РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2016Справа №910/4302/16
За позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю " ТЕРРА КАПІТАЛ "

про стягнення 192291668,83 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача Аргат Т.В. (за дов.)

від відповідача не 'явились

В судовому засіданні 30.05.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" до товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА КАПІТАЛ" про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № 368/31/6 від 24.06.2010 (зі змінами та доповненнями) в сумі 192291668,83 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що за відповідачем, згідно укладеного кредитного договору № 368/31/6 від 24.06.2010 рахується заборгованість по основному боргу, нарахованих відсотках, яку разом із нарахованими сумами пені, 3% річних та втрат від інфляції, у зв'язку з порушенням умов договору, позивач просить стягнути в судовому порядку.

Ухвалою суду від 16.03.2016 порушено провадження у справі № 910/4302/16, розгляд останньої призначено на 04.04.2016.

В судове засідання 04.04.2016 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 04.04.2016 розгляд справи відкладено на 20.04.2016.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 20.04.2016 відповідач подав клопотання про призначення колегіального розгляду справи та про призначення судово-бухгалтерської експертизи для розрахунку втрат від інфляції та 3% річних.

В судове засідання 20.04.2016 представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Суд розглянув клопотання відповідача про призначення колегіального розгляду справи та відмовив у його задоволенні, в зв'язку з необґрунтованістю.

Представник відповідача подав клопотання про продовження строків розгляду спору.

Ухвалою суду від 20.04.2016 розгляд справи відкладено на 18.05.2016 та продовжено строки вирішення спору.

В судове засідання 18.05.2016 представник відповідача не з'явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача надав до матеріалів справи письмові пояснення та документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою суду від 18.05.2016 розгляд справи відкладено на 30.05.2016.

В судове засідання 30.05.2016 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

Суд розглянув клопотання відповідача про призначення у справі судової експертизи та вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, які виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

З вищевикладеного вбачається, що суд призначає судову експертизу тільки у разі, якщо суду, який розглядає конкретну справу, не достатньо знань і йому (суду, а не стороні по справі) потрібні спеціальні знання.

Здійснення розрахунку 3% річних та втрат від інфляції не потребують спеціальних знань, а тому відсутні підстави для призначення у справі судової експертизи.

Відповідач не скористався своїм правом, забезпеченим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, відзив суду не надав.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

24.06.2010 року між відритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", найменування якого на підставі положень Закону України "Про акціонерні товариства" було змінено на публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА КАПІТАЛ" (позичальник) укладено договір кредитної лінії №368/31/6 (далі - Кредитний договір), відповідно до п.2.1 якого банк зобов'язався надати на умовах цього договору, а позичальник зобов'язався отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п.2.2 Кредитного договору кредит надається у вигляді не відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з остаточним терміном повернення не пізніше 31 грудня 2015 року (включно).

У п.2.3 Кредитного договору сторони погодили суму максимального ліміту кредитування і визначили його в розмірі 194803824,00 грн.

Кредит надається траншами з позичкового рахунку в безготівкову порядку на такі цілі:

- 1-й транш у розмірі, що не перевищує 114319000,00 грн. - платіж по договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладений між позичальником та ТОВ "Майк". Земельна ділянка загальною площею 7,0671 га, з цільовим призначенням будівництво, експлуатація та обслуговування багатофункціональних комплексів у складі комплексу готельно-офісного та торговельно-розважального призначення, житлово-офісного комплексу з апартаментами, яхт-клуб, дельфінарію та аквапарку, благоустроєних набережних, що знаходяться у Дніпровському районі м. Києва між вул. Микільсько-Слобідською та Броварським проспектом зі всіма приналежностями, в тому числі розташованими на ній об'єктами незавершеного будівництва, що збудовані (створені) на вказаній земельній ділянці;

- 2-й транш у розмірі, що з попередніми траншами не перевищуватиме діючого ліміту кредитування - для оплати витрат, пов'язаних з проектуванням, підготовчими роботами та будівництвом об'єкту будівництва (в т.ч. закупівлею необхідних матеріалів і устаткування, виконанням будівельних і монтажних робіт, інших витрат, пов'язаних з введенням в експлуатацію об'єкта будівництва).

Згідно з п.2.7.1 Кредитного договору за користування кредитом позичальник зобов'язаний сплачувати банк відповідну плату (проценти) в порядку та розмірах, визначених цим договором.

Пунктом 10.5 Кредитного договору передбачено, що останній набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до положень ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В подальшому, між сторонами неодноразово укладались додаткові договори до Кредитного договору.

