ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 р. Справа № 918/910/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз"

про стягнення 3 991 257 грн. 86 коп. - пені, 437 805 грн. 00 коп. - 3% річних, 1 529 697 грн. 83 коп. - інфляційних втрат.

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. № 14-89 від 18.04.2014 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (дов. № 10/430 від 01.02.2016 р.);

від відповідача: ОСОБА_3 (дов. від 04.01.2016 р. № 10/20).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В серпні 2015 року публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач, ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" (далі - відповідач, ПАТ "Рівнегаз") про стягнення 43 161 894 грн. 28 коп., з яких - 37 203 133 грн. 59 коп. заборгованість за поставлений газ, пеня за прострочення виконання грошового зобов'язання в розмірі - 3 991 257 грн. 86 коп., сума на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів - 1 529 697 грн. 83 коп. та три відсотки річних у розмірі 437 805 грн. 00 коп., які нараховані відповідачу внаслідок неналежного виконання умов договору купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013 року № 13-132-Н.

Рішенням господарського суду Рівненської області у справі № 918/910/15 від 12 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" на користь Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" заборгованість за поставлений природний газ в сумі 2 159 221 грн. 85 коп. основної суми боргу, пеню за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 121 767 грн. 56 коп., 6 088 грн. 38 коп. три відсотки річних та 73 080 грн. 00 коп. судового збору. У задоволенні решти вимог відмовлено. Припинено провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 35 043 911 грн. 74 коп. Відстрочено виконання рішення суду на три місяці.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.02.2016 року у справі №918/910/156 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23.12.2015р. та рішення Господарського суду Рівненської області від 12.10.2015 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" пені за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 121767,56 грн. і 3% річних у сумі 6088,38 грн., а також у частині відмови у задоволенні позовних вимог. Справу №918/910/15 в цій частині вирішено передати на новий розгляд до господарського суду Рівненської області. У решті рішення Господарського суду Рівненської області від 12.10.2015 року та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23.12.2015 у справі №918/910/15 залишено без змін.

Після надходження матеріалів справи № 918/910/15 до господарського суду Рівненської області, 16.03.2016 року за результатами проведеного автоматичного розподілу справу передано на розгляд судді Войтюку В.Р.

Ухвалою господарського суду від 18.03.2016 року справу № 918/910/15 прийнято до свого провадження.

В судовму засіданні 30 травня 2016 року представник Позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник Відповідача в судовому засіданні 30 травня 2016 року позовні вимги заперечив, посилаючись на неотримання актів прийому-передачі газу.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 30.05.2016 року відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд Рівненської області,

ВСТАНОВИВ:

04 січня 2013 року між НАК "Нафтогаз України" (Продавець) та ПАТ "Рівнегаз" (Покупець) був укладений договір купівлі-продажу природного газу № 13-132-Н (далі Договір), за умовами якого продавець зобовязався передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, а покупець прийняти та оплатити цей газ на умовах цього договору (а.с. 12-17).

Додатковою угодою № 8 від 19 червня 2015 року строк дії Договору встановлено з 1 січня 2013 року по 30 червня 2015 року включно, а в частині проведення розрахунків за отриманий природний газ - до їх повного здійснення.

Договір підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено відтисками печаток юридичних осіб.

До договору сторонами укладено додаткові угоди від 10.07.2013 року № 1, 31.12.2013 року № 2, від 28.04.2014 року № 3, 15.05.2014 року № 4, 10.06.2014 року № 5, 22.12.2014 року № 6, 27.03.2015 року № 7, 16.06.2015 року № 8.

Додатковою угодою від 31.12.2013 року № 2 сторони виклали п. 7.2 ст. 7 договору в іншій редакції і зазначили, що у разі якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу, покупець не здійснить повну оплату факти отриманого за договором природного газу, покупець зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п. 6.1 договору).

Згідно умов додаткової угоди № 8 сторони домовились, що договір вважається таким, що припинив дію в частині поставки природного газу з 01.07.2015 року. Статтю 11 викладено в іншій редакції - договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.01.2013 року і діє в частині реалізації газу до 30.06.2015 року включно, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

Відповідно до пункту 3.1. договору Продавець передає Покупцю газ у загальному потоці, а відповідно до пункту 3.3. договору, приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформляється актом приймання-передачі газу.

