ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2016 р. Справа № 914/4277/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Дубник О.П.

Скрипчук О.С.

розглянувши апеляційну скаргу управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради м. Львів

на рішення господарського суду Львівської області від 29.02.2016 р.

у справі № 914/4277/15

за позовом: управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради м. Львів

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет спору

на стороні позивача: Галицької районної адміністрації Львівської міської ради м. Львів

про стягнення 14 411, 70 грн.

за участю представників сторін від:

позивача: не з'явився;

відповідача: ОСОБА_3 - за довіреністю №2302-вих. 1845 від 24.05.2016 р.;

третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 29.02.2016 р. (суддя П.Т.Манюк) позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради 14,33 грн., з яких 2,15 грн. пені, 12,18 грн. судового збору.

Рішення суду обґрунтоване тим, що позивачем не надано доказів звернення районної адміністрації до відповідача з вимогою щодо усунення порушень, зазначених у актах обстеження відкритого літнього майданчика, відповідно до п. 4.2.2 Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009р. № 2452, а також відсутні докази призупинення у встановленому порядку дії дозволу на встановлення відкритого літнього майданчика. В частині стягнення 2,15 грн. пені рішення суду мотивоване несвоєчасною оплатою за договором оренди, з врахуванням наявності у відповідача переплати зі сплати орендної плати за 2014 та 2015 роки в сумі 176, 88 грн.

Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду в частині відмови у стягненні донарахованої у десятикратному розмірі орендної плати в сумі 13 340, 30 грн. та прийняти нове рішення, яким стягнути вказану суму з відповідача. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що між сторонами у справі укладено договір на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення об'єктів соціально-культурного, торгівельного та іншого призначення. Проте, відповідачем було порушено умови договору, а саме: відповідно до акту обстеження від 09.04.2014 р., складеного працівниками Галицької районної адміністрації Львівської міської ради та КП «Адміністративно-технічне управління» встановлено, що відкритий літній майданчик не відповідає погодженому проекту в частині використовуваної площі: фактична площа відкритого літнього майданчика 21, 0 кв.м., а згідно паспорта 14, 0 кв.м. 23.05.2014 р. проведено повторне обстеження вказаного об"єкта, в якому зазначено, що вимогу щодо приведення літнього майданчика у відповідність до погодженого проекту відповідачем не виконано. Наступне обстеження від 24.07.2014 р. підтвердило факт невідповідності. Обстеженням від 30.10.2014р. встановлено, що відкритий літній майданчик приведено у відповідність до погодженого проекту шляхом його демонтажу. На підставі вищенаведених актів, комісією з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м. Львова вирішено провести донарахування в розмірі 13 340, 30грн. у зв'язку з збільшенням ставки орендної плати у десять разів через невідповідність літнього майданчика погодженому проекту, однак вказана сума відповідачем не сплачена.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не подано, однак в судовому засіданні представник відповідача заперечив щодо вимог апеляційної скарги, просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін. Свої заперечення обґрунтовує тим, що заборгованість в розмірі 13 340, 30 грн., яка утворилася внаслідок донарахування позивачем у зв'язку із збільшенням ставки орендної плати у десять разів через невідповідність відкритого літнього майданчика погодженому проекту, відповідач зазначає, що відповідно до «Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м. Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності» та згідно складених Галицькою районною адміністрацією актів, відповідачу повинні надсилатися (вручатися) вимоги (приписи) про усунення порушень, проте останньому такі вимоги не надходили. А відтак, відповідач не міг знати про те, що були виявлені порушення при встановленні літнього майданчика та про необхідність їх усунення, у зв'язку з чим такі нарахування є незаконними та необґрунтованими.

Представник апелянта в судове засідання не з'явився.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача у судовому засіданні, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено Львівським апеляційним господарським судом, 17.04.2014 р. між позивачем (орендодавцем) та відповідачем (орендарем) було укладено договір № Г-52-14 (П) на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення об'єктів соціально-культурного, торгівельного та іншого призначення.

Згідно п.п. 2.1, 2.2.2, 3.2. 7 вказаного договору, орендодавець зобов'язується надати у тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності на розміщення відкритого літнього майданчика площею 14, 0 кв.м. (тротуар, газон, тощо) за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1.

Орендар зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендодавцю вартість оренди окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності за діючими на день сплати розрахунковими ставками, визначеними згідно з Положенням про оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності для розміщення об'єктів соціально-культурного, торгівельного та іншого призначення.

Орендар сплачує позивачу плату за користування об'єктом площею 14, 0 кв.м. щомісячно, до 25 числа поточного місяця, у розмірі 200, 04 грн.

Термін дії договору встановлюється з 01.04.2014 р. до 31.10.2014 р. та з 01.04.2015 р. до 31.10.2015 р.

