ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.05.16р. Справа № 904/1956/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОІМПЕКС"

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі його відокремленого підрозділу - Регіональна філія "Придніпровська залізниця"

про стягнення 14 754,92 грн. збитків за нестачу вантажу

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача ОСОБА_1, дов. № 1 від 04.01.16р.

Відповідача - ОСОБА_2, дов. № 617 від 19.04.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 14 754,92 грн. збитків за нестачу вантажу.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що Позивачем пропущений строк позовної давності, визначений ч. 4 ст.315 ГК України. Позивач не звертався до перевізника з претензією з підстав зазначених у позовній заяві, строк на предявлення позову сплинув через шість місяців з дня виявлення обставин, які є підставою для його заявлення.

У вступній частині позовної заяви Позивач зазначив Відповідачем - ПАТ "Українська залізниця" в особі: Регіональної філії "Придніпровська залізниця", а в прохальній частині Відповідачем зазначено ДП" Придніпровська залізниця".

23.05.16р. від Позивача надійшло клопотання про уточнення позовних вимог, у яких Позивач просить у прохальній частині позову відповідачем зазначити ПАТ "Українська залізниця" в особі: Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Регіональна філія "Придніпровська залізниця".

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015р. зі станції Кривий Торець Донецької залізниці ТОВ "Енергоімпекс" за залізничними накладними № 49873367, № 49867534, № 498675559, № 50193671 на станцію Енергодар Придніпровської залізниці для одержувача ДТЕК Запорізька ТЕС відправило вагони № 53512067, № 53511713, № 55161871, № 59083345, № 55197578 навантажені камяним вугіллям.

При проходженні вагонів через станцію Енергодар Придніпровської залізниці, на підставі ст. 24 Статуту Залізниць України (далі Статут), залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу у вищевказаних вагонах не відповідає масі, вказаній відправником у накладних.

Виявлено різницю маси вантажу у спірних вагонах, а саме:

У вагоні № 53512067 встановлено, що у накладній вказана маса вантажу - 68 200 кг, а фактична маса вантажу становить 63 700 кг, що на 4 500 кг менше, ніж зазначено у накладній № 49873367.

Встановлена недостача продукції документально підтверджена комерційним актом РА № 006561/115 від 27.02.15р., в якому зазначено, що при комерційному огляді у вагоні виявлено: навантаження навалом, на рівні бортів, маркування трьома продольними полосами. З права по ходу потяга між 2,3,4 люками виїмка довжиною 1,5 м, шириною 1,5 м, глибиною 0,5 м. З лівого боку по ходу потяга вздовж борта виїмка по всій довжині вагону шириною 0,4 м, глибиною 0,5 м. В місці виїмки маркування порушено. Двері, люка закриті. В технічному відношенні вагон справний. Течі вантажу немає.

У вагоні № 53513263 встановлено, що у накладній вказана маса вантажу - 66 500 кг, а фактично маса вантажу становить 64 400 кг, що на 2 100 кг, менше, ніж зазначено у накладній № 49841174.

Встановлена недостача продукції документально підтверджена комерційним актом РА №006551/105 від 24.02.15р., в якому зазначено, що при комерційному огляді у вагоні виявлено: навантаження навалом на рівні бортів, ущільнена, маркування трьома продольними полосами, з лівого боку по ходу потягу над 3,4 люками виїмка довжиною 1,2 м, шириною 0,8 м, глибиною 0,8 м. у місці виїмки маркування порушено. Двері люка закриті. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний.

У вагоні № 62199930 встановлено, що у накладній вказана маса вантажу - 66 500 кг, а фактична маса вантажу становить 63 500 кг, що на 3 000 кг, менше, ніж зазначено у накладній № 49841372.

Встановлена недостача продукції документально підтверджена комерційним актом РА №006552/106 від 25.02.15р., в якому зазначено, що при комерційному огляді у вагоні виявлено: навантаження навалом, на рівні бортів, ущільнена, маркування трьома продольними полосами, з лівого боку по ходу потяга над 2,3,4,5 люками виїмка довжиною 6,0 м, шириною 0,8 м, глибиною 1,0 м. У місці виїмки маркування порушено. Двері люка закриті. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний.

У вагоні № 61014338 встановлено, що у накладній вказана маса вантажу - 68 500 кг, а фактично маса вантажу становить 65 300 кг, що на 3 200 кг, менше, ніж зазначено у накладній № 49841372.

Встановлена недостача продукції документально підтверджена комерційним актом РА № 006553/107 від 25.02.15р., в якому зазначено, що при комерційному огляді у вагоні виявлено: навантаження навалом, на рівні бортів, маркування трьома продольними полосами. З права по ходу потягу над 6 люком по середині виявлена виїмка довжиною 1,0 м, шириною 1,0 м, глибиною 0,7 м. В місці виїмки маркування відсутнє. Двері, люка закриті. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний.

У вагоні № 62256474 встановлено що у накладній вказана маса вантажу - 66 000 кг, а фактично маса вантажу становить 64 400 кг, що на 1600 кг менше, ніж зазначено у накладній № 50064880.

Встановлена недостача продукції документально підтверджена комерційним актом РА № 006594/149 від 11.03.15р., в якому зазначено, що при комерційному огляді у вагоні виявлено: навантаження навалом, на рівні бортів, вкатане катком, вантаж марковано трьома продольними полосами. З права по ходу потягу над 2,3,4 люками виїмка довжиною 3,5 м, шириною 1,0 м, глибиною 0,5 м. В місці виїмки маркування відсутнє. Двері, люка закриті. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний.

