ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" червня 2016 р. Справа № 45/167-09

вх. № 4128/5-45

Суддя господарського суду: Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання: Каюков Ю.В.

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мир Масел" на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу (вх. № 159 від 13 травня 2016 року), в порядку ст. 121-2 ГПК України по справі за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Мир Масел", с. Циркуни

до Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м. Харків

про стягнення коштів у розмірі 66 242,37 грн.

за участю представників

заявник (стягувача) - Ємельяненко Д.Д., за дов. № б/н від 17.11.2014 року

боржника - ОСОБА_1 (особисто)

ВДВС - Марченко О.М., за дов. № б/н від 25.11.2015 року

за клопотанням боржника здійснюється фіксація судового засідання технічними засобами, серійний № диска СІС Х-09556

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2009 року рішенням господарського суду Харківської області по справі № 45/167-09 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мир Масел" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів 66 242,37 грн. позов задоволено, стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мир Масел" 29 460,00 грн. основної суми заборгованості; 14 794,23 грн. пені; 3 856,40 грн. 3% річних; 18 131,74 грн. інфляційних втрат; 662,42 грн. державного мита та 312,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

28 липня 2009 року на виконання вище вказаного рішення було видано відповідний наказ та направлено на адресу стягувача.

13 травня 2016 року на адресу господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Мир Масел" надійшла скарга на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачу (вх. № 159 від 13 травня 2016 року), в порядку ст. 121-2 ГПК України, відповідно до якої скаржник просить: поновити пропущений з поважних причин строк для подання даної скарги; визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУ юстиції Огієнка Богдана Сергійовича, виражені у поверненні виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні 15062466 від 23 вересня 2009 року, відкритого на виконання рішення господарського суду Харківської області від 15 липня 2009 року у справі № 45/167-09; скасувати постанову старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУ юстиції Огієнка Богдана Сергійовича про повернення виконавчого документа стягувачу від 20 лютого 2014 року винесену у виконавчому провадженні 15062466 від 23 вересня 2009 року, відкритого на виконання рішення господарського суду Харківської області від 15 липня 2009 року у справі № 45/167-09.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16 травня 2016 року відновлено строк на подання скарги на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, прийнято до розгляду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мир Масел" на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу (вх. № 159 від 13 травня 2016 року), розгляд призначено на 07 червня 2016 року.

27 травня 2016 року через канцелярію суду від боржника надійшла заява (вх. № 17652 від 27 травня 2016 року) про здійснення технічної фіксації судового процесу, яка задоволена судом.

В призначене судове засідання 07 червня 2016 року учасники судового процесу з'явилися.

Представник заявника (стягувача) скаргу підтримав в повному обсязі та просив суд долучити до матеріалів справи письмові пояснення до скарги на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу, дані пояснення судом долучено до матеріалів справи з подальшою реєстрацією в канцелярії суду за вх. № 18838 від 07 червня 2016 року. Боржника проти задоволення скарги заперечував в повному обсязі, просив суд долучити до матеріалів справи супровідним листом копію постанови Харківського окружного адміністративного суду від 10 липня 2015 року по справі № 820/6201/15, дані документи судом долучено до матеріалів справи з подальшою реєстрацією в канцелярії суду за вх. № 18840 від 07 червня 2016 року. Представник ВДВС під час судового засідання 07 червня 2016 року проти задоволення скарги заперечував в повному обсязі, та просив суд долучити до матеріалів справи письмові заперечення з додатками, дані документи судом долучено до матеріалів справи за вх. № 18837 від 07 червня 2016 року.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги та додатково надані документи, суд встановив наступне.

