ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" червня 2016 р.Справа № 916/340/16

за позовом Державне підприємство "Іллічівський морський торговельний порт";

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Алкаріна"

про стягнення 1304,13 грн.;

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 по довіреності №81 від 24.05.2016р.;

Від відповідача: -не з'явився;

Суть спору: Державне підприємство "Іллічівський морський торговельний порт" (далі Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позов до Товариства з обмеженою відповідальністю " Алкаріна " ( далі Відповідач) про стягнення 1304,13 грн., а саме 3% річних у сумі 20,28 грн., інфляційні витрати у сумі 878,33 грн., пеня у сумі 405,52грн. та судові витрати.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.02.2016р. порушено провадження по справі №916/340/16 (суддя Степанова Л.В.)

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Одеської області від 07.04.2016 р. № 459 у звязку з перебуванням судді Степанової Л.В. на лікарняному з 07.04.2016 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи № 916/340/16, за результатами якого її передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Літвінову С.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.04.2016р. справу №916/340/16 прийнято до провадження суддею Літвіновим С.В..

Представник відповідача відзив на позов не надав, в засідання не зявився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленум Вищого Господарського Суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, -

3.9.1. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У судовому засіданні 06.06.2016р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача встановлено наступне:

26.12.2014р. між Державним підприємством "Іллічівський морський торговельний порт" (далі - ДП "ІМТП", Порт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Алкаріна" (далі - ТОВ "Алкаріна", Експедитор) укладено договір про надання послуг спеціалізованим вантажним комплексом № 307/ск (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору, Порт надає комплекс послуг, що повязані зі створенням умов для митного та інших видів контролю державними контролюючими органами на території Спеціалізованого вантажного комплексу Підприємства (далі -СВК), а також виконує роботи та надає послуги, що не зазначені в цьому Договорі, але пов'язані з перебуванням вантажів на території СВК.

Розділом 3 Договору № 307/ск від 26.12.2014р. передбачено порядок розрахунків між сторонами. Так, згідно п.3.5 Договору Експедитор оплачує рахунки за надані послуги протягом 15 календарних днів після надання Портом послуг.

У лютому 2015 року ДП «ІМТП» було надано ТОВ «Алкаріна» послуги за Договором № 307/ск від 26.12.2014р. на суму 3 253,15 грн., що піддтверджується Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № И/2296 від 17.02.2015р. Також ДП «ІМТП» було виставлено Відповідачу рахунок № И/2296 від 17.02.2015р на оплату наданих послуг на суму 3 253,15 грн.

У лютому 2015 року ДП «ІМТП» було надано ТОВ «Алкаріна» послуги за Договором № 307/ск від 26.12.2014р. на суму 1 628,47 грн., що підтверджується Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № И/2690 від 25.02.2015р. Також ДП «ІМТП» було виставлено Відповідачу рахунок № И/2690 від 25.02.2015р на оплату наданих послуг на суму 1 628,47 грн.

У лютому 2015 року ДП «ІМТП» було надано ТОВ «Алкаріна» послуги за Договором № 307/ск від 26.12.2014р. на суму 896,34 грн., що підтверджується Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № И/2691 від 25.02.2015р. Також ДП «ІМТП» було виставлено Відповідачу рахунок № И/2691 від 25.02.2015р на оплату наданих послуг на суму 896,34 грн.

У лютому 2015 року ДП «ІМТП» було надано ТОВ «Алкаріна» послуги за Договором № 307/ск від 26.12.2014р. на суму 896,34 грн., що підтверджується Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № И/2479 від 28.02.2015р. Також ДП «ІМТП» було виставлено Відповідачу рахунок № И/2479 від 28.02.2015р на оплату наданих послуг на суму 896,34 грн.

У лютому 2015 року ДП «ІМТП» було надано ТОВ «Алкаріна» послуги за Договором № 307/ск від 26.12.2014р. на суму 562,24 грн., що підтверджується Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № И/2953 від 28.02.2015р. Також ДП «ІМТП» було виставлено Відповідачу рахунок № И/2953 від 28.02.2015р на оплату наданих послуг на суму 562,24 грн.

У лютому 2015 року ДП «ІМТП» було надано ТОВ «Алкаріна» послуги за Договором № 307/ск від 26.12.2014р. на суму 896,34 грн., що підтверджується Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № И/3060 від 28.02.2015р. Також ДП «ІМТП»» було виставлено Відповідачу рахунок № И/3060 від 28.02.2015р на оплату наданих послуг на суму 896,34 грн.

Відповідач не своєчасно виконав своїх зобов'язань щодо сплати наданих послуг, що підтверджується випискою банка від 10.04.2015р.

Враховуючи невиконання відповідачем взятого на себе за договором обовязку щодо оплати заборгованості з послуг, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1304,13 грн., а саме 3% річних у сумі 20,28 грн., інфляційні витрати у сумі 878,33 грн., пеня у сумі 405,52грн. та судові витрати.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов висновків про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ст. 901 Цивільного Кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певнихумовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Так, судом встановлено наявність надання позивачем відповідачу послуг та несвоєчасне виконання грошового зобовязання по договору.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, згідно ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 3% річних та індекс інфляції від простроченої суми.

Оскільки Відповідачем не належним чином виконані умови Договору щодо оплати послуг, тому він зобов'язаний сплатити на користь Позивача три проценти річних від простроченої суми, розмір яких складає 20,28 грн. та індекс інфляції в сумі 878,33грн.

Отже, згідно розрахунку позивача, сума 3% річних складає 20,28 грн. та індекс інфляції в сумі 878,33грн. які підлягають стягненню.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 405,52 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу ст.216, ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 цього кодексу є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 6.5 Договору передбачено, що в разі порушення Вантажовласником терміну оплати за надані послуги, Порт має право нараховувати пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, сукупний індекс інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми прострочення.

В зв'язку з порушенням строків оплати, на підставі п.п. 6.5. договору відповідачу позивачем на суму заборгованості нарахована пеня за кожен день прострочення платежу у розмірі облікової ставки НБУ у розмірі 405,52грн.

Наданий позивачем розрахунок пені, на думку суду, здійснений належним чином, тому судом підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи відповідачем не було належним чином доведено суду та доказано виконання своїх зобовязань.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини справи та перевіривши правильність наданого позивачем розрахунку сум заявлених до стягнення, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в сумі 1304,13 грн., а саме 3% річних у сумі 20,28 грн., інфляційні витрати у сумі 878,33 грн., пеня у сумі 405,52грн..

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378грн.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст.82 - 85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю " Алкаріна" (АДРЕСА_1, ) на користь Державного підприємства "Іллічівський морський торговельний порт" (68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Праці, 6, ) 3% річних у сумі 20,28 грн., інфляційні витрати у сумі 878,33 грн., пеня у сумі 405,52грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 09 червня 2016 р.

Суддя С.В. Літвінов