21.10.2010 року між сторонами укладено додатковий договір №2 до Кредитного договору, яким сторони п.2.7.1 виклали в наступній редакції: "проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної ставки в розмірі 17% річних. Починаючи з 01.10.2010 року проценти за користування кредитом розраховуються банком на основі процентної ставки в розмірі 16% річних, яка може бути встановлена в іншому розмірі та порядку, визначеному цим договором".

18.03.2011 року між банком та позичальником укладено додатковий договір №4, яким сторони домовились внести зміни та доповнення до умов Кредитного договору, шляхом зміни діючого ліміту кредитування.

Відповідно до п.2.7.3, в редакції додаткового договору №5 від 05.07.2011 року, нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення позичальником кредиту (або його частини) проценти (з урахуванням положень п.2.7.4 цього договору) повинні бути сплачені позичальником не пізніше 4 числа місяця, наступного за звітним. а в разі дострокового погашення кредиту - одночасно з погашенням кредиту. Перший раз позичальник сплачує проценти не пізніше 4 серпня 2010 року. Нараховані проценти за користування кредитними коштами в червні 2011 року, повинні бути сплачені позичальником в строк не пізніше 4 серпня 2011 року (включно), а в разі дострокового погашення кредиту всі нараховані проценти повинні бути сплачені одночасно з погашенням кредиту.

30.07.2012 року між сторонами укладено додатковий договір №6 до Кредитного договору, яким сторони домовились внести зміни та доповнення до умов Кредитного договору, виклавши п.п.2.7.2, 2.7.3 та 2.7.5 в наступній редакції: Проценти нараховуються методом факт/факт на фактичну суму заборгованості позичальника за кредитом та за терміном фактичного користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно, та до 30 червня 2012 року (включно). При нарахуванні процентів день видачі кредиту приймається до розрахунку як 1 повний день користування кредитом, а день повернення кредиту (його частини) до розрахунку процентів не включається.

Нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або до 30 червня 2012 року (включно) проценти (з урахуванням положень п.2.7.4 цього договору) повинні бути сплачені позичальником не пізніше 4 числа місяця, наступного за звітним, а в разі дострокового погашення кредиту - одночасно з погашенням кредиту.

Нараховані проценти за користування кредитними коштами в період з 01.06.2011 року по 30.06.2011 року повинні бути сплачені позичальником в строк не пізніше 04.08.2011 року (включно), а в разі дострокового погашення кредиту всі нараховані проценти повинні бути сплачені одночасно з погашенням кредиту (п.2.7.3).

Судом встановлено, що на виконання умов вказаного вище правочину банк надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 169925740,81 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями та банківськими випивками.

За умовами укладеного між сторонами Кредитного договору, банк має право у випадку, якщо будуть мати місце будь-які або всі можливі випадки невиконання позичальником та/або майновим поручителем/поручителем взятих на себе обов'язків та недотримання умов, передбачених цим договором та/або документами забезпечення, вимагати негайного повернення суми кредиту та всієї суми нарахованих процентів за користування кредитом (разом з будь-якими іншими нарахованими сумами або сумами, що підлягають сплаті за цим договором) (п.3.1.1 Кредитного договору).

Відповідно до п.5.3.2 Кредитного договору позичальник зобов'язаний точно в строки, обумовлені цим договором, погашати кредит та своєчасно у визначені договором строки сплачувати плату (проценти) за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов'язань за цим договором на першу вимогу банку сплатити штрафні санкції, як передбачено в договорі, а також у повному обсязі інші платежі та відшкодувати завдані збитки.

У зв'язку з невиконанням позичальником умов Кредитного договору, позивачем позичальнику було направлено вимогу №26-10/45-403 від 18.01.2012 року (отримана директором позичальника 10.02.2012 року) про відкликання наданого позичальнику кредиту та необхідність виконання зобов'язань за Кредитним договором.

17.06.2013 року позивачем направлено позичальнику повторну вимогу №26/3-06/1166-6771 про погашення заборгованості (докази направлення в матеріалах справи).

Судом встановлено, що в порушення умов Кредитного договору та норм чинного законодавства України, позичальник не виконав взяті на себе зобов'язання за договором, в зв'язку з чим станом на 23.01.2015 року в останнього виникла заборгованість по кредиту в сумі 169925740,81 грн. та по процентам в розмірі 29151446,94 грн.

Вказані вище обставини встановлені рішенням Господарського суду м. Києва у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю " ТЕРРА КАПІТАЛ " про звернення стягнення на предмет іпотеки № 910/3224/15-г від 12.05.2015, яке набрало законної сили.

