ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2016 р.Справа № 922/1255/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріал ОСОБА_1К.А.У.", м. Київ;
до Українсько - болгарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Пірана", м. Харків;
про стягнення 21.540,81 грн.
за участю представників:

позивача - не з"явився;

відповідача - ОСОБА_2, довіреність № 25/04 від 25.04.2016р.

ВСТАНОВИВ:

14.04.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріал ОСОБА_1К.А.У." звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Українсько - болгарського Товариства з обмеженою відповідальністю "Пірана", у якому просить стягнути з відповідача 10.712,99 грн. основного боргу, 6.383,02 грн. пені, 387,15 грн. три відсотка річних від простроченої суми, 4.057,65 грн. інфляційного збільшення суми боргу згідно ст. 625 ЦКУ.

В обгрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов"язань за договором про торговельне співробітництво (надання послуг) від 01.01.2014р. № У160 в частині повної та своєчасної оплати послуг наданих позивачем, у зв"язку із чим, окрім суми основної заборгованості, відповідачу нараховані інфляційні втрати на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та пеня на підставі п. 6.4. договору (за актом виконаних робіт (наданих послуг) № 31408761 від 16.12.2014 р. за період з 01.01.2015р. по 04.04.2016р.; за актом виконаних робіт (наданих послуг) № 31501190 від 31.03.2015 р. за період з 16.04.2015р. по 04.04.2016р.).

Представник позивача у судове засідання не з"явився, доказів витребуваних судом не надав.

Представник відповідача проти позову заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні, з підстав вказаних у відзиві на позовну заяву та заяві про застосування позовної давності б/н від 10.05.2016р. (вх. № 15092 від 10.05.2016р., т. І а. с. 56-57), де відповідач вказує на те, що позивачем не було дотримано порядок приймання послуг, визначених п. 3.7. договору, не надано доказів на підтвердження своєчасного направлення актів відповідачу, що на думку останнього свідчить про те, що строки оплати за такими актами не настали. Крім того, відповідач вказує на те, що зазначені позивачем в актах види послуг документально не підтверджені, що виключає в свою чергу підстави для нарахування інфляційних втрат, трьох процентів річних та пені. Разом з цим відповідач зазначає, що розрахунок пені, виконаний позивачем, не відповідає нормам ч. 6 ст. 232 ГК України, а також, що позовна давність для стягнення пені сплинула, що є підставою для відмови в позові в цій частині згідно п. 4 ст. 267 ЦК України.

За висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд установив наступне.

Між Українсько - болгарським Товариством з обмеженою відповідальністю "Пірана" (Замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РІАЛ ІСТЕЙТ Ф.К.А.У." (Виконавець, позивач) було укладено договір про торговельне співробітництво (надання послуг) від 01.01.2014р. № У160 (т. І а. с. 19-27), згідно умов якого виконавець зобов'язався надати замовнику послуги щодо передпродажної підготовки товарів замовника (далі - товари) та маркетингові послуги (далі - передпродажні послуги та маркетингові послуги відповідно окремо, а разом - "послуги", а замовник - прийняти та оплатити виконавцю належним чином надані послуги.

Згідно п. п. 1.3., 1.5. договору замовник зобов'язується сплатити виконавцю вартість належно наданих послуг згідно обсягів та умов, зазначених у договорі. Послуги, що надаються виконавцем в рамках даного договору стосуються товарів замовника, що постачається ним та щодо яких згідно вимог чинного законодавства України відсутні обмеження по наданню послуг, які є предметом договору.

Виконавець надає замовнику послуги або частину послуг, перелічених у п. п. 2.1.1.-2.2.4. договору, на постійній основі впродовж строку дії договору. За даними про надання послуг виконавець щоквартально складає акт прийому-передачі послуг (далі - акт) відповідно до п. 3.7. договору (п. п. 2.3., 2.4. договору).

Підставою звернення із даним позовом позивач вказує неналежне виконання відповідачем своїх зобов"язань за договором про торговельне співробітництво (надання послуг) від 01.01.2014р. № У160 в частині повної та своєчасної оплати послуг наданих позивачем відповідно до актів виконаних робіт (наданих послуг) № 31501190 від 31.03.2015р. на суму 2.072,99 грн. та № 31408761 від 16.12.2014р. на суму 8.640,00 грн., всього у розмірі 10.712,99 грн. (т. І а. с. 28, 31).

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст.903 Цивільного кодексу України).

Пунктом 3.7. договору встановлено порядок приймання послуг: акт по всіх наданих послугах надається виконавцем замовнику щоквартально до 15 числа місяця, наступного після закінчення відповідного кварталу, у якому було надано послуги, крім актів визначених в п. 3.3.3., які надаються щомісячно, п. 3.3.5. та п. 3.1.8. даного договору, якщо інше не передбачено цим договором.

Замовник зобов'язаний підписати акт і повернути виконавцю підписаний екземпляр виконавця не 5 (п'яти) днів з моменту його надання виконавцем або надати в письмовому вигляді вмотивовану відмову. Якщо вмотивована відмова не надана виконавцю протягом 5 (п'яти) днів, послуги вважаються прийнятими, і акт підписаним.

Відповідно до п. 3.6. договору розрахунки за належним чином надані послуги виконавця здійснюються замовником не пізніше 15 днів з моменту надання виконавцем замовнику рахунку-фактури за надані послуги. Рахунок-фактура складається виконавцем на основі акту, наданого згідно п. 3.7. договору, і підписаного сторонами. Рахунок-фактура повинен містити реквізити договору та акту, на основі якого його було складено.

В силу ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Позивачем не надано доказів дотримання порядку приймання послуг, визначених п.3.7 Договору, не надано доказів, які підтверджують своєчасність направлення відповідних актів на адресу відповідача.

До актів виконаних робіт (наданих послуг) № 31501190 від 31.03.2015р. та № 31408761 від 16.12.2014р., які позивачем не підписані, надані рахунки на оплату № 31501190 від 31.03.2015р. та № 31408761 від 16.12.2014р. (т. І а. с. 30, 33), однак в наданій копії рахунку № 31501190 від 31.03.2015р. в порушення умов п. 3.6. договору, міститься посилання в якості підстави для оплати на Договір від 01.01.2015р. № У160, в той час як предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за договором про торговельне співробітництво (надання послуг) від 01.01.2014р. № У160.

Крім того, зазначені позивачем види послуг в Актах виконаних робіт (наданих послугах) № 31408761 від 16.12.2014р. та № 31501190 від 31.03.2015р. жодним чином документально не підтверджені, що унеможливлює твердження про дійсне їх надання, а тому суд відмовляє в позові про стягнення 10.712,99 грн. основної заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, те що позивачем не надано доказів на підтвердження факту надання послуг, доказів підтвердження своєчасного надання актів виконаних робіт у відповідності до умов Договору про торгівельне співробітництво (надання послуг) від 01.01.2014р. № У160 та рахунків-фактур для їх оплати, суд відмовляє в позові в частині нарахованих пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат.

В зв"язку із цим, суд відмовляє в задоволенні заяви відповідача про застосування наслідків пропущення строку позовної давності для стягнення пені.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати у даній справі, що складаються з 1.378,00 грн. судового збору, покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 20, 193 ГК України, ст. ст. 11, 509, 526, 530, 612, 625, 629, 901, 903 ЦК України, ст. ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 13.06.2016 р.

Суддя ОСОБА_3

/Справа № 922/1255/16/