ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року Справа № 911/4614/15

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В.- головуючий (доповідач), судді Васищак І.М. і Селіваненко В.П.

розглянув касаційну скаргу Антимонопольного комітету України, м. Київ,

на рішення господарського суду Київської області від 11.12.2015

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.04.2016

у справі № 911/4614/15

за позовом Антимонопольного комітету України (далі - Комітет), м. Київ,

до приватного підприємства "АВТОПЕТРОЛІУМ" (далі - Підприємство), с. Петрівське Київської області,

про стягнення 15 750,00 грн.

Судове засідання проведено за участю представників сторін:

Комітету - Максименко А.П. предст. (дов. від 04.04.2016)

Підприємства - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Комітет звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Підприємства про стягнення 15 750,00 грн. пені за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням Антимонопольного комітету України від 03.02.2014 № 56-р у справі № 24-26.13/154-14 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" (далі - Рішення АМК).

Рішенням господарського суду Київської області від 11.12.2015 у справі № 911/4614/15 (суддя Горбасенко П.В.), яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.04.2016 (судді Тищенко О.В. - головуючий, Іоннікова І.А., Гончаров С.А.) позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з відповідача в доход Державного бюджету України 15 300,00 грн. пені; стягнуто з відповідача на користь позивача 1186,97 грн. судового збору.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Комітет просить судові акти попередніх інстанцій зі справи скасувати, внаслідок їх прийняття з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Відзиву на касаційну скаргу не надходило.

Сторони відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги.

У відповідності до зміни складу колегії суддів від 16.06.2016 у зв'язку із перебуванням судді Прокопанич Г.К. на лікарняному визначено такий склад колегії суддів для розгляду справи № 911/4614/15: Палій В.В. - головуючий (доповідач), Васищак І.М. і Селіваненко В.П.

Перевіривши на підставі встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи правильність застосування ними норм процесуального та матеріального права, заслухавши пояснення представника скаржника, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Місцевим та апеляційним господарськими судами у справі, зокрема, встановлено, що:

- Рішенням АМК визнано дії Підприємства у вигляді здійснення концентрації шляхом одержання в оренду активів у вигляді цілісного майнового комплексу - автозаправної станції, що знаходиться за адресою: вул. Привокзальна, 88, м. Бориспіль, Київська обл., та належить товариству з обмеженою відповідальністю "Автобансервіс", без отримання відповідного дозволу органів Антимонопольного комітету України, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 12 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", та накладено на Підприємство штраф у розмірі 30 000 грн.; штраф підлягав сплаті у двомісячний строк з дня одержання рішення;

- 11.02.2015 Комітет надіслав на адресу Підприємства вказане рішення, яке 17.02.2015 було отримано представником останнього;

- Рішення АМК є чинним та не оскаржено Підприємством у судовому порядку;

- Підприємством сплачено штраф з порушенням двохмісячного строку з дня одержання Рішення АМК, а саме 22.05.2015 згідно з платіжним дорученням № 2164840;

- у зв'язку з простроченням сплати штрафу в розмірі 30 000,00 грн., накладеного Рішенням АМК, Комітетом було нараховано пеню у розмірі 15 750,00 грн. за період з 18.04.2015 (наступний день після закінчення передбаченого законодавством строку сплати штрафу) по 22.05.2015 включно (дата сплати штрафу).

Причиною касаційного провадження у даній справі стало питання щодо правомірності відмови судами попередніх інстанцій у стягненні пені, нарахованої позивачем включно за день фактичної оплати штрафу Підприємством.

Відповідно до приписів статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції":

- рішення органів Антимонопольного комітету України є обов'язковими до виконання (частина друга);

- особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу (частина третя);

- за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду (частина п'ята);

- у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку (частина сьома);

- суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету (частина дев'ята).

Згідно зі статтею 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" з метою захисту інтересів держави, споживачів та суб'єктів господарювання Антимонопольний комітет України, територіальні відділення Антимонопольного комітету України у зв'язку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції органами влади, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду, в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Відповідно до частини другої статті 251 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 252 ЦК України).

Статтею 253 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно з частиною першою статті 255 ЦК України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

Відповідно до частини третьої статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відтак, пеня може бути нарахована лише за кожен повний день прострочення платежу.

З урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора.

Із системного аналізу наведених приписів чинного законодавства вбачається, що день фактичної сплати не включається до періоду часу, за який здійснюється стягнення пені (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.01.2015 № 910/23600/13).

Така ж позиція викладена і в підпункті 1.9 пункту 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а саме день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення пені.

У зв'язку з наведеним суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення пені за день, коли Підприємством здійснено фактичну оплату суми штрафу.

Таким чином, рішення місцевого господарського суду та постанова апеляційного господарського суду зі справи відповідають встановленим ними фактичним обставинам, прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права та передбачені законом підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Київської області від 11.12.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.04.2016 зі справи № 911/4614/15 залишити без змін, а касаційну скаргу Антимонопольного комітету України - без задоволення.

Суддя В. Палій

Суддя І. Васищак

Суддя В. Селіваненко