Як передбачено пунктом 3.4. договору, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язується надати Продавцеві підписані та скріплені печаткою Покупця примірники акту приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути Покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

ПАТ "Рівнегаз" супровідними листами, курєрською поштою, а саме листами:

№ 05/479 від 07.02.2013 року направлений акт приймання-передачі природного газу за січень місяць 2013 року;

№ 05/863 від 06.03.2013 року направлений акт приймання-передачі природного газу за лютий місяць 2013 року;

№ 05/1221 від 05.04.2013 року направлений акт приймання-передачі природного газу місяць 2013 року;

№ 05/1530 від 10.05.2013 року направлений акт приймання-передачі природного газу за квітень місяць 2013 року;

№ 05/2131 від 10.06.2013 року направлений акт приймання-передачі природного газу за травень місяць 2013 року;

№ 05/2431 від 05.07.2013 року направлений акт приймання-передачі природного газу за червень місяць 2013 року;

№ 05/2698 від 07.08.2013 року направлений акт приймання-передачі природного газу за липень місяць 2013 року;

№ 05/2968 від 06.09.2013 року направлений акт приймання-передачі природного газу за серпень місяць 2013 року;

№ 05/3212 від 07.10.2013 року направлений акт приймання-передачі природного газу за вересень місяць 2013 року;

№ 05/3581 від 07.11.2013 року направлений акт приймання-передачі природного газу за жовтень місяць 2013 року;

№ 05/3880 від 06.09.2013 року направлений акт приймання-передачі природного газу за листопад місяць 2013 року;

№ 05/128 від 13.01.2014 року направлений акт приймання-передачі природного газу за грудень місяць 201З року;

№ 05/480 від 10.02.2014 року направлений акт приймання-передачі природного газу за січень місяць 2014 року;

№ 05/744 від 07.03.2014 року направлений акт приймання-передачі природного газу за лютий місяць 2014 року;

№ 05/1079 від 08.04.2014 року направлений акт приймання-передачі природного газу за березень місяць 2014 року;

№ 05/1397 від 12.05.2014 року направлений акт приймання-передачі природного газу за квітень місяць 2014 року;

№ 05/1646 від ю.06.2014 року направлений акт приймання-передачі природного газу за травень місяць 2014 року;

№ 05/1938 від 10.07.2014 року направлений акт приймання-передачі природного газу за червень місяць 2014 року;

№ 05/2215 від 08.08.2014 року направлений акт приймання-передачі природного газу за липень місяць 2014 року;

№ 05/2460 від 08.09.2014 року направлений акт приймання-передачі природного газу за серпень місяць 2014 року;

№ 05/2702 від 07.10.2014 року направлений акт приймання-передачі природного газу за вересень місяць 2014 року;

№ 05/3028 від 07.11.2014 року направлений акт приймання-передачі природного газу за жовтень місяць 2014 року;

№ 05/3435 від 08.12.2014 року направлений акт приймання-передачі природного газу за листопад місяць 2014 року;

№ 05/44 від 09.01.2015 року направлений акт приймання-передачі природного газу за грудень місяць 2014 року;

№ 05/452 від 10.02.2015 р. направлений акт приймання-передачі природного газу за січень місяць 2015 року;

№ 05/793 від 06.03.2015 року направлений акт приймання-передачі природного газу за лютий місяць 2015 року;

№ 05/1168 від 08.04.2015 року направлений акт приймання-передачі природного газу за березень місяць 2015 року;

№ 05/1527 від 12.05.2015 року направлений акт приймання-передачі природного газу за квітень місяць 2015 року.

№ 05/1851 від 09.06.2015 року направлений акт приймання-передачі природного газу за травень місяць2015 року;

№ 05/2285 від 09.07.2015 року направлений акт приймання-передачі природного газу за червень місяць 2015 року.

Зважаючи на вище викладене, ПАТ "Рівнегаз" зі своєї сторони направило НАК "Нафтогаз України" акти прийому-передачі природного газу за 2013 - 2014 роки та січень - червень 2015 року. Дані акти приймання - передачі природного газу позивач зобов'язаний підписати та повернути на адресу товариства. Саме підписані приймання-передачі є підставою для проведення розрахунків по даному договору.

Однак, в порушення п.3.4. договору, позивач не повернув підписані зі сторони НАК "Нафтогаз України" направлені йому акти прийому - передачі природного газу, а відтак відповідно п. 6.1. у ПАТ "Рівнегаз" не виникало обов'язку проводити кінцеву оплату до 20 числа наступного поставки.

Відповідно до частини 4 статті 612 Цивільного кодексу України прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора

Згідно частини 2 статті 613 Цивільного кодексу України, якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Для підтвердження позиції, що природний газ, який отримує ПАТ "Рівнегаз" із загального потоку не обов'язково є газом отриманим від ПАТ НАК "Нафтогаз України", суду надано копії актів приймання-передачі природного газу, які складались Товариством за жовтень 2015 року по договору №13- 131-ВТВ та надсилались ПАТ НАК "Нафтогаз України", на виконання умов договору, проте ПАТ НАК "Нафтогаз України" відмовився їх підписати так як зазначив, що постачання газу по даному договору було припинено.

