ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.05.2016 Справа № 908/1434/16

Суддя Дьоміна А.В., розглянувши матеріали заяви

за позовом - ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача - Державного підприємства Міністерства оборони України "Запорізький автомобільний ремонтний завод", м. Запоріжжя, 69039, ГСП-161, вул. Уральська, 1

про стягнення заборгованості із заробітної плати у сумі 41 387,71 грн.

ВСТАНОВИЛА:

що заяву та додані до неї документи слід повернути заявникові без розгляду, враховуючи наступне:

відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Жодних доказів, які підтверджують викладені в заяві обставини, а саме: докази того, що заявник був працівником Державного підприємства Міністерства оборони України "Запорізький автомобільний ремонтний завод", докази того, що ОСОБА_1 був звільнений саме з 28.02.2015, довідку, що підтверджує заборгованість підприємства із заробітної плати та ін. заявником до заяви не надані.

Також, слід зазначити, що згідно ст. 12 ГПК України, господарським судам зокрема, підвідомчі: справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Таким чином, до компетенції господарського суду входить вирішення спорів щодо стягнення заробітної плати, тоді як предметом позову ОСОБА_1 є стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку під час звільнення.

ст. 107 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Враховуючи вищевикладене, можно зробити висновок, що спір в частині стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку під час звільнення підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства та розглядатися районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Керуючись ч. 3 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.

Додаток: на 3 аркушах.

Суддя А.В. Дьоміна