РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2016Справа №910/23855/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Креатив"

до Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"

про розірвання договору

за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Публічної компанії з обмеженою відповідальністю О Джей Ес Сі Креатив Груп Паблік Лімітед

до 1) Приватного акціонерного товариства "Креатив"

2) Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк"

про розірвання договору

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від Приватного акціонерного товариства "Креатив": не з'явились

від Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк": Шпортило Я.І.

від Публічної компанії з обмеженою відповідальністю О Джей Ес Сі Креатив Груп Паблік Лімітед: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Креатив» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про розірвання договору купівлі-продажу цінних паперів № 141203-08-ДД-ІБ в порядку викупу цінних паперів емітентом від 03.12.2014 р., укладеного між Приватним акціонерним товариством «Креатив» та Публічним акціонерним товариством «ВТБ БАНК». Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору щодо надання Приватному акціонерному товариству «Креатив» відомостей про обмінний курс долара США до української гривні та загальної вартості цінних паперів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2015 р. порушено провадження у справі № 910/23855/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 19.10.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

У процесі провадження у справі відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив повністю, мотивуючи це тим, що свої зобов'язання згідно договору купівлі-продажу цінних паперів № 141203-08-ДД-ІБ від 03.12.2014 р. щодо повідомлення позивача щодо обмінного курсу долара США до української гривні та загальної вартості цінних паперів виконав у повному обсязі.

Також відповідач відзначає, що наведені позивачем обставини не свідчать про істотне порушення договору і не є підставою його розірвання, крім того відповідач наголошує, що в договорі № 141203-08-ДД-ІБ від 03.12.2014 р. передбачено, що у разі прострочення Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" виконання зобов'язання, дата виконання договору переноситься на відповідну кількість днів.

11.11.2015 р. через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва Публічна компанія з обмеженою відповідальністю О Джей Ес Сі Креатив Груп Паблік Лімітед подала позовну заяву про розірвання договору купівлі-продажу цінних паперів № 141203-08-ДД-ІБ як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до Приватного акціонерного товариства "Креатив" та Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" про розірвання договору купівлі-продажу цінних паперів № 141203-08-ДД-ІБ в порядку викупу цінних паперів емітентом від 03.12.2014 р. Позовні вимоги обґрунтовані істотним порушенням Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" умов вищевказаного договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 р. позовну заяву третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - Публічної компанії з обмеженою відповідальністю О Джей Ес Сі Креатив Груп Паблік Лімітед прийнято до розгляду у справі № 91023855/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2015р. розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні за участю представників сторін та зупинено провадження у справ до 08.06.2016 р.

07.06.2016 р. через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва Публічне акціонерне товариство «ВТБ БАНК» подало відзив на позов третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - Публічної компанії з обмеженою відповідальністю О Джей Ес Сі Креатив Груп Паблік Лімітед, у якому відповідач зазначає про необґрунтованість доводів третьої особи стосовно істотного порушення умов договору № 141203-08-ДД-ІБ від 03.12.2014 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2016 р. поновлено провадження у справі № 910/24175/15.

У даному судовому засіданні представники Приватного акціонерного товариства "Креатив" та Публічної компанії з обмеженою відповідальністю О Джей Ес Сі Креатив Груп Паблік Лімітед не з'явилися, про поважні причини неявки в суд не повідомили.

При цьому суд вважає за необхідне відзначити, що про дату і час судового засідання учасники були повідомлені належним чином, а саме представник Приватного акціонерного товариства "Креатив" був присутній у судовому засіданні 16.11.2015 р., що підтверджується відповідним протоколом судового засідання, Публічній компанії з обмеженою відповідальністю О Джей Ес Сі Креатив Груп Паблік Лімітед ухвала суду направлялась в порядку ст. 125. Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 р. та отримана його представником, що підтверджується підписом останнього на повідомленні про вручення поштового повідомлення.

