ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"27" травня 2016 р.Справа № 5017/2643/2012

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 15.06.2015р.;

Від відповідача (скаржника): ОСОБА_3 за довіреністю від 04.01.2016р.;

Від органу ДВС: ОСОБА_4 за довіреністю від 28.03.2016р.;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу публічного акціонерного товариства „Одесагаз (вх. № 2-1678/16 від 01.04.2016р.) на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України в порядку, передбаченому ст. 121-2 ГПК України, по справі за позовом дочірньої компанії „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України про стягнення 111 029 341,03 грн., а також за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства „Одесагаз до дочірньої компанії „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України про визнання недійсним договору, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 22.10.2012р. по даній справі, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04.12.2012р. та постановою Вищого господарського суду України від 28.05.2013р., первісний позов було задоволено частково, присуджено до стягнення із публічного акціонерного товариства „Одесагаз (далі по тексту ПАТ „Одесагаз) на користь дочірньої компанії „Газ України Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України (далі по тексту ДК „Газ України) суму основного боргу в розмірі 32 163 892,93 грн., три відсотки річних в сумі 1 938 473,77 грн., збитки від інфляції в сумі 3 731 380,04 грн., пеню в сумі 700 000 грн., судовий збір в сумі 24 929,81 грн.; у задоволенні решти вимог первісного позову відмовлено; в задоволенні зустрічного позову публічному акціонерному товариству „Одесагаз було відмовлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.01.2014р. по даній справі, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.02.2014р. та постановою Вищого господарського суду України від 14.05.2014р., було розстрочено виконання рішення господарського суду Одеської області від 22.10.2012р. по даній справі про стягнення заборгованості в загальному розмірі 38 558 676,55 грн. на 60 місяців наступним чином: протягом періоду з січня 2014р. по грудень 2018р. включно ПАТ „Одесагаз зобовязане щомісячно перераховувати на користь ДК „Газ України грошові кошти в сумі 642 644 грн. 91 коп.; протягом січня 2019р. ПАТ „Одесагаз зобовязане перерахувати на користь ДК „Газ України грошові кошти в сумі 642 626 грн. 86 коп.

01.04.2016р. до суду надійшла скарга ПАТ „Одесагаз (вх. № 2-1678/16) на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України в порядку, передбаченому ст. 121-2 ГПК України, у відповідності до якої скаржник просить суд визнати неправомірними дії даного органу державної виконавчої служби, які полягають у винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 35920627 від 24.03.2016р., а також скасувати вказану постанову. Вказана скарга ПАТ „Одесагаз була призначена до розгляду в засіданні суду.

Позивач власної правової позиції по суті поданої ПАТ „Одесагаз скарги суду не навів.

В свою чергу, Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України повністю заперечує проти задоволення поданої відповідачем скарги.

Розглянувши скаргу ПАТ „Одесагаз на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

В силу приписів ст. 121 2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як вбачається із матеріалів справи, виданий господарським судом наказ від 11.12.2012р. по справі № 5017/2643/2012 про стягнення із ПАТ „Одесагаз на користь ДК „Газ України суми основного боргу в розмірі 32 163 892,93 грн., трьох відсотків річних в сумі 1 938 473,77 грн., збитків від інфляції в сумі 3 731 380,04 грн., пені в сумі 700 000 грн. та судового збору в сумі 24 929,81 грн., а загалом заборгованості в сумі 38 558 676,55 грн. був предявлений стягувачем ДК „Газ України для примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, у звязку з чим, останнім згідно з постановою від 10.01.2013р. було відкрите відповідне виконавче провадження ВП № 35920627. ПАТ „Одесагаз було надано семиденний строк на добровільне виконання вимог виконавчого документу. Примірник постанови про відкриття виконавчого провадження був отриманий боржником 15.01.2013р., про що свідчить відповідне наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Постановою від 11.09.2013р. виконавче провадження № 35920627 із примусового виконання наказу суду від 11.12.2012р. по даній справі було зупинене на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження у звязку із включенням ПАТ „Одесагаз до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості на строк дії відповідної процедури відповідно до Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу.

У звязку із тим, що процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діяла до 01.01.2014р., державним виконавцем було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження ВП № 35920627 від 15.01.2014р.

В подальшому, ухвалою господарського суду Одеської області від 17.01.2014р. по даній справі, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.02.2014р. та постановою Вищого господарського суду України від 14.05.2014р., було розстрочено виконання рішення господарського суду Одеської області від 22.10.2012р. по даній справі про стягнення заборгованості в загальному розмірі 38 558 676,55 грн. на 60 місяців наступним чином: протягом періоду з січня 2014р. по грудень 2018р. включно ПАТ „Одесагаз зобовязане щомісячно перераховувати на користь ДК „Газ України грошові кошти в сумі 642 644 грн. 91 коп.; протягом січня 2019р. ПАТ „Одесагаз зобовязане перерахувати на користь ДК „Газ України грошові кошти в сумі 642 626 грн. 86 коп.

Постановою державного виконавця від 30.12.2014р. виконавче провадження № 35920627 було знов зупинене підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України „Про виконавче провадження у звязку із включенням ПАТ „Одесагаз до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості, оскільки строк даної процедури був продовжений до 01.01.2016р.

Оскільки до Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу було внесено зміни, наслідком яких стало скорочення тривалості процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу до 01.09.2015р., Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України було винесено постанову від 08.09.2015р. про поновлення виконавчого провадження ВП № 35920627.

При цьому, відповідно до постанови від 24.03.2016р. із ПАТ „Одесагаз було стягнуто виконавчий збір в сумі 3 855 867,66 грн. за невиконання вимог наказу суду від 11.12.2012р. у визначений державним виконавцем строк.

