КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" травня 2016 р. Справа№ 910/26050/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Верьовкін С.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Плесканка О.В. ( за довіреністю №91 від 13.05.2016)

від відповідача 1: Томашук О.В. ( за довіреністю №5/34-749/0/2-16-2 від 02.02.2016)

від відповідача 2: Томашук О.В. ( за довіреністю № 1-1/425-2 від 03.02.2016)

від відповідача 3: Зіник М.В. - директор

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Стрийське АТП"

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2015 року

у справі № 910/26050/15 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-технічне підприємство "ЖидачівАвтотранс"

до 1) Львівської обласної державної адміністрації

2) департаменту розвитку інфраструктури, дорожнього господарства та паливно-енергетичного комплексу Львівської обласної державної адміністрації

3) товариства з обмеженою відповідальністю "Стрийське АТП"

про визнання недійсним договору № 95/14 від 27.08.2014р. про організацію перевезень

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідачів 1, 2, 3 про визнання недійсним договору №95/14 від 27.08.2014 року про організацію перевезень.

23.11.2015 року через відділ документального забезпечення господарського суду м. Києва від відповідача 1 та 2 надійшли заяви про визнання позову, в яких останні зазначили, що позовні вимоги є обґрунтованими та просять задовольнити позов.(а.с.67,72)

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.12.2015 року у справі №910/26050/15 позов було задоволено повністю, визнано недійсним договір № 95/14 від 27.08.2014р. про організацію перевезень, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Стрийське АТП" та Львівською обласною державною адміністрацією в особі директора Департаменту розвитку інфраструктури, дорожнього господарства та паливно-енергетичного комплексу Львівської обласної державної адміністрації.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що оскільки дії по відкриттю маршруту "№490 Стрий АС - Жидачів АС", були визнанні протиправними (Постанова Львівського окружного адміністративного суду від 04.12.2014 р. у справі № 813/4926/14), тобто маршрут не є відкритим, тому відсутні підстави для проведення конкурсу на визначення автомобільного перевізника та укладання договору на перевезення пасажирів на маршруті "№490 Стрий АС - Жидачів АС".

Не погоджуючись з прийнятим рішенням господарського суду першої інстанції, відповідач 3 - товариство з обмеженою відповідальністю "Стрийське АТП" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 01.12.2015 року у справі № 910/26050/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що позивачем не доведено факту порушення його законних прав та охоронюваних законом інтересів внаслідок укладання спірного договору.

Розпорядженням Керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 29.02.2016 року в зв'язку з перебуванням судді Мартюк А.І. на лікарняному, справу № 910/26050/15 передано на повторний автоматичний розподіл та сформовано новий склад колегії суддів: головуючий суддя Руденко М.А., судді: Дідиченко М.А. Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2016р. року було прийнято до розгляду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Стрийське АТП" та призначено справу до розгляду.

24.03.2016 та 19.04.2016р. через відділ документального забезпечення суду від представників відповідача 1 та відповідача 2 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представників відповідачів.

В подальшому розгляд справи декілька разів відкладався.

У судовому засіданні 17.05.2016 року представник відповідача 3 підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідачів 1 та 2 також заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Департаментом розвитку інфраструктури, дорожнього господарства, та паливо - енергетичного комплексу Львівської області державної адміністрації (відповідач 2) прийнято рішення про відкриття нового автобусного маршруту загального користування між містами Стрий та Жидачів (автобусного маршруту) №490 Стрий АС- Жидачів АС та призначення конкурсу з визначенням автомобільного перевізника на зазначений маршрут.

24.02.2014 р. у газеті "Високий замок" за №28 оголошено конкурс на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на внутрішньо обласних автобусних маршрутах (рейсах) загального користування в тому числі і на автобусний маршрут "№490 Стрий АС - Жидачів АС".

Листом від 07.04.2014 року за № 1-1/890-2 Львівською обласною адміністрацією повідомлено, що прийнято рішення, що конкурс на визначення автомобільного перевізника на автобусний маршрут №490 Стрий АС - Жидачів АС проводитись не буде.

27.05.2014 року відповідачами повторно оголошено конкурс на автобусний маршрут №490 Стрий АС - Жидачів АС (відповідне оголошення міститься у газеті «Львівська пошта» №24 від 27.05.2014), конкурс призначено на 16.07.2014 року.(а.с.215)

Рішенням конкурсного комітету, оформленого протоколом від 20.08.2014 року, визначено автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування №490 Стрий АС - Жидачів АС, а саме визначено переможця ТзОВ «Стрийське АТП»

Як наслідок, 27.08.2014 р. за результатами проведеного конкурсу, між товариством з обмеженою відповідальністю "Стрийське АТП" (перевізник, відповідач-3) та Львівською обласною державною адміністрацією (організатор, відповідач-1) укладено договір № 95/14 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування (договір). Предметом договору є організація пасажирських перевезень на автобусному маршруті: № 490 Стрий АС - Жидачів АС-1 БАЗ А079.14 (2007р.в.), 1 ПA3-32054 (2006р.в.), 2 РУТА-25 (2013р.в.) на період з "27" серпня 2014p. до "26" серпня 2019р., згідно з протоколом засідання конкурсного комітету від "20/22" серпня 2014р., № 4, введеного дію наказом Департаменту розвитку інфраструктури, дорожньою господарства та паливно-енергетичного комплексу № 42 від 26.08.2014р., "Перевізник" зобов'язується здійснювати пасажирські перевезення на зазначеному маршруті на умовах, передбачених договором. (а.с.84)

