ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року Справа № 915/461/16

Позивач ОСОБА_1 особа-підприємець ОСОБА_2,

вул. 25 років Жовтня, 12А, с. Мигія, Первомайський район, Миколаївська область, 55223

Відповідач ОСОБА_3 сільськогосподарське підприємство ім. Т.Г. Шевченка,

вул. Городня, 2А, с. Синюхин Брід, Первомайський район, Миколаївська область, 55234

Суддя Дубова Т.М.

ПРИСУТНІ:

Від позивача - ОСОБА_2

ОСОБА_4 довіреність від 20.05.2016 року

Від відповідача - ОСОБА_5 довіреність від 09.03.2016 року

СУТЬ СПОРУ стягнення за договором № ТЕО-ВАЛ-ШЕВЧ-15/09-2015 від 15.09.2015 року суми 83 948,67 грн., з яких: 73 029,97 грн. основний борг, 9401,34 грн. пеня, 876,36 грн. інфляція, 641,00 грн. 3% річних

Заявою про збільшення позовних вимог від 02.06.16 року позивач просить стягнути з відповідача суму 90 982,29 грн., з яких: 73 029,97 грн. основний борг, 15 986,01 грн. пеня, 876,36 грн. інфляція, 1 089,95 грн. 3% річних.

Враховуючи, що відповідно до ст.22 ГПК України, позивач скористався своїм правом до прийняття рішення, заява про збільшення позовних вимог своєчасно надіслана відповідачу, справа розглядається за заявою від 02.06.2016 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі - позивач) звернулась до господарського суду Миколаївської області з позовом до приватного сільськогосподарського підприємство ім. Т.Г. Шевченка (надалі - відповідач) про стягнення за договором № ТЕО-ВАЛ-ШЕВЧ-15/09-2015 від 15.09.2015 року суми 90 982,29 грн., з яких: 73 029,97 грн. основний борг, 15 986,01 грн. пеня, 876,36 грн. інфляція, 1 089,95 грн. 3% річних за період з 02.12.15 р. по 01.06.16 р., обґрунтовуючи свої вимоги ст.ст. 509, 526, 530, 546, 612, 625, 628, 629, 901, 603 ЦК України, ст. 231 ГК України.

Відповідач надав відзив, яким позов заперечив, посилаючись на те, що сума, яку позивач просив стягнути не відповідає дійсності, оскільки, 15.09.15 року між сторонами було укладено договір поставки нафтопродуктів, відповідно до якого позивач прийняв у власність та зобовязався оплатити відповідачу вартість нафтопродуктів в сумі 11 588,22 (згідно специфікації № 1 та видаткової накладної № 66 від 20.11.15 р.).

20.11.15 року між сторонами був підписаний акт № 1 про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якого однорідні зобовязання сторін щодо виплати одна одній 11 588,22 грн. припинені.

Згідно п. 2 зазначеного акту зобовязання виникло відповідно до договору № ТЕО-ВАЛ-ШЕВЧ-15/09-2015 від 15.09.2015 року (детальніше викладено у відзиві).

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та надавши їм юридичної оцінки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані не в повному обсязі, тому підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

15.09.2015 року сторони уклали договір № ТЕО-ВАЛ-ШЕВЧ-15/09-2015 про надання транспортно-експедиторських послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом (а.с. 9-13), відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, позивач зобовязався організувати перевезення вантажу автомобільним транспортом (відповідно із товарно-транспортною накладною) до відповідного пункту призначення у встановлений договором або замовленням строк та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (вантажоодержувачу), а відповідач сплатити за організацію перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно п. 6.1 договору він набрав чинності з моменту його підписання сторонами та діяв до 31.12.2015 року, а в частині не виконаних зобовязань, що виникли протягом строку дії цього договору до повного виконання.

Відповідно до п. 2.1 договору його ціна дорівнює сумарній вартості наданих позивачем та прийнятих відповідачем послуг, повязаних із перевезенням вантажу протягом дії цього договору та відображаються в актах приймання-передачі послуг.

Пунктами 2.3, 2.6 договору передбачено, що плата за послуги здійснюється після їх фактичного надання, протягом 30 банківських днів з моменту отримання оригіналів документів (товарно-транспортна накладна з відміткою про отримання вантажу, затверджена форма реєстру) та факту підписання актів передачі-прийняття наданих послуг. Датою надання послуг є дата підписання сторонами акту приймання-передачі послуг.

15.09.15 року сторонами підписано додаткову угоду № 1 (а.с. 14), якою внесено зміни до п. 2.3 договору та встановлено, що плата за послуги здійснюється після їх фактичного надання, протягом 7 банківських днів з моменту отримання оригіналів документів, зазначених вище та факту підписання актів передачі-прийняття наданих послуг.