Крім того, підтвердженням того, що НАК "Нафтогаз України" не повернув підписані акти приймання - передачі є лист ПАТ "Рівнегаз" № 05/2929 від 28.10.2014 року, де товариство повторно направило для підписання акти прийому - передачі та про не підписання актів за розрахунковий період про до сам позивач зазначає в позовній заяві.

При цьому, в 2013 році між ПАТ "Рівнегаз" було підписано договори на купівлю - продаж природного газу із ТзОВ "РГК Трейдінг", ТзОВ "Лідергаз", ЗАТ "УКРГАЗ - ЕНЕРГО", а в 2014 -2015 роках з РГК "ТРЕЙДІНГ", який йшов теж із загального потоку газу.

Таким чином, до підписання актів приймання - передачі природного газу неможливо встановити чий саме газ із загального потоку газу отримано Товариством, газ ПАТ НАК "Нафтогаз України", чи іншого власника газу.

Згідно з п. 1.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" якщо боржник (відповідач) заперечує одержання ним вимоги, кредитор (позивач) зобов'язаний подати господарському суду докази її надіслання боржникові.

При цьому, подання кредитором позовної заяви, адресованої господарському суду (а не боржнику) і надіслання останньому як відповідачеві копії такої заяви є складовими судової процедури, а не цивільних правовідносин, і відповідні дії не можуть розглядатися як вимога у розумінні зазначеної норми ЦК України.

Тому факт подання позовної заяви в суд із долученням підписаних актів приймання-передачі природного газу не є підтвердженням їх повернення ПАТ "Рівнегаз", що стало б підставою для проведення остаточних розрахунків.

Направлення ПАТ "Рівнегаз" на адресу Позивача актів приймання - передачі природного газу не є підставою для проведення розрахунку до 20 числа наступного місяця.

Враховуючи особливості функціонування єдиної газотранспортної системи України (далі - ЄГТСУ), яка повязана з безперервністю її роботи, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 420 від 19.04.2012 року (далі - Постанова) (чинною на час укладення договору та складання актів приймання-передачі природного газу) введено термін балансування обсягів природного газу в ЄГТСУ, який забезпечується фізичним та комерційним балансуванням (п.2.9. Постанови).

Відповідно до п. 2.9.1. Постанови фізичне балансування є комплексом технічних і технологічних заходів, які вживаються Оператором для утримання тиску газу в ЄГТСУ на рівні, необхідному для безпечного і ефективного транспортування та розподілу газу. Головною метою фізичного балансування є врівноваження кількості газу, що подається до ЄГТСУ та відбирається з ЄГТСУ, шляхом поточного керування роботою ЄГТСУ.

Згідно з п. 2.9.2. Постанови головною метою комерційного балансування є встановлення на підставі документально оформлених даних відповідності між фактичним надходженням і фактичним розподіленням газу за звітний місяць по кожному постачальнику газу.

Відповідно до п.8.5., 8.5.1. та 8.5.3 Постанови до 5-го числа місяця, наступного за звітним. ГП (газорозподільне підприємство), ГТП (газотранспортне підприємство) та ГДП (газодобувне підприємство) газом з постачальниками газу та споживачами оформляють, підписують та скріплюють печатками акти приймання - передачі газу.

У разі якщо споживач має договірні відносини з постачальником, який не погоджується оформити з таким споживачем акти приймання - передачі газу, обсяг перевитрат газу вважається обсягом постачання газу гарантованим постачальником на території здійснення ліцензійної діяльності якого знаходиться споживач постачальна.

До 12-го числа місяця, наступного за звітним, ГП, ГТП та ГДП, разом з постачальниками газу на підставі актів приймання - передачі газу складають і підписують реєстри реалізації газу споживачам за звітний місяць окремо по кожному постачальнику.

До 15-го числа місяця, наступного за звітним, Оператор на підставі аналізу звітів про надходження реалізацію газу, актів приймання - передачі газу, реєстрів реалізації газу, інших матеріалів, наданих постачальниками, ГП, ГТП та ГДП, складає інформацію про надходження та реалізацію газу споживачам розрізі кожного постачальника.

Таким чином, нормативно описана процедура передбачає, що встановити хто був постачальником природному газу конкретному споживачу можливо лише на підставі актів приймання-передачі природного газу, які складаються в кінці місяця.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Крім того, ст. 613 ЦК України передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Згідно ч.ч. 1,2, 3 ст. 538 ЦК України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

У зв'язку з невиконанням позивачем свого обов'язку за договором щодо повернення підписаних актів приймання - передачі природного газу, у нього не виникло право вимоги виконання зустрічного зобов'язання - здійснення відповідачем остаточного розрахунку за фактично переданий газ до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, оскільки такий здійснюється на підставі підписаного кронами акту приймання-передачі газу, якого Позивач не повернув Відповідачеві.

