УХВАЛА

01.06.2016Справа № 52/439
Суддя Чебикіна С.О., розглянувши скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на неправомірні дії Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві у справі № 52/439 за позовом Акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" в особі Структурного відокремленого підрозділу "Енергозбут Київенерго" до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 16 560,20 грн., за участю представників стягувача - Шмигельської С.М., довіреність №91/2015/10/21-6 від 21.10.2015 року, боржника (заявника) - ОСОБА_3, довіреність №б/н від 14.01.2014 року, ВДВС - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 11.09.2009 р. по справі №52/439 позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 14 850 грн. 24 коп. боргу, 1 466 грн. 18 коп. інфляційної складової боргу, 243 грн. 78 коп. 3% річних, 165 грн. 60 коп. витрат по оплаті державного мита та 312 грн. 50 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання рішення господарського суду м. Києва від 11.09.2009 року у справі № 52/439 12 жовтня 2009 року видано наказ.

13.04.2016 року до загального відділу діловодства суду надійшла скарга Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на неправомірні дії Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві. Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.04.2016 року розгляд скарги призначено на 18.05.2016 року.

18.05.2016 року представником стягувача в судовому засіданні надано заперечення на скаргу.

В судове засідання 01.06.2016 року представник ВДВС не з'явився, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Зважаючи на те, що відповідно до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка представника ВДВС не є перешкодою для розгляду скарги по суті, суд вважає за можливе провести судове засідання та розглянути скаргу по суті за відсутності представника ВДВС.

Скаржником в даній скарзі заявлено вимоги про визнання протиправними дії органу Державної виконавчої служби по відкриттю 15.02.2016 року виконавчого провадження та по накладенню 15.02.2016 року арешту на все майно боржника ВП №50112035 та про скасування постанови відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в місті Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №50112035 від 15.02.2016 року з тих підстав, що стягувачем було пропущено встановлений строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Розглянувши подану скаргу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

За заявою стягувача 21.10.2010 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в місті Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу №52/439 від 11.09.2009 року ВП №40988167.

25.06.2015 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в місті Києві було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві без виконання ВП №40988167 у зв'язку з тим, що за боржником майна на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості не виявлено.

03.02.2016 р. стягувачем повторно пред'явлено наказ №52/439 від 11.09.2009 року до виконання.

15.02.2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в місті Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50112035.

15.02.2016 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції в місті Києві було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №50112035.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон України).

У відповідності до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України "Про виконавче провадження".

В силу ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Наказ суду, що виданий у справі 52/439 було повернуто стягувачеві 25.06.2015 року у зв'язку з тим, що за боржником майна на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості не виявлено.

Повернення виконавчого документа стягувачу у редакції положень закону, чинній на час повторного звернення стягувача з заявою про примусове виконання рішення суду за наказом у справі №52/439, регламентовано ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", де у ч. 5 зазначено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Статтею 22 Закону регламентовані строки пред'явлення виконавчих документів до виконання, і згідно з редакцією закону чинною після прийняття Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)", виконавчі документи можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Таким чином, у відповідності до вимог ст.ст. 22, 23, 47 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач мав право повторно пред'явити вищевказаний виконавчий документ для виконання протягом трьох років з 25.06.2015 року.

Тобто, підстави вважати пропущеним строк пред'явлення до виконання виконавчого документу станом на 15.02.2016р. (дата винесення оскаржуваних постанов) відсутні.

За наведених обставин, дії державного виконавця з виконання наказу №52/439 від 11.09.2009 року та оскаржувані постанови ВП 50112035 від 15.02.2016р. є правомірними.

Судом не встановлено порушень Закону при виконанні державним виконавцем наказу №52/439 від 11.09.2009 року.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Скаржником не доведено суду та не надано відповідних доказів на підтвердження неправомірності прийняття оскаржуваних постанов.

За таких обставин, правові підстави для задоволення даної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 на неправомірні дії Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві у справі № 52/439 відмовити.

Суддя С.О. Чебикіна