ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 червня 2016 р. справа № 903/288/16

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання Сердюкова Аліна Олегівна

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (представник за дов. №176/06-06 від 01.02.2016 р.)

відповідач: н/з

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні господарського суду Волинської області справу за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" до публічного акціонерного товариства "Електрометрія" про стягнення 52 554,81 грн.

В судовому засіданні 01.06.2016 р. у відповідності до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства "Електрометрія" 52 554,81 грн., в тому числі 46681,80 грн. заборгованості по оплаті поставленого у період з січня по лютий місяць 2016 року у відповідності до укладеного між сторонами типового договору розподілу природного газу №09420069HWAP016 від 01.01.2016р., 5061,91 грн. пені, нарахованої за прострочку платежів (за період з 10.02.2016р. по 25.04.2016р.), 466,81 грн. збитків, завданих інфляцією за період з 01.01.2016р. по 31.03.2016р., а також 344,29 грн. трьох відсотків річних, нарахованих з 10.02.2016р. по 25.04.2016р., а також судові витрати по справі.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 27.04.2016р. було порушено провадження у справі, а справу призначено до розгляду на 17.05.2016р. та зобов'язано сторони надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

В судовому засіданні 17.05.2016р. в порядку, визначеному ст. 77 ГПК України, за клопотанням позивача, погодженим із представником відповідача, з метою можливого мирного врегулювання господарського спору, оголошувалась перерва до 01.06.2016р. до 09 год. 30 хв.

В судовому засіданні представник позивача, надавши на вимогу суду витребувані документи та матеріали, предявлені до відповідача позовні вимоги підтримала та просить суд задовольнити позов в повному обємі, поклавши при цьому на ПАТ "Електрометрія" обовязок відшкодування ПАТ "Волиньгаз" понесених ним при поданні позову до суду сум судових витрат.

Відповідач письмових пояснень та інших витребуваних документів не подав, свого повноважного представника в судове засідання не направив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Проаналізувавши подані позивачем на обґрунтування позовних вимог докази, беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду справи, проте не направив в судове засідання свого представника, не подав заперечень на позов, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 січня 2016 року між публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз", м. Луцьк (Постачальник) та публічним акціонерним товариством "Електрометрія", м.Луцьк (Споживач) укладено типовий договір розподілу природного газу №09420069HWAP016 з додатком №2 та №4 (а.с. 6-11) згідно з умовами котрого ПАТ "Волиньгаз" взяло на себе зобовязання щодо розподілу природного газу, а ПАТ "Електрометрія", в свою чергу, зобовязано прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у визначеному договором порядку.

Пунктом 6.4 договору від 01.01.2016р. №09420069HWAP016 сторонами визначено, що оплата вартості послуг з розподілу природного газу за договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Відповідно до п. 6.6. договору від 01.01.2016р. №09420069HWAP016 надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу Споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом надання послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

На виконання умов договору позивачем в січні місяці 2016 року розподілено природного газу в кількості 57,905 тис. метрів кубічних, в лютому місяці 2016 року розподілено природного газу в кількості 6,714 тис. метрів кубічних, відповідачем прийнято, а в подальшому спожито природного газу загальною вартістю 55753,28 грн.

Викладене підтверджується долученою до матеріалів справи копією підписаного між сторонами Акту надання послуг з розподілу природного газу № ВЛ000002026 від 31.01.2016р. та №ВЛ000003881 від 29.02.2016р. (а.с.12).

На вимогу господарського суду представником позивача в судовому засіданні було надано для огляду оригінал зазначеного вище договору та акту прийомки-передачі.

Відповідно до ст.ст. 1, 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999р. (з наступними змінами та доповненнями), господарська операція дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобовязань, власному капіталі підприємства. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після їх закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обовязкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах несе власник або уповноважений орган, який здійснює керівництво підприємством відповідно до законодавства та установчих документів.

Судом встановлено, що зазначений акт надання послуг з розподілу природного газу на відпуск ПАТ "Волиньгаз" відповідачу природного газу та його отримання ПАТ "Електрометрія" підписаний уповноваженими представниками сторін, скріплений відтисками печаток господарюючих субєктів, містить всі визначені законодавством обовязкові реквізити, в повному обємі відображає зміст та обсяги здійсненої сторонами на його підставі, згідно умов підписаного договору №09420069HWAP016 від 01.01.2016р. господарської операції.

Пунктом 6.4 договору від 01.01.2016р. №09420069HWAP016 сторонами передбачено, що оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок Оператора ГРМ, датою оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

Проте, ПАТ "Електрометрія взяті на себе згідно договору від 01.01.2016р. №09420069HWAP016 зобовязання в частині проведення з позивачем повних розрахунків по оплаті розподілено природного газу в січні-лютому місяці 2016 року природного газу не виконало, його вартість в повному обємі не оплатило у звязку з чим заборгувало ПАТ "Волиньгаз" 46681,80 грн.

