ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2016 р.Справа № 922/753/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши справу

за позовом Департаменту економіки та комунального майна ХМР, м. Харків за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Харківська міська рада, м. Харків
до Кооперативу автогаражів "Харків", м. Харків
про спонукання до укладення договору
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. № 19/0/45-16 від 13.01.16 р.;

відповідача - ОСОБА_2, дов. б/н від 18.04.16 р., ОСОБА_3, голова правління;

третьої особи - ОСОБА_1, дов. № 08-11/7743/2-15 від 30.12.15 р.,

ВСТАНОВИВ:

Департамент економіки та комунального майна Харківської міської ради (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - ОСОБА_4 автогаражів "Харків" про спонукання останнього до укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради в редакції, викладеній у позовній заяві. Судовий збір у розмірі 1378,00 грн. позивач просить суд покласти на відповідача.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_4 автогаражів "Харків" всупереч вимог ч. 3 ст. 179 ГК України та ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" ухиляється від укладення відповідного договору.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25.04.16 р., за клопотанням позивача, до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено Харківську міську раду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.05.16 р., за клопотанням відповідача, строк розгляду справи продовжено по 02.06.16 р.

В судовому засіданні оголошувались перерви з 26.05.16 р. по 31.05.16 р. та з 31.05.16 р. по 02.06.16 р., для надання сторонам можливості подати додаткові документи.

23.05.16 р. та 01.06.16 р. позивач надав письмові пояснення, в яких зазначив, зокрема, про безпідставність доводів відповідача щодо віднесення гаражів до об'єктів транспортної інфраструктури та дорожнього господарства у розумінні п.9 ч.4 ст.40 вищевказаного Закону та абз. 9 п. 1.7 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова та її звільнення від участі у розвитку інфраструктури міста. Крім того, позивач зауважив, що укладення замовником будівництва договору пайової участі є обов'язковим на підставі вимог ч. 3 ст. 179 ГК України, Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а не укладення замовником будівництва відповідного договору пайової участі до прийняття об'єкту нерухомого майна до експлуатації, не може бути підставою для звільнення останнього від виконання встановленого законом обов'язку.

25.05.16 р. та 01.06.16 р. відповідач надав відзив та доповнення до нього, в яких зазначив, що, враховуючи приписи ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", укладення спірного договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста Харкова, в редакції, запропонованій позивачем, після введення об'єкта будівництва в експлуатацію суперечить вимогам вказаного закону. Крім того, відповідач зазначив про відсутність обов'язку останнього укладати договір пайової участі у встановленому законом порядку, оскільки на даний час він (як і на момент звернення позивача з проектом договору, у листопаді 2015 року) не є замовником в розумінні п. 4 ст. 1 зазначеного Закону у зв'язку з тим, що будівництво об'єкту є завершеним, і об'єкт є прийнятим в експлуатацію, відповідно до вимог законодавства. Крім того, позивачем не враховано, що згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 06.08.2015р. кошторисна вартість будівництва за затвердженою документацією складає 150456,00 грн., у тому числі витрати на будівельно-монтажні роботи у розмірі 84563,00 грн., витрати на машини, обладнання та інвентар у розмірі 15675,00 грн., вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію 300219,00 грн., у тому числі витрати на будівельно-монтажні робот 245987,00 грн., витрати на машини, обладнання та інвентар 34000,00 грн. Позивачем під час здійснення розрахунку не були враховані зазначені відомості з декларації про готовність об'єкта до експлуатації від 06.08.2015р. Відповідач також зазначив, що, відповідно до п. 1.7 Порядку пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова, до пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова не залучаються замовники у разі здійснення: будівництва індивідуальних гаражів фізичними особами. Враховуючи, що відповідно до ОСОБА_4 автогаражів "Харків" фізичні особи за власні кошти будують гаражні бокси та набувають зазначені гаражні бокси у свою власність після прийняття їх до експлуатації, відповідач вважає, що він не повинен укладати договір про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Харкова.

Представник позивача в судовому засіданні 02.06.16 р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.06.16 р. підтримав свій відзив, проти задоволення позовних вимог заперечував.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 06.08.2015р. Кооператив автогаражів "Харків" зареєструвало в Інспекції ДАБК у Харківській області декларацію № ХК 62 про готовність об'єкта, а саме гаражних боксів у кількості 186 шт. загальною площею 2487,9 кв.м., до експлуатації (а.с. 18).

Отже, будівництво гаражів (III черга) по вул. Ньютона, 94 у м. Харкові є завершеним, а об'єкт готовим до експлуатації з 06.08.2015р.

