ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2016 р.Справа № 916/3587/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.,

Суддів: Лисенко В.А., Колоколова С.І.,

секретар судового засідання Молодов В.С.,

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 142/04-01-14, дата видачі : 23.09.14;

від відповідача - ОСОБА_2, довіреність № б/н, дата видачі : 26.11.15;

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Южненської міської ради Одеської області

на рішення господарського суду Одеської області від 25 березня 2016 року

по справі № 916/3587/15

за позовом Южненської міської ради Одеської області

до відповідача Державного підприємства „Одеська залізниця в особі Вагонного депо Одеса Застава 1 Державного підприємства „Одеська залізниця

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державна фінансова інспекція в Одеській області

про стягнення суми збитків у розмірі 66 400,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Южненська міська рада Одеської області (позивач) звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Державного підприємства „Одеська залізниця в особі Вагонного депо Одеса Застава 1 Державного підприємства „Одеська залізниця про стягнення суми збитків у розмірі 66 400,00 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 25 березня 2016 року по справі № 916/3587/15 (суддя Шаратов Ю.А.) відмовлено у задоволенні позову у повному обсязі, з підстав того, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до вимог статті 27-1 Закону України Про планування і забудову територій від 20.04.2000 № 1699-III та статті 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 № 3038-VI між Позивачем і Відповідачем не укладався. Поведінка відповідача не має ознак протиправності, оскільки відповідно до норм статті 27-1 Закону України Про планування і забудову територій та статті 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 № 3038-VI право оферти мав як відповідач, так і позивач, але договір пайової участі не був укладений. Тобто, не укладення вказаного договору є також й результатом бездіяльності Позивача.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Южненська міська рада Одеської області звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Одеської області скасувати повністю та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що Южненська міська рада дізналась про проведення реконструкції санітарно-побутових приміщень та кімнат відпочинку локомотивних бригад по ст. Берегова Одеської залізниці лише 08.07.2014 року, тобто лише після проведення Роздільнянською міжрайонною державною фінансовою інспекцією ревізії міського бюджету, фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Южненської міської ради.

Апелянт вважає помилковим висновок суду про те, що позивач мав право оферти, адже позивач не знав та не міг знати про виникнення обставин для укладання договору пайової участі з Вагонним депо Одеса Застава 1 ДП «Одеська залізниця». В матеріалах справи відсутні докази того, що Южненська міська рада могла б знати про здійснення реконструкції санітарно-побутових приміщень по ст. Берегова Одеської залізниці.

Також скаржник вважає невірним висновок про відсутність вини відповідача, оскільки відповідно до вимог ЗУ «Про планування та забудову територій», замовник зобовязаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, отже відповідач мав обовязок звернутись до Южненської міськради щодо укладення договору про пайову участь.

Більш детальніше доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі.

В судове засідання 26.05.2016 року не зявився представник третьої особи, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового засідання.

Відповідно до вимог ст.85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, встановлено судом першої інстанції та перевірено під час апеляційного перегляду,

13.08.2010 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області видано Дозвіл на виконання будівельних робіт № 534. Цей дозвіл надано відокремленому структурному підрозділу Вагонне депо станції Одеса-Застава-1 Одеської залізниці, та Службі будівельно-монтажних робіт і цивільних споруд Одеської залізниці на виконання будівельних робіт з перепланування будівлі під розміщення санітарно-побутових приміщень та кімнат відпочинку локомотивних бригад по станції Берегова Одеської залізниці по вул. Берегова, 2-Ж у м. Южне, Одеської області /а.с. 156/.

Відповідно до Декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією ДАБК в Одеській області 24.05.2011 № ОД7, введено в експлуатацію санітарно-побутові приміщення та кімнати відпочинку локомотивних бригад по станції Берегова Одеської залізниці /а.с.17-19/.

Актом ревізії міського бюджету, фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Южненської міської ради за період з 01.01.2011 року по 01.03.2014 року №730-16/32 від 03.06.2014 року встановлено порушення Вагонного депо Одеса-Застава 1 ДП «Одеська залізниця» ст.27-1 ЗУ Про планування і забудову територій, а саме невнесення пайового внеску до міського бюджету.

06.02.2015 року позивачем була направлено на адресу відповідача два примірники договору про пайову участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Южного, а також претензію про сплату заборгованості в розмірі 66 400 грн.

У відповідь на претензію позивач отримав лист Вагонного депо Одеса Застава 1 ДП «Одеська залізниця» із запереченнями проти вимог Южненської міської ради, що і стало підставою для звернення останнього до суду з відповідним позовом.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача збитки у вигляді упущеної вигоди згідно з розрахунком величини пайового внеску в розмірі 66 400 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що внаслідок протиправної поведінки відповідача, яка полягає у відсутності його звернення до міської ради та неукладенні з органом місцевого самоврядування договору про пайову участь у розвитку інфраструктури міста до введення об'єкта будівництва в експлуатацію, обов'язковість укладання якого встановлено законом, Южненській міській раді завдано збитків у вигляді неодержаних доходів, які до місцевого бюджету не надійшли.