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Львівської обласної державної адміністрації та Департаменту розвитку інфраструктури, дорожнього господарства та паливно-енергетичного комплексу Львівської обласної державної адміністрації, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, про визнання протиправними дій щодо винесення на конкурс маршруту №490 Стрий АС - Жидачів АС з порушенням встановленої процедури та про скасування рішень про відкриття нового маршруту загального користування №490 Стрий АС - Жидачів АС і призначення конкурсу з визначення автомобільного перевізника на згаданому автобусному маршруті, на підставі того, що автобусний маршрут "№490 Стрий АС - Жидачів АС" в більшій мірі дублює маршрути загального користування "№705 Стрий АС - Жидачів АС - Новий розділ АС", "№704 Стрий АС - Ходорківці" та "№475 Стрий - Лисятичі", перевезення на яких здійснює позивач.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04.12.2014 р. у справі № 813/4926/14 визнано протиправними дії Львівської обласної державної адміністрації щодо відкриття автобусного маршруту "№490 Стрий АС - Жидачів АС".(а.с.64)

Вказана постанова залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2015 р.

На виконання вищезазначеного рішення суду, відповідач 1 користуючись правом на одностороннє розірвання договору (п.3.1 договору) направив лист №1-1/4541-2 від 27.07.2015 р. про одностороннє розірвання з відповідачем-3 оспорюваного договору.(а.с.10)

Позивач звернувся з позовом на підставі того, що відповідач 3 незважаючи на вищезазначене продовжує протиправно здійснювати пасажирські перевезення на автобусному маршруті "№490 Стрий АС - Жидачів АС", мотивуючи свої дії відсутністю судового рішення про визнання оспорюваного договору недійсним.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що оскільки дії по відкриттю маршруту "№490 Стрий АС - Жидачів АС" були визнанні протиправними (Постанова Львівського окружного адміністративного суду від 04.12.2014 р. у справі № 813/4926/14), тобто маршрут не є відкритим, тому на теперішній час відсутні підстави для проведення конкурсу на визначення автомобільного перевізника та укладання договору на перевезення пасажирів на маршруті "№490 Стрий АС - Жидачів АС".

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про автомобільні транспорт», організація пасажирських перевезень на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території області, покладається на обласні державні адміністрації.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ч. ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як видно з матеріалів справи, підставою для укладання з ТОВ «Стрийське АТП» договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 95/14 від 27 серпня 2014 року було проведення конкурсу, об'єктом якого був маршрут №490 ( протокол від 20/22/08.2014 року № 4) та наказ Департаменту від 26.08.2014 року № 42 про введення в дію результатів конкурсу.

В подальшому, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04.12.2014 року у справі № 813/4926/14 визнано протиправними дії Львівської обласної державної адміністрації щодо відкриття автобусного маршруту № 490 «Стрий-Жидячів АС», зазначена постанова залишена без змін відповідно до ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 27.05.2015 року.

При цьому при розгляді вищевказаної адміністративної справи, відповідно до вимог ст. 35 ГПК України встановлено факти, що мають значення для розгляду даної справи.

Зокрема, встановлено, що право позивача, як перевізника на маршруті №705 «Стрий АС - Жидячий АС-Новий розділ АС», №704 «Стрий АС -Ходоківці» та № 475 «Стрий-Лисятичі» , в які повністю входить автобусний маршрут № 490 Стрий АС -Жидачів АС, було порушено, у зв'язку з зменшенням прибутку, в процесі здійснення господарської діяльності у сфері перевезень на згаданих маршрутах.

Також встановлено, що в процесі відкриття маршруту №490 «Стрий АС - Жидячів АС» було допущено порушення Порядку організації перевезень пасажирів та багажу автомобільним транспортом, в зв'язку з чим визнано протиправними дії Львівської обласної державної адміністрації щодо відкриття вищевказаного маршруту.

Аналізуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апелянта про відсутність у позивача права на звернення до суду, чинність наказу про введення в дію результатів конкурсу та непідвідомчість даного спору господарським судам, є необґрунтованими та недоведеними, оскільки вказаними вище судовими актами (постанова Львівського окружного адміністративного суду від 04.12.2014 р. у справі № 813/4926/14) визнано незаконними дії відповідача-1 з відкриття маршруту № 490 загального користування №490 Стрий АС - Жидачів АС, який являється предметом оспорюваного договору, а також вказано про незаконність проведення конкурсу, відтак, зазначені обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної господарської справи.

Також, колегія суддів зазначає, що позовні вимоги про недійсність договору є обґрунтованими та такими що відповідають фактичним обставинам справи, у зв'язку з тим, що оспорюваний договір укладено на перевезення на маршруті, відкриття якого визнано незаконним, а також встановленням адміністративними судами обставин незаконності проведення конкурсу.

Стосовно доводів скаржника щодо відсутності у позивача права на звернення до суду з даним позовом та непідвідомчості спору господарським судам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються з положеннями ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про наявність права на звернення до суду з даним позовом за захистом своїх інтересів у зв'язку з тим, що маршрут перевезення, який являється предметом оспорюваного договору, частково дублює маршрути, на яких здійснює перевезення позивач. Вказані обставини вже були встановлені адміністративними судами при розгляді справи № 813/4926/14.

Також колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що дана справа не підсудна господарському суду, оскільки юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування та визнання нечинними господарських договорів зважаючи на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Оскільки предметом спору у справі є встановлення недійсності господарського договору, укладеного між двома господарюючими суб'єктами, даний спір підвідомчий господарським судам України та підлягає вирішенню саме в порядку господарського судочинства.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 01.12.2015 року у справі № 910/26050/15, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Стрийське АТП" на рішення господарського суду міста Києва від 01.12.2015 року у справі № 910/26050/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 01.12.2015 року у справі № 910/26050/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/26050/15 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко