ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03.06.16 Справа № 904/4474/16

Суддя Ярошенко В.І. , розглянувши матеріали

за позовом Вільногірської міської Ради Дніпропетровської області, м. Вільногірськ, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Вільногірськ, Дніпропетровська область

про стягнення збитків

ВСТАНОВИЛА:

Вільногірська міська Рада Дніпропетровської області звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення збитків у розмірі 11389, 94 грн.

Відповідно до п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

У відповідності з п. 3 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 8 Закону України "Про державний бюджет України на 2016 рік" від з січня 2016 року встановлена мінімальна заробітна плата у розмірі 1378 грн.

Відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Таким чином, судовий збір за подання позовної заяви про стягнення 11389, 94 грн. повинен бути сплачений у сумі 1378 грн. Позивачем до суду не надано доказів оплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Позивач звернувся до господарського суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви, у зв'язку з недостатністю видатків на сплату судового збору.

Згідно з ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Позивач не надав жодних належних доказів в підтвердження тих обставин, що його майновий стан утруднює оплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, позивачем не доведено недостатності коштів для сплати судового збору.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Таким чином, сама лише обставина, пов'язана з недостатністю видатків на сплату судового збору, не може вважатися підставою для звільнення від сплати судового збору.

Водночас, звертаючись до суду із клопотанням про відстрочення сплати судового збору, позивач не навів обґрунтованих підстав та не надав відповідних доказів на підтвердження неможливості сплати ним судового збору; наведені ж позивачем обставини не мають характеру виключних, нічим не підтверджені.

Враховуючи викладене позивачем в обґрунтування заявленого клопотання, господарський суд не вбачає підстав, визначених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", для відстрочення сплати судового збору, відповідно, клопотання позивача не підлягає задоволенню.

Отже, господарський суд вважає, що позивачем не надано до суду достатніх доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З огляду на вищевикладене, позовна заява підлягає поверненню без розгляду на загальних підставах відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК України.

Керуючись п. 4 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Вільногірської міської Ради Дніпропетровської області про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви.

Повернути позовну заяву Вільногірської міської Ради Дніпропетровської області і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява б/н б/д з додатками.

Суддя В.І. Ярошенко