені та 27824,94 грн. інфляційного збільшення боргу.

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.03.2016р. (суддя Оборотова О.Ю.) позов ПАТ «Одесагаз» задоволено повністю.

Стягнуто з Овідіопольської центральної районної лікарні на користь Публічного акціонерного товариства «ОДЕСАГАЗ» пені у розмірі 9069,63грн., трьох відсотків річних у сумі 661,58 грн., та інфляційних втрат у розмірі 27824,94 грн. та 1378 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду обґрунтовано посиланням на норми ст.ст. 526, 549, 625, 628,629 ЦК України, ст.ст.193, 218, 230 ГК України та вмотивовано тим, що 28.03.2014р. та 06.03.2015р. між ПАТ «Одесагаз» (постачальник) та Овідіопольською центральною районною лікарнею (споживач) укладено Договори № 008727-БТ(14) та № 008727-БТ(15) на постачання за регульованим тарифом та розподіл природного газу для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів. На виконання умов договорів позивач поставив відповідачу природний газ, що підтверджується актами прийому-передачі природного газу (копії в матеріалах справи). За неналежне та несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобовязань за договорами, позивач нарахував останньому 661,58 грн. 3% річних, 9069,63 грн. пені та 27824,94 грн. інфляційного збільшення.

Оскільки відповідач за отриманий газ розрахувався несвоєчасно, вимоги позивача про стягнення з відповідача 661,58 грн. 3% річних, 9069,63 грн. пені та 27824,94 грн. інфляційного збільшення у звязку із неналежним виконанням зобовязань за договорами щодо своєчасної оплати за отриманий газ, визнані судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Не погодившись з рішенням суду, Овідіопольська центральна районна лікарня звернулась до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просила суд скасувати оскаржене рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову ПАТ «Одесагаз» про стягнення пені, інфляційного збільшення боргу та 3% річних у розмірі 9069,63 грн. пені, 661,58 грн. річних, 27824,94 грн. інфляційних витрат відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що з рішенням господарського суду не погоджується, вважає його прифнятим на підставі неповністю досліджених доказів та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права з наступних підстав:

- позивач жодного разу не застосував заходів досудового врегулювання спору, а саме на період дії Договору 1 та Договору 2 здійснювалися розрахунки між сторонами, але з відповідними претензіями (вимогами) позивач не звертався і претензія на той момент не було щодо розрахунків;

- свої зобовязання щодо поставки товару та розрахунків за Договором 1 та Договором 2 сторони виконали в повному обсязі, а тому твердження позивача, що відповідач не виконав належним чином свої зобовязання згідно умов Договору 1 та Договору 2 є безпідставними;

- розрахунок суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми позивачем зроблено помилково.

Скаржник також просив врахувати майновий стан Овідіопольської центральної районної лікарні та ступінь виконання зобовязання.

В відзиві на апеляційну скаргу від 06.05.2016р. ПАТ «Одесагаз» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 21.03.2016р. по справі №916/99/16 без змін. Позивач зазначив, що оскільки відповідачем вчасно не виконані умови Договорів №008727-БТ(14) від 28.03.2014р. та №008727-БТ(15) від 06.03.2015р. щодо оплати отриманого природного газу на підставі норм законодавства та умов договорів, ПАТ «Одесагаз» просив стягнути з Овідіопольської центральної районної лікарні пеню, інфляційне збільшення суми боргу та 3% річних. Розрахунок штрафних санкцій, інфляційного збільшення суми боргу та 3% річних відбувався з урахуванням оплат відповідача. Також позивач зазначив, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать кредитору.

В засіданні суду апеляційної інстанції представник скаржника підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Відповідно до ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення виходячи із наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного розгляду, що 28.03.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Одесагаз» (Постачальник) та Овідіопольською центральною районною лікарнею (Споживач) укладено договір №008727-БТ(14) на постачання за регульованим тарифом та розподіл природного газу для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів.

Відповідно до п.11.1 Договору, він набирає чинності з дня його підписання та укладається на термін до 31.12.2014р. Даний договір розповсюджує свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2014р.

06.03.2015 року між Публічним акціонерним товариством «Одесагаз» (Постачальник) та Овідіопольською центральною районною лікарнею (Споживач) укладено договір №008727-БТ(15) на постачання за регульованим тарифом та розподіл природного газу для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів.

Відповідно до п.11.1 Договору, він набирає чинності з дня його підписання та укладається на термін до 31.12.2015р. Даний договір розповсюджує свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.02.2015р.

Відповідно до пункту 2.1 Договору від 28.03.2014р. та Договору від 06.03.2015р. Постачальник зобовязався надати Споживачу послугу з постачання та транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності обєктів Споживача відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності сторін.

Згідно із п.5.4 Договору від 28.03.2014р. та Договору від 06.03.2015р. ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 5.1. та 5.2 Договору, є обовязковою для сторін з дати набрання нею чинності. Визначена на її основі вартість газу буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за газ згідно з умовами договору.

Пунктом 5.6 розділу V Договору від 28.03.2014р. та Договору від 06.03.2015р. сторони визначили, що оплата за спожитий у розрахунковому періоді природний газ здійснюється Споживачем грошовими коштами шляхом поточного перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника протягом місяця поставки 100% вартості запланованих обсягів газу. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п.5.8 розділу V Договору від 28.03.2014р. та Договору від 06.03.2015р. у разі виникнення у Споживача заборгованості з оплати вартості послуг з постачання газу Сторони укладають графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до договору. У разі відсутності графіка погашення заборгованості Постачальник має право грошові кошти, отримані від Споживача за газ в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення.

