ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.05.16р. Справа № 904/3577/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛІАС-КОМПАНІ", м. Дніпропетровськ

до Комунального підприємства "Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення 527 985,09 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник (дов. б/№ від 08.04.2016)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛІАС-КОМПАНІ" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Комунального підприємства "Житлове господарство Кіровського району" про стягнення заборгованості у розмірі 527 985,09 грн. за договором № 1/ТЗ від 11.06.2015, з яких 391 706,80 грн. основний борг, 121 930,36 грн. пеня, 9 647,94 грн. 3 % річних, 4 699,99 грн. інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №1/ТЗ від 11.06.2015 на закупівлю послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, холодного та гарячого водопостачання та водовідведення та з ліквідації аварій на внутрішньо квартирних мережах, в частині повної та своєчасної сплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.05.2016 порушено провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 16.05.2016.

16.05.2016 представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (а.с.63-76).

У межах строків передбачених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 16.05.2016 на 30.05.2016.

30.05.2016 представник відповідача в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.80).

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Відзиву на позов до суду не надано, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 30.05.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛІАС-КОМПАНІ" (учасник - позивач) та Комунальним підприємством "Житлове господарство Кіровського району" (замовник - відповідач) було укладено договір №1/ТЗ на закупівлю послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, холодного та гарячого водопостачання та водовідведення та з ліквідації аварій на внутрішньо квартирних мережах, відповідно до умов якого учасник зобов'язується у 2015 році надавати замовникові послуги згідно ДК 016:2010 код 43.22.1 Монтаж водопровідних, каналізаційних, систем опалювання, вентиляції та кондиціювання повітря/ Послуги з технічного обслуговування водопостачання та водовідведення та з ліквідації аварій на внутрішньо квартирних мережах (далі - послуги) у житловому фонді згідно переліку (додаток №1 до договору).

Перелік житлових будинків Кіровського району м. Дніпропетровська, що обслуговуються згідно додатку 2, що є невід'ємною частиною договору (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору, місячна вартість надання послуг цього договору: 424354,60 грн. з ПДВ.

Пунктом 2.2 договору сторони погодили, що до 05-го числа місяця, наступного за звітним учасник дає замовнику акти виконаних робіт (далі акти) і рахунок на оплату. Замовник підписує акти, засвідчує підпис печаткою і у 3-денний термін повертає один примірник актів учаснику. На підставі підписаних актів та рахунку учасника, замовник здійснює розрахунок за виконані роботи протягом десяти днів з дати підписання.

Відповідно до п. 3.3.1 договору, замовник зобов'язаний проводити оплату за виконані учасником роботи.

На виконання умов договору, позивач в період з квітня 2015 по грудень 2015 надав відповідачу послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, холодного та гарячого водопостачання та водовідведення та з ліквідації аварій на внутрішньо квартирних мережах на загальну суму 3 819 185,40 грн., про що між сторонами було складено акти здачі-приймання робіт (надання послуг) (а.с. 24-32), а саме:

- акт здачі-приймання наданих послуг (надання послуг) № 8 від 30.04.2015 на суму 424353,40 грн;

- акт здачі-приймання наданих послуг (надання послуг) № 16 від 29.05.2015 на суму 424353,40 грн;

- акт здачі-приймання наданих послуг (надання послуг) № 24 від 30.06.2015 на суму 424353,40 грн;

- акт здачі-приймання наданих послуг (надання послуг) № 28 від 31.07.2015 на суму 424353,40 грн;

- акт здачі-приймання наданих послуг (надання послуг) № 35 від 31.08.2015 на суму 424353,40 грн;

- акт здачі-приймання наданих послуг (надання послуг) № 30 від 30.09.2015 на суму 424353,40 грн;

- акт здачі-приймання наданих послуг (надання послуг) № 72 від 30.10.2015 на суму 424353,40 грн;

- акт здачі-приймання наданих послуг (надання послуг) № 81 від 30.11.2015 на суму 424353,40 грн;

- акт здачі-приймання наданих послуг (надання послуг) № 91 від 30.12.2015 на суму 424353,40 грн;

Зазначені акти здачі-приймання робіт (надання послуг) підписані та скріплені печатками сторін без заперечень щодо обсягів та якості наданих послуг.

В порушення своїх зобов'язань за договором, відповідач за надані позивачем послуги розрахувався частково на загальну суму 3 427 185,40 грн., в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 391 706,80 грн., що також підтверджується наявними в матеріалах справи актами звірки взаєморозрахунків (а.с.64-66).

Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором №1/ТЗ від 11.06.2015 на закупівлю послуг з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, холодного та гарячого водопостачання та водовідведення та з ліквідації аварій на внутрішньо квартирних мережах.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Предметом спору у даній справі є позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за договором про надання послуг.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Зобов'язання відповідача щодо оплати послуг передбачено умовами договору та нормами законодавства.

Враховуючи умови п. 2.2 договору, строк оплати послуг є таким , що настав.

Станом на час розгляду справи доказів сплати заборгованості від представників сторін не надійшло.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 391 706,80 грн. підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник має передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що у разі несвоєчасної оплати замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день затримки та відшкодовує заподіяні збитки.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у сумі 121 930,36 грн. за загальний період з 22.06.2015 по 12.12.2015.

Відповідно до п.1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Оскільки при підрахунку пені позивачем день часткової (повної) оплати боргу враховувався як день прострочки, позовні вимоги про стягнення пені є правомірними в частині суми 119 636,54 грн.

Також, позивачем нараховано 3% річних за період з 22.06.2015 по 11.04.2016 у сумі 9647,94 грн. та інфляційні втрати в розмірі 4699,99 грн. за період з 27.11.2015 - 08.04.2016.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Позивачем при обчисленні трьох відсотків річних була допущена аналогічна помилка, що й при обчисленні пені, тобто, день фактичної сплати суми заборгованості включено в період часу, за який здійснюється стягнення.

Оскільки прострочення виконання зобовязань щодо сплати основного боргу має місце, є правомірною та підлягає частковому задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача трьох відсотків річних у сумі 9613,06 грн.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми втрат від інфляції у розмірі 4699,99 грн. є правомірною та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 85, 115 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Житлове господарство Кіровського району" Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпропетровськ, пр. К. Маркса, буд. 88 А, код 21852055) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛІАС-КОМПАНІ" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шинна, буд. 22, код 39323999) суму основного боргу у розмірі 391 706 грн. 80 коп., пеню у сумі 119 636,54 грн., 3% річних у розмірі 9 613,06 грн., суму інфляційного збільшення заборгованості 4 699,99 грн. та суму судового збору у розмірі 7884 грн. 87 коп., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 01.06.2016

Суддя ОСОБА_2