РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.06.2016Справа №910/9741/16
За позовом Приватного акціонерного товариства «Отіс»

до Комунального підприємства «Чоколівське» Солом»янської районної

в місті Києві державної адміністрації

про стягнення 46 221,50 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача Мацюк В.В. - по дов. №8 від 29.01.2016р.

Від відповідача не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Отіс" (далі - позивач) до Комунального підприємства «Чоколівське» Солом»янської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач) про стягнення 46 221,50 грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що відповідач, в порушення умов укладеного між сторонами Договору D 2 4T №100 від 05.02.2015р. на ремонт ліфтів, не виконав свої зобов'язання по оплаті виконаних робіт, що зумовило звернення позивача з даним позовом до суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2016р. порушено провадження у справі № 910/9741/16 та призначено її до розгляду на 13.06.2016р.

В судовому засіданні 13.06.2016р. позивачем підтримано свої позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 13.06.2016р. не з'явився, письмового відзиву на позов та контррозрахунку ціни позову не надав. Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним, що підтверджується повідомленням про вручення поштового рекомнедлованого відправлення. Заяв, клопотань від відповідача на адресу суду не надходило.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи предмет спору, а також доказове наповнення матеріалів справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/9741/16.

В судовому засіданні 13.06.2016. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.02.2015р. між позивачем (далі - Підрядник) та відповідачем (далі - Замовник) було укладено Договір D 2 4T № 100 на ремонт ліфтів (далі - Договір), відповідно до умов якого (п. 1.1) Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе обов'язки щодо виконання ремонту ліфтів. Ремонту обмежувача швидкості та ремонту ротора ел. Двигуна АС2-72, розташованих за адресою: м. Київ, вул. Донецька, 57-а (1.5п), реєстр. №23107,23108,23109,23110,23111 придбання необхідних матеріалів для виконання робіт за рахунок коштів комунального підприємства, а Замовник зобов'язується сплатити Виконавцю вартість робіт, матеріалів та послуг, які визначені в кошторисній документації.

Строк дії Договору сторонами погоджено п. 6.1 з моменту підписання обома сторонами і діє до виконання сторонами своїх зобов'язань.

Положеннями п. 2.1 Договору встановлено, що вартість робіт за Договором складає: 46 221,50 грн. з ПДВ.

Згідно з п. 2.4 Договору виконання робіт оформлюється актом за формою КБ-2В та довідкою за формою КБ-3 не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.

Пунктом 2.5 Договору встановлено, що оплата вартості ремонту ліфта та обмежувача швидкості згідно п. 2.1 договору здійснюється Замовником протягом п'яти робочих днів з дня підписання акту виконаних робіт за формою КБ-2В та довідкою за формою КБ-3.

Спір у справі виник в зв'язку з неоплатою відповідачем робіт за Договором.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідач своїм право на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором підряду.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Позивач роботи за Договором виконав у повному обсязі на загальну суму 46221,50грн., що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим їх печатками актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за березень 2015 року року від 30.03.2015р., довідкою про вартість виконаних будівельних робіт, які містяться в матеріалах справи.

Проте відповідач свого обов'язку по сплаті передбаченої Договором вартості виконаних робіт в терміни, визначені Договором, не виконав.

Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не спростовано, що відповідач в порушення покладеного на нього законом та Договором обов'язку по оплаті виконаних робіт не виконав, в зв'язку з чим заборгованість останнього становить 46 221,50грн., яку відповідачем станом на час прийняття судового рішення не погашено, внаслідок чого позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Разом з тим, при подачі позову до господарського суду міста Києва позивачем було переплачено судовий збір в сумі 78, 00 грн., так як, виходячи із заявленої ціни позову у даній справі, в силу вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір" позивач зобов'язаний сплатити судовий збір в сумі 1 378, 00 грн., однак сплатив - 1 450, 00 грн.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); закриття провадження у справі. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства «Чоколівське» Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації (03087, м. Київ, вул.. Волинська, 4-а, ідентифікаційний код 35756971) на користь Приватного акціонерного товариства "Отіс" (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, 37, ідентифікаційний код 14357579) 46 221 грн. 50 коп. - основного боргу та 1 378 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Повернути з Державного бюджету України на користь Приватного акціонерного товариства "ОТІС" (03062, м. Київ, вул. Екскаваторна, буд. 37, ідентифікаційний код - 14357579) надмірно сплачений судовий збір у розмірі 72 (сімдесят дві) грн. 00 коп.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.06.2016 р.

Суддя Трофименко Т.Ю.