При перевантаженні вагонів у статистичному режимі на справних 100 тонних тензометричних вагонних вагах виявилось:

- у вагоні № 56925415 маса брутто - 83 800 кг, тара за документом - 22 200 кг, нетто 61 600 кг, що менше ніж зазначено в документі на 2 100кг;

- у вагоні № 53513263 маса брутто - 86 600кг, тара за документом - 22 200 кг, маса нетто - 64 400 кг, що менше ніж зазначено в документі на 2 100кг;

- у вагоні № 62199930 маса брутто 87 000кг, тара за документом - 23 500 кг, маса нетто 63 500 кг, що менше ніж зазначено в документі на 3 000кг;

- у вагоні № 61014338 маса брутто 88 900кг, тара за документом 23 600 кг, маса нетто - 65 300 кг, що менше ніж зазначено в документі на 3 200кг;

- у вагоні № 62256474 маса брутто - 88 000кг, тара за документом - 23 600 кг, маса нетто - 64 400 кг, що менше ніж зазначено в документі на 1 600кг;

За розрахунком Позивача, недостача вантажу з урахуванням 1 % норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто складає 10 453 кг і становить 14 754,92 грн., з урахуванням ПДВ.

На думку Позивача, у зв'язку із незбереженням вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, перевізник (Відповідач) має відшкодувати заподіяні Позивачеві збитки у розмірі дійсної вартості недостачі вантажу.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відповідно до п. 113 Статуту за не збереження прийнятого до перевезення вантажу залізниця несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведе, що нестача виникла з незалежних від неї причин.

За п. 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме: а) за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Згідно з п.115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до ч. 2 п. 114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог пункту 134 цього Статуту (п.136 Статуту).

Пунктом 134 Статуту встановлено, що претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців. Зазначені терміни обчислюються: а) з дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу - для претензій про відшкодування за псування, пошкодження або недостачу вантажу, багажу та вантажобагажу; … ж) з дня встановлення обставин, що спричинили заявлення претензії, - в усіх інших випадках.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.00 № 644, визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: … 1 % маси, зазначеної в перевізних документах, щодо вантажів, зданих для перевезення у вологому стані.

З наведених норм вбачається, що у встановлений відсотковий показник входить не тільки природна втрата, а й граничне розходження у визначенні маси нетто (похибка ваг), а отже недостача маси вантажу, за які відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням такого граничного розходження.

Відповідно до ст. 610, 614 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі ст. 314 ГК України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини. У транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника. За шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Статтею 315 ГК України встановлено, що до пред'явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред'явлення йому претензії. Претензії можуть пред'являтися протягом шести місяців, а претензії щодо сплати штрафів і премій - протягом сорока п'яти днів. Перевізник розглядає заявлену претензію і повідомляє заявника про задоволення чи відхилення її протягом трьох місяців, а щодо претензії з перевезення у прямому змішаному сполученні - протягом шести місяців. Претензії щодо сплати штрафу або премії розглядаються протягом сорока п'яти днів. Якщо претензію відхилено або відповідь на неї не одержано в строк, зазначений у частині третій цієї статті, заявник має право звернутися до суду протягом шести місяців з дня одержання відповіді або закінчення строку, встановленого для відповіді. Для пред'явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу,… з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача…вантажу… сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу… у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Частиною 4 ст. 13 Конституції України визначено, що усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що Позивачем пропущений строк позовної давності, визначений ч. 4 ст.315 ГК України. Позивач не звертався до перевізника з претензією з підстав зазначених у позовній заяві, відповідно, строк на предявлення позову сплинув через шість місяців з дня виявлення обставин, які є підставою для його заявлення. Обставини які є підставою для предявлення позову виявлені та зафіксовані комерційними актами РА № 006561/115 від 27.02.15р., РА № 006551/105 від 24.02.15р., РА № 006552/106 від 25.02.15р., РА № 006553/107 від 25.02.15р., РА № 006594/149 від 11.03.15р. Звертаючись до суду з даним позовом (23.03.16р.), Позивач пропустив шестимісячний строк. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Також у відзиві Відповідач посилається на Постанову Верховного суду України від 16.05.06р. у справі № 17/160, у якій зазначено, що відповідно до ст.136 Статуту позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог ст.134 цього Статуту, зокрема з дня встановлення обставин, що спричинили заявлення позову.

При цьому суд приймає до уваги положення ч. 4 ст. 13 Конституції України, якою визначено, що усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Тому при застосуванні ст.315 ГК України слід виходити з рівних прав вантажовідправників, вантажоодержувачів і перевізників на предявлення позовів один до одного.

Перевіривши доводи сторін, суд погоджується з Відповідачем, що у звязку з тим, що Позивач не звертався з претензіями до Відповідача за відшкодуванням завданої шкоди впродовж шести місяців з дня встановлення обставин, що спричинили заявлення позову, то, відповідно, строк на звернення з позовом за цими обставинами для Позивача закінчився через шість місяців від дати виявлення спірних обставин (дати складання комерційних актів), оскільки продовження такого строку чинним законодавством передбачено у випадку подачі претензії до перевізника (Відповідача).

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню із-за пропуску Позивачем строків для звернення з позовом.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, господарські витрати слід покласти на Позивача.

Керуючись ст. 32, 33, 34, 43, 45, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Господарські витрати покласти на Позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено ______________