ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2016 року Справа № 904/443/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Кузнецової І.Л. (доповідача),

суддів Величко Н.Л., Подобєда І.М.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1- представник, довіреність № 75 від 27.08.2015 р.;

від відповідача: ОСОБА_2- представник, довіреність № 14-222 юр. від 27.05.2016 р.,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2016 р. у справі № 904/443/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ФАЄР", м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

до публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 43012грн.25 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2016р. у справі №904/443/16 (суддя Воронько В.Д.) позов товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ)"Фаєр" задоволено, з публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ)"АрселорМіттал Кривий Ріг" на користь позивача стягнуто борг в сумі 41010грн.48коп., три проценти річних в сумі 1304грн.59коп. та втрати від інфляції в сумі 697грн.18коп.;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо обов"язку відповідача після надіслання ним листа про розірвання договору на виконання будівельно-монтажних робіт №2437 від 19.05.2015р. сплатити до 04.10.2015р. повну вартість виконаних робіт, включаючи 10 процентів їх вартості (резервний фонд), а також з обставин щодо прострочення відповідачем строків оплати виконаних робіт за червень, липень 2015р. та оплати за поставлене в ці періоди обладнання;

- не погодившись з рішенням суду, ПАТ"АрселорМіттал Кривий Ріг" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неповне з"ясування господарським судом обставин, що мають значення для справи та на неправильне застосування ним норм матеріального і процесуаль-ного права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та відмовити в задоволенні позову;

- у поданій скарзі йдеться про те, що згідно з п.4.1 вказаного вище договору 10 процентів вартості фактично виконаних робіт замовник сплачує підряднику протягом 45 календарних днів після повного виконання робіт та підписання акту готовності об"єкту до експлуатації, між тим, до повного виконання робіт відповідач повідомив позивача про розірвання договору та висловив прохання не виконувати будь-яких подальших робіт, в той же час, у відповідь на це повідомлення позивач повідомив про зупинення виконання робіт на об"єктах та вивезення механізмів і обладнання, про те, що позивач безпідставно наголошує на наявності факту повного виконання робіт та на порушення виконання взятих на себе зобов"язань зі сторони відповідача, про те, що на виконання п.4.1 договору жодних посилань зі сторони позивача на наявність підписаного сторонами акту готовності об"єкта до експлуатації не вбачається, у зв"язку з чим, у відповідача немає правових підстав для оплати 10 процентів вартості як проектних, так і монтажно-будівельних робіт, а також про те, що у правовідносинах позивача і відповідача відсутній факт прострочення виконання зобов"язання оплати наданих позивачем послуг/поставки обладнання внаслідок чого нарахування трьох процентів річних та втрат від інфляції за вказаний у позовній заяві період є необґрунтованим;

- позивач вважає рішення суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що рішення відповідача про розірвання договору позбавило можливості позивача скласти акт готовності об"єкта до експлуатації, після надіслання відповідного листа відповідач зобов"язаний був сплатити до 04.10.2015р. повну вартість виконаних робіт, включаючи 10 процентів вартості робіт (резервний фонд), на те, що зауваження з боку відповідача по фактично виконаних позивачем роботах не пред"являлися , а також на те, що господарським судом в повному обсязі досліджена та підтверджена правильність розрахунку позивачем трьох процентів річних та втрат від інфляції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.05.2015р. ПАТ"АрселорМіттал Кривий Ріг" (замовником) та ТОВ"Фаєр" (підрядником) укладено договір №2437, на підставі якого підрядник зобов"язався у межах специфікації вартості виконання робіт виконати будівельно-монтажні роботи на об"єкті: "СПЦ-1.ПС150-1. Маслопідвали №1,8. Автоматичне пожежогасін-ня" у повному обсязі основних та супутніх робіт згідно з відомістю обсягів робіт.

Відповідно до п.4.1 договору замовник здійснює оплату протягом 30 календарних днів після підписання повного пакету документів на оплату:

90 процентів вартості фактично виконаних робіт на підставі довідки (форми КБ-3), засвідченої підписами уповноважених представників сторін;

10 процентів вартості фактично виконаних робіт протягом 45 календарних днів після повного виконання робіт та підписання акту готовності об"єкту до експлуатації;

оплата за обладнання по факту поставки протягом 30календарних днів.

Акт виконаних робіт форми КБ-2в готує підрядник на підставі локальних кошторисів і передає для підпису уповноваженому представнику замовника.

Сторонами підписана специфікація вартості виконання робіт по об"єкту, згідно з якою вартість проектних робіт складає 48000грн., будівельно-монтажних робіт 480000грн., вартість обладнання 408000грн..

Виходячи з умов договору, позивач видав відповідачу проектну документацію, що підтверджується актом здачі-приймання №03-15 від 22.05.2015р. на суму 48000грн..

Протягом червня-липня 2015р. позивач виконав будівельно-монтажні роботи, про що свідчать представлені в матеріалах справи копії актів приймання виконаних будівельних робіт за червень 2015р. №53/06 на суму 59704грн.44коп. та за липень 2015р. №57/07 на суму 302400грн.42коп..

У червні-липні 2015р. позивачем на адресу відповідача здійснена поставка обладнання за актом вартості устаткування за червень 2015р. №54/06 на суму 139752грн. та за актом вартості устаткування за липень 2015р. №58/07 на суму 203371грн.20коп..

Перелічені вище акти підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень.

Відповідач порушив умови договору, 90 процентів вартості виконаних робіт та вартості обладнання, визначених у вказаних актах, оплатив несвоєчасно.

У зв"язку з несвоєчасною оплатою 90 процентів вартості робіт та обладнання позивач нарахував три процента річних по актах за червень 2015р. з 25.07. по 03.08.2015р. в сумі 44грн.16коп. та з 23.07. по 20.08.2015р. в сумі 303грн.24коп., по актах за липень 2015р. з 21.07. по 07.09.2015р. в сумі 402грн.65коп. та з 21. по 31.08.2015р. в сумі 167грн.15коп..

Повна вартість виконаних робіт, яка включає 10 процентів вартості робіт (резервний фонд) та дорівнює 41010грн.48коп. станом на момент звернення з позовом відповідачем не сплачена.

Відповідно до розрахунку позивача вказана сума складає: 10 процентів вартості проектних робіт 48000грн., 10 процентів вартості будівельно-монтажних робіт за актом №53/06 5970грн.44коп., 10 процентів вартості будівельно-монтажних робіт за актом №57/07 30240грн.04коп..

Внаслідок неоплати відповідачем повної вартості виконаних робіт позивач нарахував три проценти річних за період з 04.10.2015р. по 26.01.2016р. в сумі 387грн.39коп. та втрати від інфляції за жовтень-грудень 2015р. в сумі 697грн.18коп..

Факти несвоєчасної оплати 90 процентів вартості виконаних робіт та неоплати робіт в повному обсязі відповідачем не спростовані.

Матеріали справи свідчать також і про те, що листом №323-14792 від 03.09.2015р. відповідач повідомив позивача про розірвання, у тому числі, договору №2437 від 19.05.2015р. з пропозицією не здійснювати подальших робіт, оскільки вони не будуть оплачуватися, забрати поставлене обладнання, яке не відповідає умовам договору та підписати додаткову угоду про розірвання договору з врегулюванням моментів оплати обладнання та робіт, які відповідають умовам договору і були фактично виконані.

У відповіді №326 від 03.09.2015р. на надісланий лист позивач повідомив відповідача про зупинення робіт та підготовку вивезення раніше ввезених інструментів і механізмів.

Одночасно слід зазначити, що згідно з ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання не допускається. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ч.1 ст.530 названого Кодексу якщо у зобов"язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Відповідно до ч.2 ст.625 Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ст.629 Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Ч.4 ст.849 Кодексу передбачено, що замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Щодо досліджуваної справи, то урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: порушення відповідачем зобовязань за договором №2437 від 19.05.2015р. в частині своєчасної оплати 90 процентів вартості виконаних робіт і поставленого обладнання та невиплата ним повної вартості цих робіт, яка включає 10 процентів цієї вартості, а також ненадання відповідачем належних та допустимих доказів, які б спростовували таке порушення і невиплату господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Тому підстави для скасування рішення місцевого господарського суду відсутні.

Доводи скаржника про повідомлення позивача щодо розірвання договору до повного виконання робіт і про необґрунтоване наголошення позивачем, у зв"язку з цим, на наявність факту повного виконання робіт/поставки обладнання визнані колегією суддів безпідставними.

Акт здачі-приймання проектної документації №03-15 підписано сторонами 25.05.2015р., акти приймання виконаних будівельних робіт №№53/06, 57/07 підписані відповідно 24.06 та 20.07. 2015р., тобто до направлення 03.09.2015р. відповідачем позивачу листа про розірвання договору.

У даному випадку, 10 процентів вартості робіт в сумі 41010грн.48коп. є частиною вже виконаних позивачем робіт, які і підлягають оплаті скаржником.

Посилання скаржника на відсутність акту готовності об"єкта до експлуатації колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки така відсутність не звільняє його від обов"язку виконати зобов"язання по оплаті повної вартості робіт при умові підтвердженого актами приймання будівельних робіт факту виконання робіт, передбачених договором.

Крім того, приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд цілком вірно зазначив, що підписання акту готовності до експлуатації не залежить від позивача, тому не може бути підставою для відмови від оплати фактично виконаних та прийнятих відповідачем робіт.

Керуючись ст. ст. 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2016 р. у справі №904/443/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя Н.Л.Величко

Суддя І.М.Подобєд

Повна постанова складена 14.06.2016р.