ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" червня 2016 р.Справа № 5017/1641/2012
Господарський суд Одеської області у складі: головуючого судді Волкова Р.В., судді Зайцева Ю.О. та судді Літвінова С.В., розглянувши скаргу Приватного підприємства „КОМУНСЕРВІС ПЛЮС (зареєстрована за вхід. № 2-1214/16 від 09.03.2016р.) на бездіяльність державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Комінтернівського РУЮ ОСОБА_1 в порядку ст.1212 ГПК України по справі №5017/1641/2012.

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЬГОСПМАШПОСТАЧ";

до відповідача: Приватного підприємства "КОМУНСЕРВІС ПЛЮС";

про стягнення 20113,21грн.

встановив:

Рішенням господарського суду Одеської області від 06.07.2012 р. по справі № 5017/1641/2012 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю „Сільгоспмашпостач до приватного підприємства „Комунсервіс Плюс та з останнього стягнуто 16069,50грн. основного боргу, 829,81грн. неустойки, 3213,90грн. штрафу, 1610грн. судового збору.

На виконання вищевказаного рішення господарським судом Одеської області 23.07.2012 р. видано відповідний наказ.

Від Комунального підприємства теплових мереж "Южтеплокомуненерго" 09.03.2016р. до господарського суду Одеської області надійшла скарга б/н від 04.03.2016р. (зареєстрована за вхід. ГСОО №2-1214/16) на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Комінтернівського районного управління юстиції в Одеській області (далі - Відділ) в порядку ст. 121-2 ГПК України.

В своїй скарзі заявник посилається на відкриття виконавчого провадження, накладання арештів на рахунки відповідача, повну сплату боржником суми боргу та виконавчого збору, інформування про це відділ державної виконавчої служби, невжиття останнім будь-яких заходів для закриття виконавчого провадження та зняття арештів та на інші вказані у скарзі обставини.

Представник позивача в судове засідання не зявився, письмових пояснень по суті скарги не надав.

Представник Відділу на численні виклику до суду не зявився, пояснень у письмовому чи усному вигляді не надав, заперечень проти вимог заявника не представив.

Не зважаючи на ігнорування Відділом вимог суду щодо надання пояснень та ненадання будь-яких документів виконавчого провадження, суд вважає за необхідне розглянути скаргу за наявними документами та не ставити можливість розгляду скарги в порядку ст.121-2 ГПК України у залежність від поведінки Відділу під час такого розгляду. Суд враховує право заявника на доступне правосуддя, розумний строк судового розгляду та на справедливий суд.

Дослідивши матеріали скарги та доводи заявника, господарський суд дійшов висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

Як вже зазначалось раніше, Рішенням господарського суду Одеської області від 06.07.2012р. по справі № 5017/1641/2012 з відповідача на користь позивача було стягнуто 16069,50грн. основного боргу, 829,81грн. неустойки, 3213,90грн. штрафу, 1610грн. судового збору та 23.07.2012 р. виданий наказ про примусове виконання рішення. Всього з урахуванням судового збору підлягало стягненню 21723,21грн.

Відповідно до ст.1 Закону України „Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до п.1 ст.2 вказаного Закону, примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Пунктом 2 статті визначено, що примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу" (далі - державні виконавці).

В судовому засіданні представник відповідача пояснив, що він не в змозі надати постанову про відкриття виконавчого провадження, оскільки в нього її немає, у ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження йому відмовляють з різних підстав, постанови про арешт коштів він зміг отримати лише в установі банку.

Відділом вказані обставини не спростовані.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем до матеріалів справи надані докази оплати за квитанцією № 38 від 29.09.2015р. - 21723,21грн., за квитанцією № 38/КЗ від 29.09.2015р. - 150грн. Надані копії містять штамп Відділу від 29.09.2015р. та відмітку що оригінали квитанцій знаходяться в матеріалах справи.

Також відповідачем наданий чек про оплату 2227,22грн. від 29.09.2015р., оригінал оглянутий судовою колегією в судовому засіданні.

Як квитанція № 38 від 29.09.2015р. так і чек від 29.09.2015р. містять посилання на номер господарської справи.

З урахуванням викладеного, судова колегія встановила, що відповідачем було сплачено як суму присуджену до стягнення за наказом суду з урахуванням судового збору, так і суму виконавчого збору. Так, відповідно до ст.28 Закону України „Про виконавче провадження, виконавчий збір підлягає сплаті у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню.

Фактично рішення суду по справі № 5017/1641/2012 виконано. Відділ був повідомлений відповідачем про виконання рішення суду з наданням відповідного платіжного документу. Також відповідач звертався з клопотаннями про припинення виконавчого провадження за таких обставин.

Підпункт 8 п.1 ст.49 Закону України „Про виконавче провадження чітко вказує, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому згідно з п.1 ст.50 Закону, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження.

Відповідно до п.2 ст.50 Закону, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

За таких обставин, обовязок державного виконавця у разі повної сплати боржником за виконавчим документом полягав у закритті виконавчого провадження із зняттям всіх накладених арештів.

Доказів вчинення Відділом вказаних дій суду не надано.

Відповідно до п.9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17 жовтня 2012 року „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За таких обставин суд вважає скаргу в порядку ст. 121-2 Господарського процесуального Кодексу України обґрунтованою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1, 2, 49, 50 Закону України „Про виконавче провадження ст.ст. 32, 33, 43 86, 121-2 Господарського процесуального Кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити скаргу Приватного підприємства „КОМУНСЕРВІС ПЛЮС (зареєстрована за вхід. № 2-1214/16 від 09.03.2016 р.) на бездіяльність державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Комінтернівського РУЮ ОСОБА_1 в порядку ст.1212 ГПК України по справі №5017/1641/2012.

2. Визнати незаконною бездіяльність старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Комінтернівського РУЮ ОСОБА_1, в частині не винесення постанов про закінчення виконавчих проваджень № 34179139 та № 42130892 та в частині не зняття арештів з коштів, що знаходяться на рахунках: Южне ГРУ ПАТ КБ „Приватбанк місто Одеса, рахунок № 9761 (код валюти 980), № 0117 (код валюти 980), МФО 328704, , накладеного постановою від 23.04.2013 р. (ВП № 34179139), не зняття арешту з коштів, що знаходяться на рахунках № 0142, № 4426 в Южне ГРУ ПАТ КБ „Приватбанк, місто Одеса, МФО 328704, , накладеного постановою від 14.04.2014 р. (ВП № 42130892).

3. Зобовязати відділ державної виконавчої служби Комінтернівського РУЮ винести постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП № 34179139 та ВП № 42130892 щодо стягнення з Приватного підприємства "КОМУНСЕРВІС ПЛЮС на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СІЛЬГОСПМАШПОСТАЧ" суми боргу відповідно до наказу господарського суду Одеської області № 5017/1641/2012 від 23.07.2012 р., на підставі п.8 ч. 1 ст.49 Закону України „Про виконавче провадження, про зняття арешту з коштів, що знаходяться на рахунках: Южне ГРУ ПАТ КБ „Приватбанк місто Одеса, рахунок № 9761 (код валюти 980), № 0117 (код валюти 980), МФО 328704, , накладеного постановою від 23.04.2013 р. (ВП № 34179139), не зняття арешту з коштів, що знаходяться на рахунках № 0142, № 4426 в Южне ГРУ ПАТ КБ „Приватбанк, місто Одеса, МФО 328704, , накладеного постановою від 14.04.2014 р. (ВП № 42130892).

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Головуючий суддя Р.В. Волков

Суддя Ю.А.Зайцев

Суддя С.В.Літвінов