ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

31 травня 2016 року Справа № 916/4974/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Костенко Т.Ф.- головуючого,

Божок В.С.,

Кравчук Г.А.,

розглянувши матеріали касаційної скаргиДочірнього підприємства "Клінічний санаторій ім. Горького" ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофздоровниця"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 13.04.16.
у справіГосподарського суду Одеської області
за позовом Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій ім. Горького" ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофздоровниця"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал"
проскасування оперативно-господарської санкції, визнання недійсним та скасування акту

ВстановиВ:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Згідно із вимогами ч.4 ст.111 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору.

Розмір та порядок сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011р.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 03.09.2015) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Із касаційних скарг на рішення суду сплачується 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Отже, у даній справі заявлено дві вимоги немайнового характеру, а саме: скасування оперативно-господарської санкції та визнання недійсним та скасування акту відбору проб води. Тобто, в даному випадку скаржнику слід було сплатити 2 923, 20 грн.

З врахуванням зазначеного вище додана до касаційної скарги квитанція № ПН964 від 28.04.2016 на суму 1378,00 грн. не може бути належним доказом сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі.

Після усунення обставин, що зумовили повернення касаційної скарги, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 86, 111, 1111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства "Клінічний санаторій ім. Горького" ЗАТ лікувально-оздоровчих закладів профспілок України "Укрпрофздоровниця" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.04.16. у справі № 916/4974/15 повернути скаржнику.

Головуючий: Костенко Т.Ф.

Судді: Божок В.С.

Кравчук Г.А.