РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2016Справа №910/7235/16
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ЮНІВЕС"

про стягнення 7086,17 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача Майструк Є.С. (за дов.)

від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 02.06.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія " ЮНІВЕС " про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 7086,17 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що автомобіль Subaru реєстраційний номер НОМЕР_1 на момент ДТП був застрахований у ПрАТ СК "АХА Страхування" відповідно до договору страхування № 20900Гв/13зп.

03.10.2013 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Opel, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу Subaru, д.р.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4

Страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання вимог договору страхування, страховик сплатив страхове відшкодування у розмірі 79964,09 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.10.2013 № 337/6000/13-п встановлено, що вказана вище дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_3. у зв'язку зі здійсненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 застрахована, згідно полісу № АС/0903919 у ПрАТ СК "ЮНІВЕС ".

Позивач звернувся до відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідач частково сплатив суму відшкодування у розмірі 41913,83 грн.

Ухвалою суду від 20.04.2016 порушено провадження у справі № 910/7235/16, розгляд останньої призначено на 12.05.2016.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва від МТСБУ 05.05.2016 надійшла відповідь на запит суду.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 05.05.2016 від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

В судовому засіданні 12.05.2016 оголошено перерву в судовому засіданні до 30.05.2016.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 11.05.2016 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, посилаючись на те, що він виплатив суму страхового відшкодування з урахуванням фізичного зносу деталей, а позивач вказаний знос не врахував при виплаті страхового відшкодування.

В судовому засіданні 30.05.2016 позивач подав клопотання про долучення документів.

В судовому засіданні 30.05.2016 оголошено перерву до 02.06.2016.

В судовому засіданні 02.06.2016 позивач подав клопотання про долучення документів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

31.01.2013 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" (страховик) та ОСОБА_4 (страхувальник), укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 20900Га/13зп, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням транспортним засобом марки Subaru, д.р.н. НОМЕР_1.

П. 28.10 договору передбачено, що при пошкодженні транспортного засобу внаслідок страхового випадку розмір збитків визначається шляхом складання кошторису вартості відновлення транспортного засобу (кошторису збитків), в який включається вартість запасних частин, деталей, обладнання та матеріалів, що підлягають заміні, без урахування експлуатаційного зносу, а також вартість ремонтних робіт. Кошторис збитків складається страховиком, виходячи з відновлення пошкодженого транспортного засобу на базі СТО на підставі рахунків з СТО. В окремих випадках, за згодою страховика і страхувальника, розмір збитків може визначатись на підставі автотоварознавчої експертизи або безпосередньо страховиком чи уповноваженою ним особою. Вартість частин та деталей береться в розрахунок кошторису збитків за умови, що вони шляхом ремонту не можуть бути приведені в стан, придатний для подальшого використання , або витрати на такий ремонт перевищують витрати по їх заміні на нові.

03.10.2013 в м. Запоріжжі відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Subaru, д.р.н. НОМЕР_1, належного ОСОБА_6 (водій ОСОБА_4), транспортного засобу Opel, д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3 (власник ОСОБА_3) довідка про ДТП № 9278269. Заяву про випадок подано до страховика 25.10.2013.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3 п. 16.11 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.10.2013 № 337/6000/13-п, відповідно до якої ОСОБА_3. визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу огляду транспортного засобу від 04.10.2013, ремонтної калькуляції № 1.001.13.1 від 22.10.2013 складеної за допомогою системи Audatex, та звіту № 403 про проведення оцінки колісного транспортного засобу Subaru, д.р.н. НОМЕР_1 від 23.10.2013 вартість відновлювального ремонту становить 98084,10 грн., вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу складових, що підлягають заміні становить 62025,24 грн. Експерт визначив коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу та застосував його для визначення вартості відновлювального ремонту, в тому числі до комплектуючих, що підлягають заміні.

Відповідно до страхового акту № 1.001.13.14499/VESKO38411 від 29.10.2013 року та розрахунку страхового відшкодування до вказаного акту, сума страхового відшкодування складає 79963,09 грн. з урахуванням 1899,00 грн. суми несплачених страхових платежів, сума до виплати 78064,09 грн.

