РІШЕННЯ

14.06.2016Справа №910/8656/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/8656/16

за позовом дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України», м. Київ,

до Служби автомобільних доріг у Київській області, м. Київ,

про стягнення 1 189 974,20 грн.,

без участі представників, у зв'язку з їх неявкою,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство «Київське обласне дорожнє управління» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України» (далі - Підприємство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Служби автомобільних доріг у Київській області (далі - Служба) за договором від 29.12.2015 № 54Д-16 з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного значення (територіальні) загального користування у Київській області, Баришівський район, Білоцерківський район, Богуславський район, Бородянський район, Володарський район, Згурівський район, Києво-Святошинський район, Макарівський район, Миронівський район, Миронівський район, Обухівський район, Переяслав-Хмельницький район, Рокитнянський район, Сквирський район, Ставищенський район, Таращанський район, Теміївський район, Фастівський район, Яготинський район, Лот № 3 (далі - Договір): 1 189 267,15 грн. основного боргу, 684,24 грн. 3% річних та 22,81 грн. пені, а всього 1 189 974,20 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2016 порушено провадження у справі та призначено судовий розгляд на 31.05.2016.

30.05.2016 позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю забезпечити явку повноважного представника.

Суд визнав клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 розгляд справи відкладено на 14.06.2016, у зв'язку з неявкою представників сторін.

08.06.2016 Служба подала суду відзив на позовну заяву та документи, які підтверджують сплату основного боргу. Також, відповідач просив припинити провадження у справі в частині стягнення основного боргу.

Представники сторін у судове засідання 14.06.2016 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, вимоги ухвал суду не виконали.

Ухвали Господарського суду міста Києва було надіслано учасникам процесу на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті таких ухвал.

До матеріалів справи долучено рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, що підтверджує факт отримання сторонами ухвал суду.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 14.06.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

29.12.2015 Службою (замовник) та Підприємством (виконавець) було укладено Договір, за умовами якого:

- виконавець зобов'язується в 2016 році надати замовникові послуги, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги (пункт 1.1 Договору);

- ціна Договору визначена по очікуваній вартості послуг відповідно до «Розрахунку обсягів фінансових ресурсів на виконання робіт з поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання доріг державного і місцевого значення», затвердженого начальником Служби від 05.10.2015, складений відповідно до Методики визначення обсягу фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг, затвердженої Наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства фінансів України від 21.09.2012 №573/1019, та становить 112 601 400 грн. Ціна сумарної вартості одиниць виміру послуг, згідно пропозиції конкурсних торгів складає 2 288 233,20 грн. з урахуванням ПДВ (пункт 3.1 Договору);

- вартість послуг визначається, як фактична вартість виконаних і прийнятих замовником послуг (пункт 3.3 Договору);

- розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати замовником за надані послуги при надходженні коштів з державного бюджету від головного розпорядника. Замовник здійснює щомісячні та проміжні платежі за надані послуги на підставі акта наданих послуг (форма № КБ-2в), довідки про вартість наданих підрядних послуг (форма № КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін (пункт 4.1 Договору);

- акти (форми № КБ-2в) та довідки (форми № КБ-3) надання послуг готує виконавець і передає для підписання уповноваженому представнику замовника у строк не пізніше ніж за п'ять днів до закінчення звітного періоду. Уповноважений представник замовника протягом трьох днів перевіряє реальність акта і підписує його в частині фактично наданих обсягів послуг (пункт 4.2 Договору);

- строк надання послуг: протягом 2016 року (пункт 5.1 Договору);

- Договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31 грудня 2016 року включно (пункт 10.1 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - керуючим санацією Вершиніним А.О., який діяв на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 18.06.2013 у справі № 44/258-б, та від відповідача - заступником начальника з експлуатаційного утримання доріг Слободяним О.А., який діяв на підставі довіреності від 25.12.2014 № 12с/11-д, та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не розірвано, не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Отже, укладений позивачем і відповідачем договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивач на виконання умов Договору виконав роботи, а відповідач прийняв їх, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт за квітень 2016 року (форма КБ-2в) та довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витратами за квітень 2016 року (форма КБ-3) на суму 1 189 267,15 грн.

Вказані акти та довідки містяться в матеріалах справи (с. 37-214 том І справи), підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками без зауважень та приймаються судом як належні докази виконаних позивачем робіт.

Відповідач у свою чергу, умови Договору не виконав та у встановлений строк, кошти не сплатив.

Таким чином, заборгованість відповідача за виконані позивачем роботи складає 1 189 267,15 грн.

29.04.2016 позивач надіслав відповідачу лист № 09/306 з вимогою щодо погашення заборгованості, що підтверджується вхідним штемпелем відповідача від 29.04.2016 № 01-06/1310/1.

Відповідач відповіді на вказаний лист не надав, заборгованість не погасив.

Разом з тим, після порушення провадження у справі відповідач сплатив позивачу грошові кошти у сумі 1 189 267,05 грн., що підтверджується такими платіжними дорученнями: від 24.05.2016 № 1904 на суму 160 180,39 грн.; від 24.05.2016 № 1891 на суму 337 951,81 грн.; від 24.05.2016 № 1928 на суму 88 401,43 грн.; від 24.05.2016 № 1931 на суму 85 286,70 грн.; від 24.05.2016 № 1938 на суму 517 446,72 грн.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У пункті 4.4 Постанова № 18 зазначено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 11 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Таким чином, господарській спір щодо стягнення заборгованості у сумі 1 189 267,05 грн. відсутній, у зв'язку з погашенням відповідачем суми боргу в цій частині.

Враховуючи викладене, Господарський суд міста Києва вважає за можливе припинити провадження у справі в частині стягнення боргу у сумі 1 189 267,05 грн.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 0,10 коп. (1 189 267,15 грн. - 1 189 267,05 грн.) є обґрунтованими і тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 684,24 грн. 3% річних і 22,81 грн. пені. Позивач визначає період прострочення з 05.05.2016 по 11.05.2016.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписом частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Пунктом 7.8 Договору передбачено, що при затримці оплати за надані послуги більше ніж 5 днів при отримані коштів від головного розпорядника, замовник сплачує виконавцю пеню 0,1% від суми отриманих і неоплачених коштів за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, пунктом 11 частини першої статті 80, статтями 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення 1 189 267,05 грн. боргу.

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути із Служби автомобільних доріг у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 11-А; ідентифікаційний код: 26345736) з будь-якого рахунку, виявленого під час виконання даного рішення суду, на користь дочірнього підприємства «Київське обласне дорожнє управління» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України» (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 11-А; ідентифікаційний код: 33096517): 0 (нуль) грн. 10 коп. боргу; 22 (двадцять дві) грн. 81 коп. пені; 684 (шістсот вісімдесят чотири) грн. 24 коп. 3% річних і 17 849 (сімнадцять тисяч вісімсот сорок дев'ять) грн. 61 коп. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 17.06.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук