ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"31" травня 2016 р. Справа № 903/926/15

Господарський суд Волинської області під головуванням судді Демяк В.М., суддів Пахолюк В.А., Костюк С.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Луцьккондитер

про розстрочку виконання рішення господарського суду від 19.05.2016р.

у справі за позовом: Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Луцьккондитер, м. Луцьк

про стягнення 1935889,20 грн.

Представники:

від заявника (боржника): ОСОБА_1 довіреність від 11.01.2016р.

від позивача (стягувача): ОСОБА_2 довіреність №448/03 від 04.05.2016р.

Встановила: 25.05.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Луцьккондитер звернулося із заявою до суду про розстрочку виконання рішення господарського суду від 19.05.2016р. відповідно до ст. 121 ГПК України та ст. 36 Закону України Про виконавче провадження.

В обґрунтування підстав для розстрочення рішення посилається на неможливість виконати рішення суду про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк у звязку із важким фінансовим становищем.

Разом з тим, ситуація яка склалась із фактичним виконанням даного рішення поставила підприємство перед загрозою банкрутства.

Боржник доводить, що виконати рішення суду можливо за умови поетапної виплати заборгованості.

Негайне виконання вище наведеного рішення неминуче призведе до неплатоспроможності ТОВ «Торговий дім «Луцьккондитер» та припинення господарської діяльності, так як сума заявлена до стягнення відповідно до рішення господарського суду є досить велика та становить 2011930,70грн.

На ТОВ «Торговий дім «Луцьккондитер» на сьогоднішній момент, згідно штатного розпису підприємства працює понад 70 працівників, яким внаслідок такої ситуації яка склалась з позивачем ПАТ «Брокбізнесбанк» загрожує звільнення, так як коштів для оплати їх праці не буде у відповідача.

Контрагенти Відповідача ТОВ «Торговий дім «Луцьккондитер» належним чином не виконують перед Боржником грошові зобов'язання, що зумовило виникнення дебіторської заборгованості у сумі 2 528 000 грн. Відповідач вживає заходи для стягнення коштів з своїх дебіторів, процедура стягнення на сьогоднішній день триває, кошти нажаль ще не сплачені. За рахунок стягнення боргу 2528000 грн. мають намір погасити заборгованість перед ПАТ «Брокбізнесбанк».

Завадити таким негативним наслідкам можливо за умови поступової, протягом року, сплати суми боргу. Відповідач планує погасити заборгованість в розмірі 2011930,70 грн. наступним графіком погашення заборгованості:

- 15 червня 2016р. 10000,00грн.;

- 16 липня 2016 року 10000,00 грн.;

- 16 серпня 2016 року 10000,00 грн.;

- 16 вересня 2016 року 50000,00 грн.;

- 17 жовтня 2016 року 50000,00 грн.;

- 17 листопада 2016 року 50000,00грн.;

- 18 грудня 2016р. 50000,00грн.;

- 18 січня 2017р. 50000,00грн.;

- 18 лютого 2017р. 50000,00грн.;

- 21 березня 2017р. 50000,00грн.;

- 21 квітня 2017р. 550000,00грн.;

- 22 травня 2017р. 550000,00ргн.;

- 22 червня 2017р. 531930,70грн.

В судовому засіданні представник боржника подав клопотання за вх. №01-54/4865/16 від 31.05.2016р., яким долучив до матеріалів справи наступні документи:

- копію балансу ТОВ «ТД «Луцьккондитер» від 31.03.2016р.;

- копію договору підряду №0336/10/15 від 28.07.2015р.;

- копію контракту №2 від 04.08.2015р.;

- копію звіту з праці ТОВ «ТД «Луцьккондитер» за січень - квітень 2016р.;

- копію відомостей наявних необоротних активів.

Представник стягувача в судовому засіданні подала письмові пояснення за вх. №01-54/4863/16 від 31.05.2016р., в яких в наданні розстрочки просить відмовити, оскільки вважає, що підстави для її надання відсутні. Між тим, боржник просить розстрочити виконання рішення суду строком на 13 місяців, що виходить за межі строку ліквідаційної процедури ПАТ «Брокбізнесбанк».

Окрім того, подана відповідачем заява не підтверджена реальними намірами, оскільки додані контракти не дають гарантії повернення грошових коштів.