Згідно ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням від 12.05.2015 № 910/3224/15-г позов задоволено, в рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА КАПІТАЛ" перед Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" за договором кредитної лінії №368/31/6 від 24.06.2010 в сумі 202504000,00 грн., у тому числі:

заборгованості за кредитом в сумі 169925740 (сто шістдесят дев'ять мільйонів дев'ятсот двадцять п'ять тисяч сімсот сорок) грн. 81 коп.,

заборгованості за процентами в розмірі 29151446 (двадцять дев'ять мільйонів сто п'ятдесят одна тисяча чотириста сорок шість) грн. 94 коп.,

пені за непогашення процентів в сумі 2212783 (два мільйони двісті дванадцять тисяч сімсот вісімдесят три) грн.80 коп. та,

пені за не погашення кредиту в розмірі 1214028 (один мільйон двісті чотирнадцять тисяч двадцять вісім) грн. 45 коп. звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором № 368/31/6-7 від 01.07.2010 року (зі змінами), який був укладений між публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА КАПІТАЛ", посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В., зареєстрований в реєстрі за № 5228, а саме: на земельну ділянка загальною площею 7,0671 га (кадастровий номер :66:178:0085) з цільовим призначенням - будівництво, експлуатація та обслуговування багатофункціональних комплексів у складі комплексу готельно-офісного та торгівельно-розважального призначення, житлово-офісного комплексу з апартаментами, яхт-клубу, дельфінарію та аквапарку, благоустроєних набережних, що знаходиться у Дніпровському районі м. Києва між вул. Микільсько-Слобідською та Броварським проспектом, яка належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА КАПІТАЛ" шляхом набуття публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" права власності на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором №368/31/6-7 від 01.07.2010 року (зі змінами), який був укладений між АТ "Ощадбанк" та ТОВ "ТЕРРА КАПІТАЛ", посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В., зареєстрований в реєстрі за № 5228, а саме: на земельну ділянку загальною площею 7,0671 га (кадастровий номер :66:178:0085) з цільовим призначенням - будівництво, експлуатація та обслуговування багатофункціональних комплексів у складі комплексу готельно-офісного та торгівельно-розважального призначення, житлово-офісного комплексу з апартаментами, яхт-клубу, дельфінарію та аквапарку, благоустроєних набережних, що знаходиться у Дніпровському районі м. Києва між вул. Микільсько-Слобідською та Броварським проспектом, яка належать на праві власності товариству з обмеженою відповідальністю "ТЕРРА КАПІТАЛ", вартість якої складає 202504000,00 грн. згідно з звітом про експертну грошову оцінку від суб'єкта оціночної діяльності Приватного підприємства "ЄАНТ-2000", що діє на підставі ліцензії Державного агентства земельних ресурсів України на проведення землеоціночних робіт Серії АЕ №191134 від 01.08.2013 року, сертифікату суб'єкта оціночної діяльності від 1 7.03.2014 №16147714; визнано за Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" право власності на земельну ділянку загальною площею 7,0671 га (кадастровий номер :66:178:0085) з цільовим призначенням - будівництво, експлуатація та обслуговування багатофункціональних комплексів у складі комплексу готельно-офісного та торгівельно-розважального призначення, житлово-офісного комплексу з апартаментами, яхт-клубу, дельфінарію та аквапарку, благоустроєних набережних, що знаходиться у Дніпровському районі м. Києва між вул. Микільсько-Слобідською та Броварським проспектом.

Оскільки судовими рішенням, яке набрало законної сили, встановлено розмір боргу за тілом кредиту та розмір нарахованих за користування кредитом відсотків, то дані обставини мають преюдиційний характер. Предметом розгляду даної справи є стягнення втрат від інфляції, 3 % річних, пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків за користування кредитом, штрафні санкції за ненадання документів.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст.ст. 14, 526 Цивільного кодексу України між сторонами у справі виникли цивільні права і обов'язки (зобов'язання), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1-2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За порушення взятих на себе зобов'язань з повернення суми кредиту, комісійних винагород та своєчасної сплати процентів за користування кредитом позичальник зобов'язується сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми платежу за кожний день прострочення (п.7.1.1 Кредитного договору).

Дії відповідача є порушенням вимог Кредитного договору, тому є підстави для застосування відповідальності за умовами договору, ЦК України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

З огляду на вищенаведене, суд погоджується з розрахунком пені по кредиту в розмірі 12767644,46 за період з 13.03.2012 до 12.09.2013 грн. та пені по процентам в сумі 2212783,80 грн. за період з 05.09.2011 до 05.01.2013 наданим позивачем і вважає його обґрунтованим. Позивачем у даній справі враховані суми пені, стягнуті за рішенням суду від 12.05.2015 № 910/3224/15-г, в зв'язку з чим він просить стягнути з відповідача суму пені за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 11553616,01 грн., та суму пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом у розмірі 1116,78 грн. Суд вважає вказані вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача втрати від інфляції за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 133901483,76 грн., за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом у розмірі 23103243,40 грн. та 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 19457890,15 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом у розмірі 3424690,03 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок втрат від інфляції за період з вересня 2011 по грудень 2014 та 3% річних за період з 05.09.2011 до 23.01.2015 за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом і розрахунок втрат від інфляції за період з березня 2012 по грудень 2014 та 3% річних за період з 13.03.2012 до 23.01.2015 за несвоєчасне повернення суми наданого кредиту та вважає їх вірними, зробленими згідно вимог чинного законодавства.

З відповідача підлягають стягненню втрати від інфляції за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 133901483,76 грн., за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом у розмірі 23103243,40 грн. та 3% річних за несвоєчасну сплату кредиту у розмірі 19457890,15 грн., 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом у розмірі 3424690,03 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача неустойку (штраф) у розмірі 849628,70 грн.

Відповідно до п. 5.5.3 договору кредитної лінії від 368/31/6 від 24.06.2010 позичальник зобов'язується регулярно надавати до банку: щоквартально - належним чином завірений баланс та звіт про фінансові результати; не менше 1 разу на квартал - банківські довідки про надходження грошових коштів на поточні рахунки позичальника в інших банківських установах за попередній квартал/ попередній місяць або довідку позичальника про відсутність відкритих поточних банківських рахунків в інших банках; не менше 1 разу на квартал - банківські довідки про кредитну заборгованість в інших банківських установах або довідку позичальника про відсутність такої заборгованості в інших банках; на першу вимогу банку - іншу інформацію, необхідну банку для супроводження кредиту та/або оцінки, переоцінки та стану предмета застави.

Доказів того, що відповідач своєчасно надавав зазначені вище фінансові документи суду не надано.

Відповідно до пп. 7.1.3 договору у разі ненадання позичальником документів та/або невиконання позичальником та/або поручителем та/або майновим поручителем зобов'язань, що не мають вартісного виразу, позичальник повинен сплатити на користь банку неустойку у розмірі 0,5 % від суми основного боргу.

Позивач надав до матеріалів справи розрахунок неустойки з яким суд погоджується та вважає обґрунтованим. Сума неустойки у розмірі 849628,70 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню з відповідача.

З урахуванням наведеного, заявлені позовні вимоги є такими що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю " ТЕРРА КАПІТАЛ " (02090, м. Київ, вулиця Микільсько-Слобідська, будинок 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (01001, м. Київ, вулиця Госпітальна, будинок 12-Г, ) заборгованість за кредитним договором № 368/31/6 від 24.06.2010 (із змінами та доповненнями) в сумі 192291668 (сто дев'яносто два мільйони двісті дев'яносто одна тисяча шістсот шістдесят вісім) грн. 83 коп., у тому числі пеню за несвоєчасну сплату кредиту 11553616 (одинадцять мільйонів п'ятсот п'ятдесят три тисячі шістсот шістнадцять) грн. 01 коп., пеню за несвоєчасну сплату відсотків 1116 (одна тисяча сто шістнадцять) грн.78 коп., 3% річних за непогашення кредиту 19457890 (дев'ятнадцять мільйонів чотириста п'ятдесят сім тисяч вісімсот дев'яносто) грн. 15 коп., 3% річних за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом 3424690 (три мільйона чотириста двадцять чотири тисячі шістсот дев'яносто) грн. 03 коп., втрати від інфляції за несвоєчасну сплату кредиту 133901483 (сто тридцять три мільйони дев'ятсот одна тисяча чотириста вісімдесят три) грн. 76 коп., втрати від інфляції за несвоєчасну сплату відсотків - 23103243 (двадцять три мільйони сто три тисячі двісті сорок три) грн. 40 коп., сума штрафних санкцій за ненадання документів у розмірі 849628 (вісімсот сорок дев'ять тисяч шістсот двадцять вісім) грн. 70 коп, судовий збір у розмірі 206700 (двісті шість тисяч сімсот) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішення законної сили, видати накази.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.06.2016.

Суддя І.В. Усатенко