Як вказано вище в ухвалі суду, рішенням господарського суду Харківської області від 15 липня 2009 року по справі № 45/167-09 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мир Масел" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення коштів 66 242,37 грн. позов задоволено, стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мир Масел" 29 460,00 грн. основної суми заборгованості; 14 794,23 грн. пені; 3 856,40 грн. 3% річних; 18 131,74 грн. інфляційних втрат; 662,42 грн. державного мита та 312,50 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

На виконання вище вказаного рішення суду 28 липня 2009 року по справі № 45/167-10 господарським судом Харківської області видано відповідний наказ та направлено на адресу стягувача.

23 вересня 2009 року головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 15062466.

02 жовтня 2009 року старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5 було винесено постанову про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження ВП № 18575941.

Як вбачається з наданих представником Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції копій матеріалів виконавчого провадження, в межах зведеного виконавчого провадження державним виконавцем було вчинено низку виконавчих дій, а саме: в квітні 2010 року подано подання про виділення (визначення) частки майна боржника у спільному сумісному майні, 19 квітня 2010 року ухвалою Київського районного суду м. Харкова, вказане подання залишено без руху; 26 квітня 2012 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; 11 травня 2012 року складено Акт опису та арешту майна № 18575941; 16 серпня 2012 року винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні; 13 лютого 2013 року складено акт державного виконавця про проведений аукціон з реалізації арештованого рухомого майна.

20 лютого 2014 року старшим державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Огієнко Б.С. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження".

В обґрунтування своєї скарги скаржник посилається на той факт, що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрацію прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, у боржника наявне нерухоме майно. Тобто на думку скаржника (стягувача) державним виконавцем безпідставно було винесено оскаржувану постанову у зв'язку з нібито відсутністю у боржника майна, на яке може бути здійснене стягнення, а нібито дії здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог та вимог скарги, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Ця норма є відтворенням норми ст. 124 Конституції України, згідно з якою судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно - правовим актами, виданим відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Держаний виконавець як працівник органу державної виконавчої служби за ст.7 Закону України "Про державну виконавчу службу", зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати у своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України та законами України, а з огляду на ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі по тексту - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Перелік повноважень державного виконавця під час здійснення примусового виконання рішень визначено Законом України "Про виконавче провадження" (зокрема, в ч. 3 ст. 11) як-то: проводити перевірки виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; безоплатно одержувати, з метою захисту інтересів стягувача, від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

При огляді матеріалів виконавчого провадження судом з'ясовано, що державними виконавцем Київського ВДВС Харківського МУЮ при здійсненні виконавчого провадження з виконання рішення господарського суду Харківської області у справі № 45/167-09 не були вжиті всі передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи для: одержання інформації для проведення виконавчих дій, виявлення та накладення арешту на кошти боржника, виявлення належного боржникові майна, його опису і арешту, оцінки, подальшої реалізації, для виклику боржника з приводу виконавчого документу і винесення постанови про його привід через органи внутрішніх справ, повідомлення про факт порушення боржником вимог законодавства про виконавче провадження, в той час, як положеннями Закону України "Про виконавче провадження" державного виконавця наділено досить широким колом повноважень для вжиття таких заходів. Так, державним виконавцем Київського ВДВС Харківського міського управління юстиції за весь час здійснення примусового виконання ВДВС Київського РУЮ у виконавчому провадженні щодо примусового виконання наказу господарського суду Харківської області по справі № 45/167-09 від 28 липня 2009 рок, не було здійснено жодного запиту щодо одержання інформації для проведення виконавчих дій, не було вчинено жодних дій направлених на звернення стягнення на кошти боржника, що перебувають на рахунках боржника, крім того не було вчинено жодних дій для виявлення даних рахунків, жодного разу не викликався боржник для надання пояснень з приводу виконання виконавчого документа, не звернено до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника. Крім, того, державним виконавцем за п'ять років ведення виконавчого провадження, виконавчі дії щодо примусового виконання рішення суду вчинялися лише раз на рік, а з 13 лютого 2013 року (після складання Акту державного виконавця про проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна) і до 20 лютого 2014 року (винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві) державним виконавцем не було вчинено жодних дій спрямованих на примусове виконання вище вказаного рішення суду.