Заслухавши пояснення стягувача та боржника, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Волинської області від 19.05.2016 року у вказаній справі постановлено стягнути з з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Луцьккондитер (43000, м. Луцьк, вул. Володимирська,57А, ) на користь Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк (03057, м.Київ, проспект Перемоги,41, ) 1 935 889,20грн., в т.ч.: в т.ч.: 677 000,92грн. заборгованість по кредиту, 324677,17грн. заборгованість за процентами, 293427,24грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 93015,24грн. пеня за прострочення сплати процентів, 20556,76грн. 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (по кредиту), 6391,53грн. 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (по процентах), 340385,98грн.- індекс інфляції за прострочення сплати заборгованості по кредиту, 94554,31грн. - індекс інфляції за прострочення сплати заборгованості по процентах, 38880,05грн. штраф за порушення п.4.2.3 додаткової угоди №4 від 22.04.2013р., 9000грн. штраф за порушення п. 4.2.5. а) додаткової угоди №4 від 22.04.2013р., 2000грн. - штраф за порушення п. 4.2.5. б) додаткової угоди №4 від 22.04.2013р., 9000грн. - штраф за порушення п. 4.2.5. в) додаткової угоди №4 від 22.04.2013р., 27000грн. - штраф за порушення п. 4.2.5. а) додаткової угоди №4 від 22.04.2013р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Луцьккондитер (43000, м. Луцьк, вул. Володимирська,57А, ) судовий збір в розмірі 29038,34грн. в доход Державного бюджету України.

На виконання даного рішення від 19.05.2016р. судом було видано наказ № 903/926/15-1 від 31.05.2016р. та наказ №903/926/15-2 від 31.056.2016р. про його примусове виконання.

У відповідності до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, господарський суд, який видав виконавчий документ, розглядає це питання в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, змінити спосіб та порядок його виконання.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України і за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання, має право розстрочити виконання рішення. Тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Згідно з положеннями постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку предявлення наказу до виконання.

Розстрочка - це виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі, строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Пунктом 7.2 зазначеної постанови визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Пленум Верховного Суду України у п.10 Постанови від 26.12.2003р. №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" зауважив, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Визначальним фактором при наданні розстрочки є винятковість цих випадків та їх обєктивний вплив на виконання рішення суду.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець та вищі судові інстанції у будь-якому випадку повязують можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з обєктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, наведені ТОВ «Торговий дім «Луцьккондитер» обставини є такими, що істотним чином ускладнюють негайне виконання рішення про стягнення грошових коштів на користь позивача.

Разом з тим, згідно ст. 124 Конституції України, ст.115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Між тим, із матеріалів заяви та доводів представника боржника слідує, що виконати рішення суду про стягнення 1935889,20грн. на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» в добровільному порядку не має можливості.

Як уже судом зазначено вище, важкий фінансовий стан боржника не може бути підставою для надання судом розстрочки виконання рішення суду.

Водночас, судом враховано, що кондитерська фабрика ТзОВ «Торговий дім «Луцьккондитер» незважаючи на фінансові труднощі зберегла традиції виробництва волинських солодощів та продовжує їх виробництво.

Із копій контрактів №0336/10/15 від 28.07.2015р., №2 від 04.08.2015р, які укладені із ТзОВ «АФВ» та ПАТ «Конти» боржник прогнозує отримати прибуток у вересні жовтні 2016р., який останній спрямує на погашення заборгованості перед банком.

Згідно штатного розпису на підприємстві працює понад 70 працівників, яким внаслідок примусового виконання рішення, що включає накладення арешту на рахунки боржника загрожує звільнення, так як коштів для оплати їх праці будуть відсутні.

Крім того, це призведе до блокування роботи боржника та реальну загрозу доведення його до банкрутства.

Разом з тим, перед боржником існує дебіторська заборгованість у сумі 2 528 000 грн. в т.ч.: Держаний бюджет заборгував більше 900000,00грн., повернення яких також дозволить виконати рішення суду.

Згідно приписів ст. 83,121-1 ГПК України розстрочення виконання рішення є правом суду першої інстанції яке він реалізовує виключно на підставі дослідження всіх матеріалів та обставин справи в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що наведені боржником обставини підтверджують винятковість випадку та виступають обставинами, необхідними для розстрочення виконання рішення суду від 19.05.2016р., що забезпечить його виконання в цілому та не порушить при цьому права інших осіб.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає за можливе заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Луцьккондитер задовольнити частково та розстрочити виконання рішення суду від 19.05.2016р. у справі №903/926/15 терміном на 6 місяців до 30 листопада 2016 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Луцьккондитер про розстрочення виконання рішення господарського суду Волинської області від 19.05.2016р. у справі №903/926/15 задовольнити частково.

2. Виконання рішення господарського суду Волинської області від 19.05.2016р. у справі №903/926/15 розстрочити строком до 30.11.2016р. відповідно до графіку:

1. червень 2016 року 20000,00 грн.;

2. липень 2016 року 20000,00 грн.;

3. серпень 2016 року 20000,00 грн.;

4. вересень 2016 року 50000,00 грн.;

5. жовтень 2016 року 50000,00 грн.;

6. листопад 2016 року 1775889,20грн.;

Головуюча суддя В. М. Дем`як

Судді В.А. Пахолюк

ОСОБА_3