РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016Справа №910/5376/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-російське підприємство «Стан-Комплект»
До відповідачапублічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз»
Про стягнення 1123155,40 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача не з'явились

від відповідача Мицик М.В. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-російське підприємство «Стан-Комплект» до публічного акціонерного товариства «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» про стягнення за договором поставки № 728 від 06.07.2,40 грн., з яких: 590400,00 грн. боргу, 56096,09 грн. 3% річних, 476659,31 грн. інфляційних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо повноти та своєчасності внесення оплати за поставлений позивачем товар.

Суд своєю ухвалою від 30.03.2016 порушив провадження у справі № 910/5376/16.

Відповідач подав заяву про застосування строків позовної давності. Так, згідно з умовами договору, строк оплати товару - до 05.01.2013, отже загальний строк позовної давності сплив 06.01.2016. Водночас, згідно з відтиском відділу поштового зв'язку позивач звернувся з позовом до суду 21.03.2016, тобто поза межами строку позовної давності, що є підставою для відмови в позові.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

06.07.2012 товариство з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-російське підприємство «Стан-Комплект» (постачальник) та публічне акціонерне товариство «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» (покупець) уклали договір поставки № 728 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця товар (два катера буксирно-моторних (БМК-130) загальною вартістю 590400,00 грн.).

Право власності на товар переходить з моменту отримання товару покупцем і підписанням сторонами накладної та акту приймання-передачі (п. 2.3 Договору).

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що оплата здійснюється протягом 120 днів після підписання акту приймання-передачі.

За видатковою накладною № 1748 від 07.09.2012 позивач передав, а відповідач отримав товар на загальну суму 590400,00 грн., про що складено акт приймання-передачі від 07.09.2012.

Виходячи з умов Договору відповідач повинен був сплатити за товар до 05.01.2013.

Станом на день розгляду справи в суді відповідач 590400,00 грн. за товар не сплатив.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, що передбачено ст. 525 Цивільного кодексу України. Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 590400,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Водночас відповідач подав заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності відповідно до статті 261 Цивільного кодексу України починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно зі ст. 257, 258 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Як зазначено вище, відповідач повинен був сплатити за товар до 05.01.2013. Отже позивач про порушення свого права дізнався 06.01.2013.

Оскільки позивач подав позовну заяву до суду 21.03.2016, він пропустив строки позовної давності. Заяви про поновлення строку позивач не подав.

Статтею 267 Цивільного кодексу України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення підписано 16.06.2016.

Суддя С.А. Ковтун