Матеріали виконавчого провадження з примусового виконання рішення у справі № 45/167-10 не спростовують факт того, що державним виконавцем не було вчинено майже жодних виконавчих дій, а навпаки його (факт) підтверджують. Тобто з наданих матеріалів виконавчого провадження вбачається повна бездіяльність державного виконавця щодо примусового виконання рішення господарського суду Харківської області від 15 липня 2009 року у справі № 45/167-09.

Згідно приписів статей 89, 90 Закону України "Про виконавче провадження" законом визначено та передбачено певні заходи реагування з боку державного виконавця щодо боржників у разі невиконання рішення суду. Зокрема, за порушення вимог цього Закону, невиконання законних вимог державного виконавця фізичними, юридичними чи посадовими особами, несвоєчасне подання або неподання звітів про відрахування із заробітної плати та інших доходів боржника, неподання або подання неправдивих відомостей про доходи і майновий стан боржника, а також неповідомлення боржником про зміну місця проживання чи місцезнаходження або місця роботи (отримання доходів), а також за неявку без поважних причин за викликом державного виконавця винні особи несуть відповідальність у встановленому законом порядку. А за наявності ознак кримінального правопорушення в діях особи, яка умисно перешкоджає виконанню рішення чи іншим чином порушує вимоги закону про виконавче провадження, державний виконавець складає акт про порушення і звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Водночас жодних дій з боку державного виконавця Київського ВДВС щодо притягнення до відповідальності боржника, або щодо складання акту про порушення і звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення особи (боржника) до кримінальної відповідальності також вчинено не було.

Посилання представника ВДВС та боржника на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 10 липня 2015 року по справі № 820/6201/15, відповідно до якої припинено підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Приписами ч.ч. 1, 4 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - витяг) - документ у паперовій або електронній формі, що сформований програмним забезпеченням Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за зазначеним заявником критерієм пошуку та містить відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, які є актуальними на дату та час формування витягу або на дату та час, визначені у запиті, або інформацію про відсутність таких відомостей у цьому реєстрі.

Як вбачається з Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 07 червня 2016 року, відомості про припинення діяльності фізично особи-підприємця ОСОБА_1 відсутні, а за приписами ч. 1 ст. 10 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" дані які вбачаються з вказаного вище витягу є достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Тобто, твердження боржника та представника ВДВС про те, що боржник припинив свою господарську діяльність, як суб'єкт підприємницької діяльності не знаходять свого правового обґрунтування та спростовуються матеріалами справи.

Згідно ст. 124 Конституції України, ст. 115 ГПК України, рішення суду, що набрали законної сили, є обов'язковим на всій території України та виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Пунктом 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012 зазначено, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Дана позицією Конституційного суду України погоджена з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні Європейського суду з прав людини у справі „Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказано, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

З огляду на вищевикладене, господарський суд приходить до висновку, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Мир Масел" на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві (вх. № 159 від 13 травня 2016 року) є обґрунтованою, підтверджена належними доказами, і, відповідно, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 32, 33, 34, 75, 86, 115 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мир Масел" на постанову державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві (вх. № 159 від 13 травня 2016 року) - задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУ юстиції Огієнка Богдана Сергійовича, виражені у поверненні виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні 15062466 від 23 вересня 2009 року, відкритого на виконання рішення господарського суду Харківської області від 15 липня 2009 року у справі № 45/167-09;

Скасувати постанову старшого державного виконавця Київського ВДВС ХМУ юстиції Огієнка Богдана Сергійовича про повернення виконавчого документа стягувачеві від 20 лютого 2014 року, винесену у виконавчому провадженні ВП № 15062466 від 23 вересня 2009 року, відкритого на виконання рішення господарського суду Харківської області від 15 липня 2009 року у справі № 45/167-09.

Суддя Калініченко Н.В.

права № 45/167-09