Відповідно до п.7.2.1 Договору від 28.03.2014р. та Договору від 06.03.2015р. у разі порушення Споживачем строків оплати із Споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договорів ПАТ «Одесагаз» поставило Овідіопольській центральній районній лікарні природний газ, що підтверджується актами прийому-передачі природного газу, копії яких наявні в матеріалах справи.

Розрахунок штрафних санкцій, інфляційного збільшення суми боргу та 3% річних відбувався з урахуванням оплат відповідача, відповідно до якого позивач нарахував 9069,63 грн. пені, 661,58 грн. 3% річних та 27824,94 грн. інфляційного збільшення на суму заборгованості.

Основна заборгованість відповідача відсутня.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч.1 ст. 626,629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 230 ГК України передбачені штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно із ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник зобов'язаний передати кредитору у випадку порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2.1. Договору від від 28.01.2014р. та Договору від 24.06.2015р. сторони передбачили, що у разі порушення Споживачем строків оплати із Споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

В доповненнях до позовної заяви ПАТ «Одесагаз» було наведено розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, що підлягає виплаті за порушення термінів виконання зобовязань за Договором №008727-БТ(14) від 28.03.2014р. та Договором №008727-БТ(15) від 06.03.2015р., відповідно до яких сума пені складає 9069,63 грн.; розмір 3% річних складає 661,58 грн.; розмір інфляційних нарахувань складає 27824,94 грн.

Суд першої інстанції, перевіривши вищезазначений розрахунок, визнав його правильним та таким, що відповідає умовам договору та чинному законодавству, з чим колегія суддів погоджується. Правильність розрахунку скаржником не спростована.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про підставність позовних вимог ПАТ «Одесагаз» про стягнення з Овідіопольської центральної районної лікарні на його користь пені у сумі 9069,63 грн., 3% річних 661,58 грн. та інфляційних втрат у сумі 27824,94грн.

Щодо стягнення з відповідача на користь ПАТ «Одесагаз» пені у сумі 9069,63 грн. , колегія суддів зазначає таке.

Як вбачається з матеріалів справи, Овідіопольська центральна районна лікарня є закладом охорони здоровя, заснована Овідіопольською районною радою Одеської області і є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ району. Заклад є неприбутковим. Фінансування установи здійснюється за рахунок коштів районного бюджету.

ПАТ «Одесагаз» у даній справі заявлено до стягнення з Овідіопольської центральної районної лікарні 9069,63 грн. пені.

Згідно із ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст. 233 ГК України, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій, якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно із п.3 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Вищий господарський суд України, у п.2.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» розяснив, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням господарського суду (частина третя статті 551 ЦК України, стаття 233 ГК України, пункт 3 статті 83 ГПК).У вирішенні пов'язаних з цим питань господарському суду слід враховувати викладене в підпункті 3.17.4 підпункту 3.17 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (з подальшими змінами), а також в абзацах першому - четвертому пункту 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами). Судовий збір в разі зменшення судом розміру пені покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення такого розміру.

Відповідно до розяснень, які містяться у п.3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Враховуючи вищевикладене та ті обставини, що у Овідіопольської районної центральної лікарні відсутня сума основної заборгованості, колегія суддів вважає, що наявні усі фактичні підстави для застосування приписів п.3 ч.1 ст.83 ГПК України, ст.233 ГК України, ст.551 ЦК України, взявши до уваги при цьому, що при зменшенні розміру санкцій повинно бути взято до уваги ступінь виконання зобовязання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, а й інші інтереси, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Оскільки заявлена до стягнення сума пені є доволі великою та не відповідає наслідкам порушення зобовязання, зменшення нарахованої ПАТ «Одесагаз» відповідачу пені з 9069,63 грн. до 906,96 грн. (10% від заявленої до стягнення позивачем суми пені) відповідає змісту норм законодавства, що регулює питання зменшення штрафних санкцій.

Таким чином, апеляційна скарга Овідіопольської центральної районної лікарні підлягає частковому задоволенню, а оскаржене рішення зміненню в частині розміру стягнутої цим рішенням з відповідача пені, з відмовою у позові в частині пені у сумі 8162,67 грн.

В частині доводів апеляційної скарги Овідіопольської центральної районної лікарні про те, що розрахунок суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми позивачем зроблено помилково, колегія суддів зазначає наступне.

Розрахунок штрафних санкцій, інфляційного збільшення суми боргу та 3% річних відбувався з урахуванням оплат відповідача та умов Договору від №008727-БТ(14) від 28.03.2014р. та Договору №008727-БТ(15) від 06.03.2015р.

Спір по даній справі виник внаслідок неправильних дій саме Овідіопольської центральної районної лікарні, які виразились у неналежному виконанні своїх зобовязань перед ПАТ «Одесагаз» за Договором від 008727-БТ(14) від 28.03.2014р. та Договором №008727-БТ(15) від 06.03.2015р., суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд цілком обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивача штрафні санкції, незалежно від того, що у відповідача на час розгляду справи була відсутня сума основної заборгованості.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції змінює рішення господарського суду Одеської області від 21.03.2016р. у справі №916/99/16 в частині суми пені, підлягаючої стягненню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,

суд постановив:

Апеляційну скаргу Овідіопольської центральної районної лікарні - задовольнити частково.

Рішення господарського суду Одеської області від 21.03.2016р. у справі №916/99/16 змінити, виклавши пункти резолютивної частини в наступній редакції:

« 1. Позов - задовольнити частково.

2. Стягнути з Овідіопольської центральної районної лікарні на користь Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» пеню у розмірі 906,96 грн., 3% річних в сумі 661,58 грн., інфляційних втрат в розмірі 27824,94 та 1378 грн. - судового збору.

В частині стягнення 8162,67 грн. пені відмовити ».

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова в порядку ст. 105 Господарського Процесуального Кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Т.А. Величко

Суддя Л.В. Лавриненко

Суддя Л.В. Поліщук