До матеріалів справи додано рахунок № 717 від 08.10.2013 на суму 79963,09 грн., виставлений приватним підприємцем ОСОБА_7

На підставі страхового акту № 1.001.13.14499/VESKO38411 від 29.10.2013 та розрахунку страхового відшкодування до цього акту, заяви про випадок та на виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 78064,09 грн. згідно платіжного доручення № 67869 від 30.10.2013 на рахунок ОСОБА_7

Тобто сума розрахована позивачем та виплачена на ремонт автомобіля Subaru, д.р.н. НОМЕР_1 становить суму визначену у рахунку СТО з вирахуванням не сплачених страхових платежів у розмірі 1899,00 грн. та становить 78064,09 грн.

До матеріалів справи надано заяву до відповідача про відшкодування у порядку регресу шкоди, заподіяної в результаті ДТП № 1490/26/ЦВ від 26.02.2014 на суму 49000,00 грн.

Відповідач частково сплатив страхове відшкодування позивачу у сумі 41913,83 грн., що визнається сторонами справи.

Відповідач надав до матеріалів справи страховий акт № ГО-0974/ЗП від 16.04.2014, яким визначив розмір страхового відшкодування у сумі 41913,83 грн. Вказана сума вирахувана відповідачем на підставі звіту рахунку СТО з застосування коефіцієнту фізичного зносу до комплектуючих, які підлягали заміні, податку на додану вартість та франшизи.

Позивач просить стягнути з відповідача недоплачену суму у розмірі 7086,17 грн.

Відповідно до ст.ст.8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при

настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно із Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Ст. 36 зазначеного Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачений порядок виплати страхового відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника тощо.

У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Виплата страхового відшкодування здійснювалась не на рахунок потерпілої особи, а на рахунок Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 (СТО), який являється платником податку на додану вартість , що підтверджується свідоцтвом НОМЕР_3 (в матеріалах справи). В зв'язку з цим у відповідача були відсутні будь-які підстави для зменшення суми страхового відшкодування суму податку на додану вартість.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 14.10.2013 № 337/6000/13-п, вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Opel, д.р.н. НОМЕР_2, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Subaru, д.р.н. НОМЕР_1, знаходився під керуванням ОСОБА_3.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Opel, д.р.н. НОМЕР_2, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Opel, д.р.н. НОМЕР_2, на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "ЮНІВЕС" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/0903919.

Згідно відповіді МТСБУ від 29.04.2016 № 7/2-28/11999, договором (полісом) № АС/0903919 передбачено, що франшиза становить 1000,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Позивач, при визначенні основної суми заборгованості, врахував розмір франшизи за полісом № АС/0903919, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну у розмірі 50000,00 та суму раніше сплаченого страхового відшкодування і просив стягнути з відповідача 7086,17 грн.

Відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Subaru, д.р.н. НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля.

Судом не приймаються до уваги заперечення відповідача про необхідність виплати страхового відшкодування у сумі 41913,83 грн., як необґрунтовані, з огляду на наступні обставини.

Звітом про оцінку № 403 від 23.10.2013 визначено вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу і вона становить 62025,24 грн. Тобто вартість відновлювального ремонту згідно звіту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, в тому числі комплектуючих, більша встановленого полісом страхування ліміту відповідальності відповідача, а тому підлягає відшкодуванню позивачу у визначеному ним розмірі. Крім того, відповідач не навів доказів того, що при здійсненні відновлювального ремонту були використані нові комплектуючі, і що в рахунку СТО зазначено вартість саме нових деталей.

Позаяк, суд вказує, що станом на момент ухвалення судом рішення у даній справі права позивача порушені, а строк виплати страхового відшкодування є таким, що настав.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі 7086,17 грн.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ЮНІВЕС" (03680, м. Київ, вулиця Червоноармійська, будинок 72 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вулиця Іллінська, будинок 8, ) страхове відшкодування у розмірі 7068 (сім тисяч шістдесят вісім гривень 17 коп.) та 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 09.06.2016

Суддя І.В.Усатенко