Судом встановлено, що відповідні розрахунки (на суму платежів 9071,48 грн.) відповідачем здійснювались нерегулярно, з порушенням встановлених угодою термінів, у звязку з чим Споживачем у певні періоди допускалось прострочення платежів на той чи інший час. Сума боргу 46681,80 грн. включає в себе загальну вартість розподіленого природного газу 55753,28 грн., за мінусом часткової оплати 9071,48 грн. здійсненої боржником (докази оплати картка рахунку 361 та оборотно-сальдова відомість по рахунку 361 (а.с. 25-26).

Непроведення відповідачем належних розрахунків з позивачем виступило підставою для його звернення до суду з позовом про примусове стягнення суми існуючої заборгованості.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом встановлено, що в даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між ними договір на розподіл природного газу від 01.01.2016р. №09420069HWAP016 предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно з положеннями статті 193 Господарського кодексу України, статей 526, 527, Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобовязання.

Згідно із статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим до виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами договору, розподіл позивачем на виконання його умов відповідачу природного газу, його отримання ПАТ "Електрометрія" та непроведення при цьому всіх належних розрахунків і платежів, суд прийшов до висновку про підставність предявленого позивачем до відповідача позову в частині стягнення заборгованості в сумі 46681,80 грн.

Пунктом 8.2. договору від 01.01.2016р. №09420069HWAP016 сторонами передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).

Статтею 628 ЦК України визначено, що зміст договору становить умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (п. 1 ст. 549 ЦК України). Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязання.

У відповідності до положень статей 230, 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Законом щодо окремих видів зобовязань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

В даному випадку пунктом 8.2. договору від 01.01.2016р. №09420069HWAP016 сторонами визначена відповідальність боржника за несвоєчасне виконання зобовязань в частині оплати розподіленого природного газу та наданих послуг у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Отже, сторони у п. 8.2. договору від 01.01.2016р. №09420069HWAP016 визначили можливість нарахування штрафних санкцій у вигляді пені за невиконання покупцем умов договору щодо строків оплати вартості газу. Зазначений договір недійсним чи зміненим, зокрема, в частині п. 8.2. не визнавався. Відповідач зобовязання щодо оплати природного газу в повному обсязі не виконав, тому сплата пені є його договірним зобовязанням.

Враховуючи викладені положення договору та наявний факт прострочення відповідачем оплати отриманого та спожитого природного газу, позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення суми основної заборгованості 52 554,81 грн. було включено до ціни позову вимоги щодо стягнення з ПАТ "Електрометрія" пені в розмірі 5061,91 грн., нарахованої з врахуванням вимог ст. 232 Господарського кодексу України, положень Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" та умов п. 8.2. договору від 01.01.2016р. №09420069HWAP016 за період прострочки платежів за період з 10.02.2016р. по 25.04.2016р.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 5061,91 грн., перевіривши методику та періоди нарахування позивачем цієї суми, суд вважає, що останні підставні, відповідають фактичним обставинам справи та підлягають до задоволення у визначеному позивачем розмірі.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом засвідчується, що передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з представленими господарському суду розрахунками позивачем відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України було нараховано відповідачу 466,81 грн. суми збитків, завданих інфляцією, за період з 01.01.2016р. по 31.03.2016р., а також 344,29 грн. трьох процентів річних за період прострочки платежів з 10.02.2016р. по 25.04.2016р.

Розглянувши позовні вимоги в частині стягнення суми інфляційних та процентів річних, перевіривши методику їх нарахування, господарський суд вважає, що останні підставні, відповідають фактичним обставинам справи, а відтак підлягають до задоволення в повному обємі.

Беручи до уваги, що спір до суду було доведено з вини відповідача, витрати, повязані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи в суді (сплата судового збору), що поніс позивач, слід відшкодувати йому у відповідності до ст. 49 ГПК України за рахунок ПАТ "Електрометрія".

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 144, 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 525, 526, 527, 599, 625, 629, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Електрометрія" (43016, м. Луцьк, вул. Ковельська, 40, на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" (43025, м. Луцьк, вул. І. Франка, 12, ) 52 554,81 грн. (п'ятдесят дві тисячі пятсот пятдесят чотири гривні вісімдесят одна копійка) з них: (46 681,80 грн. основної заборгованості, 5061,91 грн. пені, 466,81 грн. інфляційних втрат, 344,29 грн. 3% річних) та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через господарський суд Волинської області до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено

01.06.2016

Суддя І. О. Гарбар