УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.05.2016Справа № 910/9664/16

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "АКЕРС ІНВЕСТ",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 96 614 918,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

26.05.2016 Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Хрещатик" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 2012534 від 23.05.2016 до Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "АКЕРС ІНВЕСТ"з вимогами про стягнення боргу за Договором купівлі-продажу цінних паперів № 254-ДД/15 від 07 жовтня 2015 року у сумі 96614918,09 грн.

Вищенаведена позовна заява № 2012534 від 23.05.2016 (вх. № 9664/16 від 26.05.2016) і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", станом на 01.01.2016 мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1378 гривень.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378,00 грн.) та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (206700,00 грн.).

Оскільки позивач звернувся до господарського суду з позовом майнового характеру про стягнення з відповідача 96614918,09 грн., то відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" позивач мав сплатити за подання до господарського суду даного позову судовий збір у розмірі 206700,00 грн. (150 розмірів мінімальної заробітної плати).

Між тим, позивачем не додано до позовної заяви № 2012534 від 23.05.2016 жодних доказів сплати судового збору.

Водночас, в якості додатку до наведеної позовної заяви додано клопотання про відстрочення сплати судового збору № 2012535 від 23.05.2016 за підписом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "КБ "Хрещатик" І.І.Костенко (далі - Уповноважена особа).

Відповідно до наведеного клопотання Уповноважена особа, посилаючись на складне фінансове становище позивача, з огляду на віднесення ПАТ "КБ "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних банків та запровадження в ньому тимчасової адміністрації, строк якої було продовжено до 04.06.2016 включно, а також, на відсутність у позивача коштів для оплати судового збору за подання даної позовної заяви, просить суд врахувати майновий стан позивача та відстрочити сплату судового збору за подання даної позовної заяви до прийняття судом рішення по справі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судом враховано рекомендації, викладені у пункті 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", згідно яких у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В якості єдиного доказу на підтвердження того, що майновий стан позивача перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі станом на 26.05.20165, Уповноваженою особою вказано у клопотанні та додано до позовної заяви кошторис витрат ПАТ "КБ "Хрещатик", затверджений рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05.05.2016 № 662, яким передбачено витрати на сплату податків, зборів, інших обов'язкових платежів, в т.ч. судового збору, в сумі, що не перевищує 182000,00 грн. Натомість, Упововаженою особою не зазначено доказів, які б свідчили про використання ПАТ "КБ "Хрещатик" станом на час подання даної позовної заяви (26.05.2016) вказаної суми на сплату інших платежів, а також, жодним чином не доведено твердження про те, що "Банк є учасником понад 150 судових процесів", що "витрати по сплаті судового збору по даній справі в сумі 206700 гривень подані на затвердження Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб для включення в кошторис витрат Банку на наступні періоди".

Водночас судом враховано, що здійснюючи свої конституціні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватисья принципів здійсненя правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України).

Враховуючи данний принцип, а також положення статі 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII), господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення сплати від судового збору.

З огляду на вищевикладене та враховуючи рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, суд дійшов висновку про необґрунтованість вищезазначеного клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів в підтвердження того, що майновий стан позивача перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі та порядку, у зв'язку з чим у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору суд відмовляє.

Оскільки докази виконання позивачем вимог п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України фактично відсутні, то позовна заява № 2012534 від 23.05.2016 підлягає поверненню без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому судом також враховано правову позицію, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега