ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2016 р. Справа № 925/434/16

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., секретаря судового засідання Петрик І.О., за участю представників сторін: позивача ОСОБА_1 за довіреністю, ОСОБА_2 за довіреністю, відповідача ОСОБА_3 за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" до відділу освіти Корсунь - Шевченківської районної державної адміністрації про стягнення 1793469.94грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 1793469,94 грн. за договором №10/10777/БО-16 від 24.03.2016 з яких: 1646298,50 грн. борг, 9573,45 грн. - 3% річних, 137597,99 грн. пеня.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за договором поставки природного газу, а саме останній в повному обсязі не розрахувався за отриманий по договору природний газ.

24.05.2016 позивач подав до суду заяву, в якій просив суд зменшити розмір позовних вимог у звязку зі сплатою відділом освіти Корсунь - Шевченківської районної державної адміністрації суми основного боргу та стягнути 10 852,49 грн. 3% річних, 153 002,26 грн. пені та 69163,42 грн. втрат в наслідок інфляції.

У судовому засіданні представник позивача заяву про зменшення розміру позовних вимог підтримав та наполягав на задоволенні позову в частині стягнення штрафних санкцій.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти стягнення штрафних санкцій.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні у справі докази встановив наступне.

24 березня 2016 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" та відділом освіти Корсунь - Шевченківської районної державної адміністрації було укладено договір на постачання природного газу №10/10777/БО-16.

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник постачає природний газ споживачеві в обсягах і порядку передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах передбачених договором.

П.10.1 договору сторони визначили, що його дія поширюється на відносини, що склалися між ними з 01.01.2016 р.

На виконання умов вищевказаного Договору згідно підписаних сторонами Актів приймання-передачі природного газу позивач передав, а відповідач прийняв природний газ:

- у січні 2016 року - 108 641 м.куб. газу на суму 891 203,85 грн.(тариф за 1000 куб.м.- 8 203,20 грн.);

- у лютому 2016 року - 77 327 м.куб. газу на суму 619 574,85 грн. (тариф за 1000 куб.м.- 8 012,40 грн.);

- у березні 2016 року - 57 968 м.куб. газу на суму 465 575,80 грн.(тариф за 1000 куб.м. - 8 031,60 грн.).

На загальну суму 1 976 354,50 грн.

Відповідач свої зобов'язання по оплаті спожитого природного газу не виконав належним чином, вчасно не розрахувався за поставлений газ, чим порушив вимоги п. 3.1. Розділу 3 Договору.

Відповідно до п. З.1. Договору оплата планових обсягів газу здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті за ціною визначеною в п. 2.2 цього Договору не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним.

Однак відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, за поставлений природній газ повністю та вчасно не розраховувався, борг відповідача перед товариством з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" на день подання позову до суду 1 646 298,50 грн.

В ході розгляду справи відповідач самостійно сплатив позивачу суму основного боргу.

Ст.ст. 173, 174, 181, 193 ГК України, ст.ст. 525, 526, 530, 712 ЦК України містять такі положення:

Господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта ( виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Господарські зобовязання можуть виникати:

з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладання даного виду договорів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк ( термін ) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк ( термін ).

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений іншим строк оплати товару, та сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно частини 2 статті 193 Господарського кодексу України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Кодексом, законами або Договором.

Крім того частина 2 статті 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено Законом, або Договором.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи наведеного вище законодавства суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобовязання між сторонами виникли на підставі укладеного договору №10/10777/БО-16 на постачання природного газу від 23.03.2016 Договір виходячи з умов, є договором поставки. Свої зобовязання за цим договором позивач виконав належним чином, та поставив відповідачу природний газ. Відповідач на протязі дії договору свої зобовязання щодо повного та своєчасного розрахунку за отриманий природний газ належним чином не виконував.

У відповідності до ст. ст. 549, 625 ЦК України та п. 7.2.1 договору, відповідач зобовязаний сплатити нараховану позивачем пеню в розмірі 153 002,26 грн. та 3% річних в розмірі 10 852,49 грн. та 69163,42 грн. втрат в наслідок інфляції.

Розрахунок зроблено вірно, а тому він підлягає до стягнення у заявлених сумах.

Заперечення відповідача щодо відсутності його вини за прострочення оплати отриманого на умовах договору природного газу суперечать фактичним обставинам справи та не ґрунтуються на Законі.

Перелік підстав припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК) та залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору.

Суд приходить до висновку, що в частині стягнення основного боргу на суму 1646298,50 грн. предмет спору відсутній, і в цій частині провадження у справі підлягає припиненню.

В іншій частині позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати останнього на оплату судового збору пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, п.1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85 ГПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з відділу освіти Корсунь-Шевченківської районної державної адміністрації (код 02147078, вул. Шевченка, 35, м. Корсунь-Шевченківський, Черкаська область, 19400) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасигаз Збут" (код 39672471, вул. Громова, 142, м. Черкаси, 18000) 153 002,26 грн. пені, 10 852,49 грн. 3% річних, 69163,42 грн. втрат в наслідок інфляції та 26902,05 грн. судового збору .

В частині стягнення 1646298,50 грн. боргу провадження у справі припинити за відсутності предмету спору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 09.06.2016.

СУДДЯ К.І.Довгань