Дане питання було предметом розгляду у Вищому господарському суді, а саме: постанові ВГСУ від 02.04.2013 року у справі № 33/5005/7554/2012, суд встановив "... що у зв'язку з невиконанням позивачем свого обов'язку за договором щодо виставлення (направлення) рахунків, у нього не виникло право вимоги виконання зустрічного зобов'язання здійснення відповідачем оплати у розмірі 50 % від вартості окремої партії продукції у період 3-х банківських днів з моменту повідомлення готовності такої партії продукції до відвантаження, на підставі рахунку -фактури".

Згідно зі ст. 1 "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 1 ст. 9 вище зазначеного закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Тобто, первинний документ у даному випадку - акт приймання - передачі природного газу має підтверджувати факт здійснення господарської операції, отримання природного газу за місяць.

У звязку із цим, на актах приймання - передачі природного газу зазначено дату останнього дня місяця в якому здійснювалось отримання природного газу.

Окрім цього, відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

В п. 3.4. Договору зазначено, що підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між Сторонами.

Відповідно до п. 6.1. Договору остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється Покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі підписаного Сторонами акту приймання-передачі газу за розрахунковий період. У звязку з невиконанням позивачем свого обовязку щодо повернення підписаних актів приймання-передачі природного газу, у нього не виникло право вимоги виконання зустрічного зобовязання - здійснення ПАТ "Рівнегаз" остаточного розрахунку за фактично переданий природний газ до 20-го числа місяця, наступного за звітним.

В судовому засіданні, 16.05.2016 року року позивач подав копії документів в підтвердження відправки ПАТ "Рівнегаз" підписаних зі сторони НАК "Нафтогаз України" актів приймання - передачі природного газу по договору № 13-132-Н від 04.01.2013 року. Про те, надані документи не підтверджують факт повернення підписаних актів приймання - передачі природного газу на адресу ПАТ "Рівнегаз" та є неналежними доказами з врахуванням наступного.

Позивач надав реєстри відправки актів приймання передачі - природного газу, які складені позивачем одноособово та не підтверджують факт відправки актів ПАТ "Рівнегаз", не мають будь-якого підпису, не проведені через пошту.

Надані реєстри на відправку поштової кореспонденції також не підтверджують відправки актів по спірному договору, не надані описи вкладення, які могли б підтвердити відправку актів приймання - передачі.

Аналізуючи надані докази НАК "Нафтогаз України" про відправку поштових відправлень необхідно зазначити, що в поштових реєстрах не зазначено що відправлено, зазначено тільки найменування отримувача, наприклад аркуші 32, 34, 35, 51, 59, 61 (нумерація в порядку як долучено позивачем).

В деяких випадках додані поштові квитанції, які не вказують навіть кому направленні поштові відправлення, наприклад аркуші 62, 63, 67, 69.

В деяких повідомленнях на відправку кореспонденції не вказано, що кореспонденція відправляється ПАТ "Рівнегаз", наприклад, аркуші 48, 49,51.

В реєстрах на аркушах 35, 37, 48 не вказано, що акти направлялись ПАТ "Рівнегаз".

Аналізуючи надані позивачем реєстри на відправку поштової кореспонденції встановлено, що по журналу реєстрації вхідної кореспонденції ПАТ "Рівнегаз" по датах зазначених НАК "Нафтогаз України", отримані зовсім інші листи, а саме: кореспонденція відправлена : 23.04.2013 року отримана 29.04.2013 року - інформація про перелік представників компанії, які входять до складу комісії зі списання державного майна; 03.06.2013 року - щодо стану охорони праці на підприємствах нафтогазової галузі; 26.12.2013 року - річний звіт з ОП; 14.03.2014 року - пропозиції щодо проектів рішень зборів; 14.08.2014 року - щодо погашення боргу; 27.03.2015 року - щодо семінару "Облік природного газу" та щодо можливої ситуації на об'єктах, та інше.

Відтак, в журналі реєстрації вхідної кореспонденції відсутні записи про отримання від НАК "Нафтогаз України" підписаних актів приймання - передачі.

Отже, НАК "Нафтогаз України" не доведено ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а відтак вони не мають значення та не можуть бути прийняті судом як доказ, який підтверджує повернення підписаних актів приймання - передачі природного газу по договору № 13-132-Н.

Статтями 33 та 34 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" не підлягає до задоволення.

Судовий збір у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Враховуючи вище Керуючись ст.ст. 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Повний текст рішення складено 03 червня 2016 року.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6) ;

3 - відповідачу (33027, м. Рівне, вул. Білякова, буд. 4).