На виконання умов договору № ТЕО-ВАЛ-ШЕВЧ-15/09-2015 позивач виконав роботи, про що сторонами складено та підписано акт прийому-передачі виконаних робіт від 20.11.2015 р. на суму 73 029,97 грн., згідно якого автомобілями позивача марки МАЗ № НОМЕР_1 за період з 01.09.15 року по 31.10.15 року перевезено 462,84 т. зерна на елеватор відповідача (а.с. 15).

Згідно п. 3.3.6 договору відповідач зобовязаний сплатити позивачу за надані послуги встановлену суму.

За змістом ст.ст. 901, 903, 905 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідач свої зобовязання за договором не виконав, за надані позивачем послуги на суму 73 029,97 грн. не розрахувався.

Проте, як зазначалось вище, 15.09.15 року між сторонами був підписаний договір поставки нафтопродуктів (ТО), відповідно до якого відповідач зобовязався поставити та передати у власність позивача нафтопродукти у кількості, в асортименті, за ціною, на умовах та в строки, що передбачені в специфікаціях до даного договору, а позивач прийняти нафтопродукти та оплатити їх загальну вартість на умовах даного договору.

Згідно специфікації № 1 та видаткової накладної № 66 від 20.11.15 р. позивач прийняв від відповідача 714 літрів палива дизельного на загальну суму 11 588,22 грн.

20.11.15 року між сторонами був підписаний акт № 1 про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якого сторони, маючи одна до одної зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, дійшли згоди, на підставі ст. 601 ЦК України, про зарахування таких зустрічних вимог, що випливають із договору № ТЕО-ВАЛ-ШЕВЧ-15/09-2015 від 15.09.2015 року, укладеного між сторонами.

Вказані зобовязання припиняються у повному обсязі, оскільки, зустрічні вимоги є рівними (п. 6 акту).

Згідно ч. 1 ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 73 029,97 грн. основного боргу підлягають задоволенню частково на суму 61 441,75 грн. (73 029,97 грн. - 11 588,22 грн.).

Відповідно до ст.ст. 526, 625 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок інфляції, суд встановив, що вона складає суму більшу, ніж заявлено позивачем, проте, підлягає задоволенню в сумі 876,36 грн., заявленій позивачем на підставі ст. 625 ЦК України.

Щодо нарахованих позивачем 3% річних в сумі 1 089,95 грн. за період з 02.12.15 р. по 01.06.16 р., слід зазначити, що вони підлягають задоволенню частково, на підставі перерахунку, здійсненого судом за допомогою програми «Законодавство» версія 2.8.8., відповідно до якого з відповідача належить стягнути 916,99 грн. за період з 02.12.15 р. по 01.06.16 року з урахуванням задоволених вимог основного боргу на суму 61 441,75 грн.

Пунктом 4.7 договору передбачено, що за порушення термінів оплати відповідач виплачує позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, від вартості несвоєчасно виконаного зобовязання.

Нарахована пеня в сумі 15 986,01 грн. за період з 02.12.15 р. по 01.06.16 р., підлягає задоволенню частково, на підставі перерахунку, здійсненого судом за допомогою програми «Законодавство» версія 2.8.8. та підлягає стягненню з відповідача в сумі 13 016,75 грн. з урахуванням задоволених вимог основного боргу на суму 61 441,75 грн.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача прийняті судом до уваги частково.

На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню частково, судові витрати слід віднести за рахунок відповідача, оскільки спір виник з його вини, сума судового збору, сплаченого позивачем, є мінімальною.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства ім. Т.Г. Шевченка (вул. Городня, 2А, с. Синюхин Брід, Первомайський район, Миколаївська область, код 03764005) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (вул. 25 років Жовтня, 12А, с. Мигія, Первомайський район, Миколаївська область, код НОМЕР_2) суму 76 251,85 грн. (сімдесят шість тисяч двісті пятдесят одна грн. 85 коп.), з яких: 61 441,75 грн. (шістдесят одна тисяча чотириста сорок одна грн. 75 коп.) основний борг, 13 016,75 грн. (тринадцять тисяч шістнадцять грн. 75 коп.) пеня, 876,36 грн. (вісімсот сімдесят шість грн. 36 коп.) інфляція, 916,99 грн. (девятсот шістнадцять грн. 99 коп.) 3% річних та 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) судового збору.

Наказ видати позивачу.

На суму 11 588,22 грн. - основного боргу, 2 969,26 грн. - пені, 172,96 грн. 3% річних в позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене у 10-дений строк.

Повне рішення складено 09.06.16 року.

Суддя Т.М. Дубова