Позивач своїми листами від 25.11.2015 № 944/0/124-15 (а.с. 23) та від 25.12.2015 №1105/0/124-15 (а.с. 25) повідомив відповідача про необхідність виконання вимог Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" щодо укладення договору пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова та направив на підписання проект вищезазначеного договору.

Відповідач, в свою чергу, ніяким чином на вказані листи не відреагував, договір пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова не підписав, що і стало причиною для звернення з даним позовом до господарського суду Харківської області.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини четвертої статті 11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно з частиною першою статті 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності в Україні визначені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" (далі - Закон), статтею 40 якого встановлено обов'язок пайової участі замовників будівництва у розвитку інфраструктури населеного пункту та визначено механізм його реалізації.

Так, за приписами частини другої зазначеної статті Закону замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури (ч. 3 ст. 40 Закону).

В силу вимог ч. 5 цієї статті Закону величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Розмір пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається протягом десяти робочих днів з дня реєстрації органом місцевого самоврядування звернення замовника про укладення договору про пайову участь та доданих до нього документів, що підтверджують вартість будівництва об'єкта, з техніко-економічними показниками. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію (ч. 8 та 9 ст. 40 Закону).

Згідно з положеннями частини першої статті 40 Закону, порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону. На виконання цих вимог рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 09.11.2011 № 804, затверджено Порядок пайової участі замовників у розвитку інфраструктури м. Харкова (далі - Порядок) (із змінами від 22.05.2013 №319), який містить механізм залучення до пайової участі, порядок укладення договорів та розрахунку розміру величини пайового внеску.

ОСОБА_4 144 Конституції України та стаття 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачаються, що органи місцевого самоврядування, при виконанні своїх функцій, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

За приписами п. п. 1.3, 1.4, 2.1 та 2.5 Порядку, замовник будівництва залучається до пайової участі виключно на підставі укладених з Департаментом економіки та комунального майна Харківської міської ради договору про пайову участь. Для укладення такого договору замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки, зобов'язаний звернутися до Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради та замовник зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інфраструктури міста, крім випадків, передбачених пунктом 1.7. цього Порядку.

Відповідно до п. 1.7 Порядку, до пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова не залучаються замовники у разі здійснення, зокрема, будівництва індивідуальних гаражів фізичними особами.

Згідно з п. 2.1 ОСОБА_4 автогаражів "Харків" (далі - ОСОБА_4), ОСОБА_4 автогаражів "Харків" засновано на основі поєднання особистих інтересів по забезпеченню його членів гаражами-стоянками для зберігання власних автомобілів, мотоциклів та причепів не маючи на меті одержання прибутку.

В п. 2.2 ОСОБА_4 закріплено, що предметом діяльності кооперативу є будівництво та наступна експлуатація гаражів-стоянок, які побудовані на власні кошти членів кооперативу з подальшим розвитком самоорганізації, самоуправління та самоконтролю.

Відповідно до п. 4.1 ОСОБА_4, членами кооперативу можуть бути фізичні особи, які досягли 16 річного віку і подали заяву про вступ до кооперативу, й сплатили пай та внески за порядком та у розмірах, визначених загальними зборами кооперативу.

Згідно з п. 7.7 ОСОБА_4, кооператив є неприбутковою організацією і здійснює господарську діяльність за рахунок його внесків.

Таким чином, фізичні особи, об'єднавши свої зусилля для будівництва за власні кошти гаражів, створили ОСОБА_4 автогаражів "Харків". При цьому, фізичні особи набувають зазначені гаражні бокси у свою власність після прийняття їх до експлуатації (п.п. 7.1, 7.2 ОСОБА_4), що підтверджується наданими відповідачем документами, а саме відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в яких зазначено про державну реєстрацію прав власності на спірні гаражні бокси по вул. Ньютона, 94 в м. Харкові за фізичними особами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що фактично в даному випадку відбувалось будівництво індивідуальних гаражів фізичними особами, а отже, відповідно до п. 1.7 Порядку, замовник будівництва - ОСОБА_4 автогаражів "Харків" не має залучатись до пайової участі у розвитку інфраструктури м. Харкова.

За таких підстав, вимоги позивача є позбавленими фактичного та правового обґрунтування, такими, що не відповідають як матеріалам справи, так і нормам чинного законодавства.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень та подати відповідні докази.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В звязку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до чинного господарського процесуального законодавства, сплачені судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06.06.2016 р.

Суддя ОСОБА_5