В подальшому, 28.09.2015 р. між сторонами була укладена угода № Г-52-14 (П) (Д-15) про внесення змін до договору, згідно якої до договору внесено зміни, а саме, підпункт 2.1.1 викладено в такій редакції: «Надати у тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності на розміщення відкритого літнього майданчика площею 14, 00 кв.м. до 12.07.2015 р., з 13.07.2015 р. надати у тимчасову оренду конструктивний елемент благоустрою комунальної власності на розміщення відкритого літнього майданчика площею 17, 15 кв.м. (тротуар, газон тощо) за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1». Пункт 3.2 договору викладено в такій редакції: «До 12.07.2015 р. орендар сплачує орендодавцеві плату за користування об'єктом площею 14.00 кв.м. щомісячно до 25 числа поточного місяця в розмірі (35,0*14,00*27*18*0,0084)/12*1,2 = 200,04 грн. (двісті гривень 04 копійки) за місяць, у тому числі ПДВ 33,34 грн. (тридцять три гривні 34 копійки. З 13.07.2015 р. орендар сплачує орендодавцеві плату за користування об"єктом площею 17, 15 кв.м. щомісячно до 25 числа поточного місяця у розмірі (35,0*17,15*27*18*0,0084)/12*1,2 = 245, 05 грн. (двісті сорок п'ять гривень 05 копійок) за місяць, в тому числі ПДВ 40,84 грн. (сорок гривень 84 копійки)».

Як підтверджується матеріалами справи, відповідно до акту обстеження від 09.04.2014р., складеного працівниками Галицької районної адміністрації Львівської міської ради та КП «Адміністративно-технічне управління» встановлено, що відкритий літній майданчик не відповідає погодженому проекту в частині використовуваної площі: фактична площа відкритого літнього майданчика 21, 0 кв.м., а згідно паспорта 14, 0 кв.м. 23.05.2014 р. проведено повторне обстеження вказаного об"єкта, в якому зазначено, що вимогу щодо приведення літнього майданчику у відповідність до погодженого проекту відповідачем не виконано. Наступне обстеження від 24.07.2014 р. підтвердило факт невідповідності.

Обстеженням від 30.10.2014 р. встановлено, що відкритий літній майданчик приведено у відповідність до погодженого проекту шляхом його демонтажу.

На підставі вищенаведених актів, комісією з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м. Львова вирішено провести донарахування в розмірі 13 340, 30 грн. у зв'язку з збільшенням ставки орендної плати у десять разів через невідповідність літнього майданчика погодженому проекту, однак вказана сума орендарем не сплачена, що і стало підставою звернення до суду. Крім цього, недоплачена орендна плата, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь становить суму в розмірі 849, 29 грн. На підставі п. 4.1 договору, позивач також просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 222, 11 грн. (з урахуванням заяви позивача про зменшення позовних вимог).

При прийнятті постанови судова колегія виходила з такого.

Відповідно до ст. 193, 283 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. А за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

За договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, у 2014 році розмір орендної плати за розміщення літнього майданчика становив 1 400, 28 грн. (7 місяців оренди літнього майданчика х 200, 04 грн.), однак відповідачем сплачено 1 401, 00 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку відповідача № 83 за період з 01.01.2014 р. по 31.12.2014 р.

З урахуванням змін внесених до договору, у 2015 р. розмір орендної плати становив 1 562, 89 грн. (3 х 200, 04 грн. + 227, 62 грн.(орендна плата за липень) + 3 х 245, 05 грн.), проте відповідачем було сплачено 1 739, 05 грн., що підтверджується квитанціями від 29.10.2015 р. № № 41, 42, 43, 44, 45, 46, 47, що долучені до матеріалів справи.

Таким чином, у відповідача щодо сплати орендної плати у 2014 р. виникла переплата в розмірі 0, 72 грн., а у 2015 р. у нього виникла переплата в розмірі 176, 16 грн.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з орендної плати в розмірі 849, 29 грн. є необґрунтовані та не підтверджені матеріалами справи, а відтак в їх задоволенні слід відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача донарахувань орендної плати, нарахованих на підставі п. 4.2 договору, судова колегія звертає увагу на наступне.

Згідно з п. 3.3. 4.2 зазначеного договору, конкретні розміри орендованої площі встановлюються при видачі (перереєстрації) дозволу/паспорта на розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення відповідно до пункту 2 Положення про оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності для розміщення об'єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення на підставі представленої і погодженої у встановленому порядку проектної документації.

При невідповідності встановленого об'єкта соціально-культурного, торговельного та іншого призначення погодженому проекту, ставка орендної плати збільшується у десять разів на період до усунення відхилень від проекту до часу його демонтажу або отримання дозволу на його розміщення.

У паспорті відкритого літнього майданчика № 52, виданому відповідачу, зазначено площу відкритого літнього майданчика - 14, 00 кв. м.

Відповідно до п. 4.2.1, 4.2.2, 4.2.4, 4.2.9 Порядку отримання дозволів на встановлення відкритих літніх майданчиків у м.Львові біля об'єктів ресторанного господарства для здійснення підприємницької діяльності, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 05.03.2009р. № 2452, районні адміністрації здійснюють контроль відповідності фактично встановлених літніх майданчиків погодженим проектам.

Районні адміністрації звертаються до суб'єктів підприємницької діяльності з вимогою щодо усунення порушень у визначений термін, а у разі невиконання цієї вимоги - вносять подання управлінню архітектури департаменту містобудування про скасування дозволу.

Всі приписи і повідомлення про усунення порушень цього Порядку направляються суб'єктам підприємницької діяльності у письмовій формі поштою або подаються уповноваженим представником особисто і реєструються у відповідному журналі.

У разі встановлення невідповідності об'єкта погодженому проекту (про що складається відповідний акт з переліком всіх відхилень), дія дозволу на встановлення відкритого літнього майданчика призупиняється на термін до 1 місяця. Протягом цього терміну суб'єкт господарювання зобов'язаний усунути всі відхилення від погодженого проекту. У разі неприведення об'єкта у відповідність до погодженого проекту впродовж терміну призупинення дозволу він анулюється.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом, докази поштового направлення відповідачу складених працівниками Галицької районної адміністрації та КП «Адміністративно-технічне управління» актів обстеження відкритого літнього майданчика від 09.04.2014 р., від 23.05.2014 р., від 24.07.2014 р. від 30.10.2014 р., що складені в односторонньому порядку та без залучення відповідача, відсутні. Крім того, відсутні докази вручення таких актів відповідачу особисто.

Також, позивачем не надано доказів звернення районної адміністрації до відповідача з вимогою щодо усунення порушень, зазначених у актах обстеження відкритого літнього майданчика, у відповідності до п. 4.2.2 вищевказаної ухвали. Відсутні докази призупинення у встановленому порядку дії дозволу на встановлення відкритого літнього майданчика.

Отже, ненаправлення актів обстеження відкритого літнього майданчика та вимог про усунення порушень відповідачу позбавило його права та можливості усунути в місячний строк відхилення від погодженого проекту у випадку, якщо таке відхилення мало місце, як це передбачено п. 4.2.9 ухвали. Акт обстеження від 30.10.2014 р., яким встановлено, що відкритий літній майданчик приведено у відповідність до погодженого проекту шляхом його демонтажу не може бути належним доказом, що підтверджує наявність порушень. Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд у постанові від 19.01.2016 р. у справі №914/1342/15.

Враховуючи наведене, судова колегія погоджується з позицією місцевого господарського суду, що донарахування комісією з розгляду нарахувань та заборгованості по оплаті за використання нежитлових приміщень територіальної громади м. Львова орендної плати відповідачу в десятикратному розмірі в розмірі 13 340, 30 грн. є безпідставним, а відтак позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Згідно п. 4.1 договору передбачено, що у разі протермінування платежів, передбачених п. 3.2 договору, орендар сплачує на користь орендодавця пеню від суми протермінованого платежу за кожен день протермінування згідно з діючим на цей період законодавством, але не вище подвійної облікової ставки НБУ.

У зв'язку з тим, що відповідачем за сезон 2015 р., який тривав з 01.04.2015 р. по 12.07.2015 р. орендна плата не була своєчасно сплачена (оплата проведена лише 29.10.2015р.), позивачем при зменшенні позовних вимог було нараховано відповідачу пеню в розмірі 222, 11 грн., виходячи із суми існуючої заборгованості. Однак, місцевий господарський суд правомірно звернув увагу, що позивачем для розрахунку пені невірно визначено суму заборгованості (не враховано умови угоди від 28.09.2015 р. № Г-52-14 (П) (Д-15) про внесення змін до договору, якою внесені зміни до розміру оредної плати у 2015 році, зокрема до 12.07.2015 р. розмір орендної плати становив 200,04 грн., а з 13.07.2015 р. - 245, 05 грн.), що призвело до невірного розрахунку розміру пені, відтак правильний розмір пені (з урахуванням періоду її нарахування зазначеного в заяві про зменшення позовних вимог), повинен становити суму в розмірі 179, 03 грн.

А тому, зважаючи, на наявність у відповідача переплати зі сплати орендної плати за 2014 та 2015 роки в сумі 176, 88 грн. та думку представника відповідача, висловлену в судовому засіданні щодо можливості зарахування вказаної переплати в рахунок часткової сплати пені, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованою позицію суду першої інстанції, що з відповідача необхідно стягнути пеню в розмірі 2, 15 грн.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог, заявлених у апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення прийняте із дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, тому підстав для його зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 29.02.2016 р. у справі

№ 914/4277/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи скеровуються в господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06.06.2016 р.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

Судді Дубник О.П.

Скрипчук О.С.