Представник Публічного акціонерного товариства «ВТБ БАНК» заперечив проти позовів Приватного акціонерного товариства "Креатив" та Публічної компанії з обмеженою відповідальністю О Джей Ес Сі Креатив Груп Паблік Лімітед.

Приймаючи до уваги, що учасники були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представників Приватного акціонерного товариства "Креатив" та Публічної компанії з обмеженою відповідальністю О Джей Ес Сі Креатив Груп Паблік Лімітед не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих учасниками процесу.

У судовому засіданні 08.06.2016 р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників процесу, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.12.2014 р. між Приватним акціонерним товариством "Креатив" та Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" було укладено договір купівлі-продажу цінних паперів № 141203-08-ДД-ІБ в порядку викупу цінних паперів емітентом, за умовами якого Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" зобов'язалось передати, а Приватне акціонерне товариство "Креатив" прийняти у власність та оплатити цінні папери - облігації підприємств, забезпечені відсоткові іменні у без документарній формі емітента Приватного акціонерного товариства "Креатив", серії «В», номінальною вартістю 1 000, 00 грн. у кількості 2 588 штук за ціною 1007, 62 грн. на умовах даного договору.

Згідно пункту 1.2. договору датою виконання договору є 27.07.2015 р.

Відповідно до пункту 1.3. договору ціна одного цінного паперу визначається на дату виконання договору за певною формулою та з урахуванням, зокрема, ставки відсотку, що передбачена умовами випуску облігацій, кількість днів від дати початку відсоткового періоду, у якому виконується договір, до дати виконання договору, обмінного курсу долару США до української гривні на дату початку розміщення облігацій. Загальна ціна цінних паперів, що розрахована на дату підписання договору складає 2 607 720, 56 грн.

Відповідно до пункту 2.1. договору Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" зобов'язується до 16:00 дня, що передує даті виконання договору, шляхом направлення електронного листа на адреси: /, та рекомендованим листом на адресу Приватного акціонерного товариства "Креатив", вказану в розділі 8 цього договору, довести до відома Приватного акціонерного товариства "Креатив" наступну інформацію: обмінний курс долар США/українська гривня на дату, що передує даті виконання договору; ціну 1 (одного) цінного паперу; загальну вартість цінних паперів, що підлягає сплаті відповідно до п. 2.5. цього договору.

Згідно пункту 2.5. договору Приватне акціонерне товариство "Креатив" зобов'язується до 16:00 дати виконання договору включно викупити/оплатити загальну вартість цінних паперів, вирахувану відповідно до п.п. 1.1, 1.3. договору та повідомлену йому у строк, визначений в п. 2.1. даного договору, на банківський рахунок Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк".

Відповідно до пункту 2.6. у разі прострочення виконання Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" обов'язку, визначеного в п. 2.1. цього договору, дата виконання договору переноситься на відповідну кількість днів.

Згідно пункту 7.1. договір набирає чинності з моменту підписання та скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Виходячи з умов договору, Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" було зобов'язане надати, передбачену договором № 141203-08-ДД-ІБ від 03.12.2014 р. інформацію, до 16 год. 00 хв. 27.07.2015 р.

28.07.2015 р. Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" направило Приватному акціонерному товариству "Креатив" лист вих. № 6223/1-2 від 24.07.2015 р., у якому повідомило, що ціна за 1 цінний папір становить 1 714, 27 грн., курс Національного банку України на 24.07.2015 р. - 22, 015695 грн./ 1 дол. США, курс розміщення - 12, 940496, сума договору № 141203-08-ДД-ІБ від 03.12.2014 р. становить 4 436 530, 76 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач стверджує, що Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" не виконало умови пункту 2.1. договору купівлі-продажу цінних паперів № 141203-08-ДД-ІБ в порядку викупу цінних паперів емітентом від 03.12.2014 р. у встановлений цим пунктом термін, що унеможливило виконання позивачем своїх зобов'язань згідно з цим договором у визначений термін, що, в свою чергу, призвело до втрати позивачем комерційного інтересу до викупу таких цінних паперів.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

За змістом ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу. Якщо договором купівлі-продажу встановлено, що ціна товару підлягає зміні залежно від показників, що зумовлюють ціну товару (собівартість, затрати тощо), але при цьому не визначено способу її перегляду, ціна визначається виходячи із співвідношення цих показників на момент укладення договору і на момент передання товару. Положення цієї частини про визначення ціни товару застосовуються, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Договором, відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст.ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов'язковість виконання договірних зобов'язань.

Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 613 Цивільного кодексу України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Відповідно до ст. 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк" на виконання пункту 2.1. договору № 141203-08-ДД-ІБ від 03.12.2014 р. 28.07.2015 р. направило лист вих. № 6223/1-2 від 24.07.2015 р. на адресу Приватного акціонерного товариства "Креатив", який було отримано представником позивача 01.08.2015 р.

Слід відзначити, що умовами договору № 141203-08-ДД-ІБ від 03.12.2014 р. не передбачено можливості односторонньої відмови від договору, в той час як, виходячи з системного аналізу ст. 651 Цивільного кодексу України, істотність порушення договору полягає в позбавленні особи того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приватним акціонерним товариством "Креатив" не наведено обставин та не надано відповідних доказів щодо позбавлення його того, на що він розраховував при укладенні договору № 141203-08-ДД-ІБ від 03.12.2014 р.

Крім того, у даному випадку Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" фактично дотримано умов договору № 141203-08-ДД-ІБ від 03.12.2014 р. та надано Приватному акціонерному товариству "Креатив" передбачену договором інформацію, в той час як за умовами п. 2.6. договору у разі прострочення виконання Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" обов'язку, визначеного у п. 2.1 договору, дата виконання договору переноситься на відповідну кількість днів.

За змістом ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тож, здійснивши оцінку наведених позивачем обґрунтувань та наявних у справі доказів за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про недоведеність істотного порушення Публічним акціонерним товариством "ВТБ Банк" умов договору № 141203-08-ДД-ІБ від 03.12.2014 р., внаслідок чого Приватне акціонерне товариство «Креатив» позбавилось того, на що розраховувало при укладення вказаного договору, а відтак - у даному випадку відсутні підстави для розірвання договору в порядку ст. 651 Цивільного кодексу України.

Стосовно вимог Публічної компанії з обмеженою відповідальністю О Джей Ес Сі Креатив Груп Паблік Лімітед про розірвання договору купівлі-продажу цінних паперів № 141203-08-ДД-ІБ від 03.12.2014 р., суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Тобто, в контексті наведеної норми має значення лише суб'єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту та виключно суб'єктивний характер заінтересованості як переконаності в необхідності судового захисту суб'єктивного матеріального права чи законного інтересу може підтверджуватися при зверненні до суду лише посиланням на таку необхідність самої заінтересованої особи.

Частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту права саме - заходами, які прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення.

Відтак, розгляд справи судом є наслідком суб'єктивного уявлення сторони про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів та у процесі такого розгляду суд, на підставі наявних у справі доказів та пояснень учасників процесу, встановлених встановлює наявність або відсутність такого порушення.

В той же час, суд відзначає, що Публічна компанія з обмеженою відповідальністю О Джей Ес Сі Креатив Груп Паблік Лімітед не є стороною № 141203-08-ДД-ІБ від 03.12.2014 р. та, при цьому, останнім не наведено яким чином спірний договір порушує його права та обов'язки.

За таких обставин, суд вважає позов Публічної компанії з обмеженою відповідальністю О Джей Ес Сі Креатив Груп Паблік Лімітед необґрунтованим.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наведених ним обґрунтувань, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на Приватне акціонерне товариство "Креатив" та Публічну компанію з обмеженою відповідальністю О Джей Ес Сі Креатив Груп Паблік Лімітед.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Креатив" відмовити.

2. У задоволенні позову Публічної компанії з обмеженою відповідальністю О Джей Ес Сі Креатив Груп Паблік Лімітед відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 13.06.2016 р.

Суддя Пригунова А.Б.