Дійсно, відповідно до ч.3 ст.179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до частин другої, третьої статті 27-1 Закону України Про планування і забудову територій від 20.04.2000 № 1699-III, який діяв до 12.03.2011, - на момент видачі Дозволу на виконання будівельних робіт від 13.08.2010 № 534, замовник, який має намір здійснити будівництво об'єкта містобудування у населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту полягає у відрахуванні замовником після прийняття об'єкта в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

Частинами пятою, десятою статті 27-1 Закону України Про планування і забудову територій від 20.04.2000 № 1699-III, передбачалось, що величина пайової участі (внеску) замовника у створенні інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування, відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі (внеску) замовника від загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) об'єкта містобудування, визначеної згідно з державними будівельними нормами, без урахування витрат з придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішньо- та позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. Договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше п'ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до одержання дозволу на виконання будівельних робіт.

Згідно із частиною тринадцятою статті 27-1 Закону України Про планування і забудову територій від 20.04.2000 № 1699-III, пайовий внесок сплачується в повній сумі єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором. Граничний термін сплати пайового внеску не повинен перевищувати одного місяця після прийняття об'єкта містобудування в експлуатацію.

Рішенням Южненської міської ради Про внесення змін та доповнень до рішення Южненської міської ради від 31.03.2005 р. № 829-IV Про залучення коштів замовників на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури Южненської територіальної громади від 07.05.2010 № 1371-V, встановлені наступні відсотки від вартості будівництва для залучення коштів змовників, як дольової частки у вказаному фінансуванні з обєктів будівництва, зокрема: 10 % загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) обєкта містобудування - для нежитлових будівель та або споруд (крім будівель закладів культури та освіти, медичного і оздоровчого призначення, обєктів транспорту, промисловості, звязку); 3 % загальної кошторисної вартості будівництва (реконструкції) обєкта містобудування - для обєктів транспорту, промисловості та звязку /а.с. 29/.

Відповідно до частин другої, пятої, девятої статті 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 № 3038-VI, який набрав чинності 12.03.2011, замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Частиною третьої, абзацом сьомим частини дев'ятої статті 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 № 3038-VI, які відповідно до підпункту 3 пункту 1 Розділу V Прикінцеві положення набули чинності з 01.01.2013, передбачено, що пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Відшкодування збитків (упущеної вигоди) є видом цивільно-правової відповідальності.

Згідно з ч.ч.1,4 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. При визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 ст. 225 Господарського кодексу України визначено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків потрібна як наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини так і ступінь вини у розумінні статті 1193 ЦК України.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оскільки між Южненською міською радою Одеської області та відповідачем договір про пайову участь не укладався, відповідні зобов'язальні правовідносини не виникли, тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для кваліфікації орієнтовної суми пайового внеску як упущеної вигоди позивача та відмовив в задоволенні позову.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту відповідно до вимог статті 27-1 Закону України Про планування і забудову територій від 20.04.2000 № 1699-III та статті 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 № 3038-VI між Позивачем і Відповідачем не укладався, як на добровільних засадах, так і в судовому порядку, тоді як на момент звернення позивача до відповідача з пропозицією про укладення договору про пайову участь 06.02.2015 року - об'єкт вже прийнятий в експлуатацію.

З матеріалів справи вбачається, що Дозвіл на виконання будівельних робіт видано Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю в Одеській області 13.08.2010, а позивач звернувся до відповідача з пропозицією про укладення договору лише 06.02.2015 року, тобто вже після, а не до моменту введення об'єкта в експлуатацію.

Наведене вище переконливо свідчить про те, що всупереч приписів ч.4 ст.623 ЦК України позивачем не вживалися своєчасні та належні заходи щодо одержання упущеної вигоди (величини пайового внеску), які враховуються судом при вирішенні спору про відшкодування збитків у вигляді неодержаних доходів.

Оскільки, в силу фактичних обставин, достеменно встановлених судом у даній справі, минув передбачений законом граничний термін для укладення такого виду договору (до введення об'єкта в експлуатацію), і чинне законодавство у сфері містобудування не передбачає можливість продовження чи відновлення цього терміну, то позов про стягнення збитків у вигляді неодержаних доходів (величини пайового внеску) задоволенню не підлягає.

Наведене також випливає з вимог ч.ч.1,2 ст.14 ЦК України, згідно яких цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до того, що несплачений відповідачем пайовий внесок при відсутності передбаченого законом договору про пайову участь є збитками у вигляді упущеної вигоди, не ґрунтуються на вищевказаних нормах закону і висновків господарського суду Одеської області не спростовують, в зв'язку з чим судова колегія доходить висновку про те, що підстави для скасування судового рішення відсутні.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Вищого господарського суду України від 01 липня 2015 року у справі № 910/27583/14, від 17 листопада 2015 року у справі № 917/604/15, від 28 березня 2016 року у справі № 920/881/15.

За таких обставин, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджені належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст.32-34 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, передбачених ст.104 ГПК України, для скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.99, п.1 ст.103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Южненської міської ради Одеської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 25 березня 2016 року по справі № 916/3587/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписаний 30.05.2015 року

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя С.І. Колоколов

Суддя В.А. Лисенко