Однак, за переконанням ПАТ „Одесагаз, вищезазначена постанова Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 24.03.2016р., винесена в межах виконавчого провадження № 35920627, про стягнення із боржника виконавчого збору в сумі 3 855 867,66 грн. є незаконною та протиправною, що й зумовило звернення ПАТ „Одесагаз до суду із даною скаргою.

Вирішуючи питання про обґрунтованість доводів скарги, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як свідчить зміст оскаржуваної постанови, державним виконавцем було стягнуто із ПАТ „Одесагаз виконавчий збір в сумі 3 855 867,66 грн., що складає 10% від загальної суми майнових вимог стягувача за виконавчим документом 38 558 676,55 грн.

В той же час, ухвалою господарського суду Одеської області від 17.01.2014р. по даній справі, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.02.2014р. та постановою Вищого господарського суду України від 14.05.2014р., було розстрочено виконання рішення господарського суду Одеської області від 22.10.2012р. по даній справі про стягнення заборгованості в загальному розмірі 38 558 676,55 грн. на 60 місяців наступним чином: протягом періоду з січня 2014р. по грудень 2018р. включно ПАТ „Одесагаз зобовязане щомісячно перераховувати на користь ДК „Газ України грошові кошти в сумі 642 644 грн. 91 коп.; протягом січня 2019р. ПАТ „Одесагаз зобовязане перерахувати на користь ДК „Газ України грошові кошти в сумі 642 626 грн. 86 коп.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 7 ст. 28 Закону України „Про виконавче провадження у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних пред'явлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

У разі виконання рішення, за яким закінчився строк для його самостійного виконання, але судом встановлено відстрочку чи розстрочку виконання рішення, виконавчий збір стягується в порядку, встановленому цим Законом, шляхом виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження.

При цьому, частиною 3 ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження виконавчий документ, виданий на підставі рішення, яким надано відстрочку виконання, приймається державним виконавцем до виконання після закінчення строку відстрочки в межах строку, встановленого для його пред'явлення.

З огляду на наведені положення закону, господарський суд доходить висновку, що державний виконавець вправі вживати заходи із примусового виконання рішення виключно щодо суми, з приводу якої на момент здійснення виконавчих дій сплив строк надання розстрочки. В той же час, решта платежів, які мають здійснюватись боржником в майбутньому згідно затвердженого судом графіку розстрочки виконання рішення не підлягають виконанню у примусовому порядку.

Таким чином, державний виконавець був вправі стягувати із ПАТ „Одесагаз виконавчий збір виключно щодо суми, яка на момент винесення відповідної постанови про стягнення виконавчого збору підлягала стягненню відповідно до затвердженого судом графіку розстрочки виконання рішення.

В той же час, в порушення наведених норм закону, державним виконавцем було стягнуто із ПАТ „Одесагаз виконавчий збір в сумі 3 855 867,66 грн., що складає 10% від загальної суми майнових вимог стягувача за виконавчим документом 38 558 676,55 грн., та без урахування наданої суми розстрочки виконання рішення суду.

Будь-які інші доводи, повязані із порушенням державним виконавцем вимог закону, а саме з приводу стягнення виконавчого збору при невжитті Відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України реальних заходів примусового виконання рішення, спростовуються змістом ч. 1 ст. 28 Закону України „Про виконавче провадження, якою передбачено, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Твердження про повне фактичне виконання боржником вимог виконавчого документа на час винесення спірної постанови також не приймаються до уваги судом, оскільки доказів обізнаності державного виконавця із відповідними обставинами скаржником суду надано не було. Факт надходження до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України заяви про повернення виконавчого документу стягувачеві також не може впливати на законність спірної постанови, оскільки відповідна заява ДК „Газ України датована 07.04.2016р., тобто була складена пізніше за оскаржувану постанову.

В сукупності вищевикладені обставини свідчать про відсутність правових підстав для стягнення із ПАТ „Одесагаз виконавчого збору у визначеному державним виконавцем розмірі, оскільки, в даному випадку, державний виконавець був зобовязаний врахувати умови наданої судом розстрочки виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України „Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Положеннями ст. 83 Закону України „Про виконавче провадження" передбачено, що постанови органів державної виконавчої служби підлягають скасуванню у випадку їх невідповідності вимогам закону.

Згідно з п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012р. за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні, виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє .

За таких обставин, господарський суд доходить висновку про необхідність визнання незаконними дій Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо винесення в межах виконавчого провадження № 35920627 постанови від 24.03.2016р.. про стягнення із боржника виконавчого збору, а також про необхідність визнання даної постанови незаконною. З огляду на викладене, вимоги скарги ПАТ „Одесагаз підлягають задоволенню як законні та обґрунтовані.

Підсумовуючи всі вищевикладені обставини, господарський суд дійшов висновку про необхідність задоволення скарги ПАТ „Одесагаз (вх. № 2-1678/16 від 01.04.2016р.) шляхом визнання неправомірними дій Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, які полягають у винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 24.03.2016р. ВП № 35920627, а також шляхом визнання незаконною даної постанови.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 86, 121-2 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу публічного акціонерного товариства „Одесагаз (вх. № 2-1678/16 від 01.04.2016р.) подану в передбаченому ст. 121-2 ГПК України порядку, на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, які полягають у винесенні постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 24.03.2016р. ВП № 35920627.

3. Визнати незаконною постанову Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України про стягнення із боржника виконавчого збору від 24.03.2016р. ВП № 35920627.

Згідно зі ст.ст. 106, 111-13, ч. 3 ст. 121-2 ГПК України ухвалу може бути оскаржено в апеляційному та касаційному порядку.

Суддя С.П. Желєзна