ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2016 р. Справа № 918/308/16

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Конончук С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній" "Техінсервіс"

до Приватного підприємства фірма "Алрі",

Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт",

Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад"

про стягнення заборгованості в сумі 1 325 448 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1. довіреність №2 від 12.11.2015р.;

від відповідача-1 - не з'явився;

від відповідача-2 - ОСОБА_2, довіреність №08-12/01 від 08.12.2015р.;

від відповідача-3 - не з'явився.

У судовому засіданні 06 червня 2016 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

26 квітня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" (далі ТзОВ "Група компаній "Техінсервіс", позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного підприємства фірма "Алрі" (далі ППФ "Алрі", відповідач-1), Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (далі відповідач-2), "Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" (далі ТзОВ Фірма "Вівад", відповідач-3) про стягнення заборгованості в сумі 1 325 448 грн..

Позивач просив: 1. Стягнути солідарно з ППФ "Алрі" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 1 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №01/12.

2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 1 325 448 грн. основного боргу за період з 05.03.2014р. по 16.03.2014р..

3. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 10 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №2.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відповідач-2 неналежно виконав умови договору №110912 від 11.09.2012 року, а саме не оплатив поставлений товар за період з 05.03.2014р. по 16.03.2014р..

Ухвалою суду від 27 квітня 2016 року позовну заяву б/н від 25.04.2016р. прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №918/308/16, розгляд якої призначено на 10 травня 2016 року.

10 травня 2016 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про виправлення писки в ухвалі суду від 27.04.2016 року. (а.с. 31) Ухвалою суду від 10.05.2016 року виправлено описку в ухвалі суду від 27.04.2016р..

Ухвалою суду від 10 травня 2016 року розгляд справи відкладено на 23 травня 2016 року.

18 травня 2016 року від позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання про долучення додаткових доказів. (а.с. 47-69) Також надійшла заява про збільшення та уточнення позовних вимог, в якій позивач просить:

1. Стягнути солідарно з ППФ "Алрі" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 1 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №01/12.

2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 11 722 183 грн. 56 коп. основного боргу за період з 05.03.2014р. по 16.03.2014р., 28.03.2014р. по 31.03.2014р..

3. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 10 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №2. (а.с. 70-78) Заява прийнята судом до розгляду, оскільки відповідає вимогам ГПК України.

23 травня 2016 року від представника відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшов відзив б/н від 23.05.2016р. на позовну заяву (а.с. 80-82), в якому останній вказує на те, що в матеріалах справи відсутні документі, які підтверджують здійснення позивачем поставки товарів відповідачу та документів, що підтверджують невиконання зобов'язань з боку відповідача. Також у відзиві б/н від 23.05.2016р. на позовну заяву представник відповідача звертає увагу на те, що судом першої інстанції порушено правила територіальної підсудності, оскільки строк договору поруки ТзОВ "Група компаній "Техінсервіс" з ППФ "Алрі" закінчився, а сам Договір не забезпечував виконань Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" перед ТзОВ "Група компаній "Техінсервіс". Щодо солідарного стягнення коштів з ТзОВ Фірми "Вівад" зазначає про те, що ТзОВ Фірма "Вівад" в даному судовому процесі взагалі не має жодного відношення, оскільки з останнього в повному обсязі стягнута сума за договором поруки №2 від 11.09.2012 року.

Ухвалою суду від 23 травня 2016 року розгляд справи відкладено на 06 червня 2016 року.

06 червня 2016 року від представника позивача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшла заява б/н від 06.06.2016р., в якій останній зазначає, що в заяві про збільшення та уточнення позовних вимог допущено технічну описку щодо стягнення суми заборгованості з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт". Зокрема вказано 11 722 183 грн. 56 коп., тоді як вірною є сума заборгованості 1 722 183 грн. 56 коп. та просить стягнути вірну суму 1 722 183 грн. 56 коп.. (а.с. 95) Заява прийнята судом до розгляду.

У судовому засіданні 06 червня 2016 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з урахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог, а також заяви б/н від 06.06.2016р.. Просив суд:

1. Стягнути солідарно з ППФ "Алрі" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 1 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №01/12.

2. Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 1 722 183 грн. 56 коп. основного боргу за період з 05.03.2014р. по 16.03.2014р., з 28.03.2014р. по 31.03.2014р..

3. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 10 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №2. Крім того, просив стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 25 997 грн. 75 коп..

У судовому засіданні 06 червня 2016 року представник відповідача-2 заперечив проти позову в повному обсязі з підстав, зазначених у відзиві б/н від 23.05.2016р. на позовну заяву.

У судове засідання, призначене на 06 червня 2016 року, відповідач-1 та відповідач-3 не забезпечили явку своїх повноважних представників, витребуваних судом документів не надали, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи із зазначенням підстав щодо своєї неявки не направили, однак належним чином були повідомлені про місце, дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах даної справи. (а.с. 90, 94)

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

11.09.2012 року між ТзОВ Група компаній Техінсервіс (далі - Продавець) та Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт (далі - Покупець) було укладено договір №110912. (далі Договір) (а.с. 14-15)

Відповідно до п.1.1 Договору, Продавець зобовязується передати у власність Покупцю, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити мелясу бурякову ДСТУ 3696-98 (ГОСТ 30561-98) (далі товар).

Згідно п. 3.1 Договору поставка товару здійснюється на умовах DAP (доставка до місця) відповідно до Інкотермс 2010.

Оплата товару по даному Договору здійснюється Покупцем за кожну поставлену партію товару протягом 2 (двох) банківських днів з моменту його поставки та прийомки на складі Покупця на підставі рахунків-фактур та видаткових накладних (п. 3.2 Договору).

Відповідно до п. 5.2 цього Договору у випадку невиконання зобовязань по оплаті товару у розмірі, порядку та строки, передбачені договором, Покупець зобовязується сплатити на користь Продавця пеню у розмірі 0,9 % від суми грошового зобовязання (заборгованості) за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін, їх підписи скріплені відбитками печаток. (належним чином завірена копія долучена до матеріалів справи, оригінал оглянуто у судовому засіданні)

Як встановлено судом, що договірні відносини між позивачем та відповідачем-2 тривають з вересня 2012 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем поставлявся відповідачу-2 товар з 15 вересня 2012 року по 24 липня 2014 року. (а.с. 18-20) Однак позивач звернувся з даним позовом, з урахуванням заяви про збільшення та уточнення позовних вимог, про стягнення заборгованості за період з 05.03.2014р. по 16.03.2014р., з 28.03.2014р. по 31.03.2014р..

Судом встановлено, що протягом березня 2014 року позивачем було поставлено Державному підприємству спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт продукції на загальну 1 798 718 грн. 40 коп.., що підтверджується видатковими накладними: від 05.03.2014 року №ГК-0000328 на суму 92 044 грн. 80 коп., від 06.03.2014 року №ГК-0000334 на суму 92 563 грн. 20 коп.; від 07.03.2014 року №ГК-0000341 на суму 88 660 грн. 80 коп.; від 08.03.2014 року №ГК-0000342 на суму 64 396 грн. 80 коп.; від 11.03.2014 року №ГК-0000345 на суму 101 001 грн. 60 коп.; від 12.03.2014 року №ГК-0000352 на суму 96 940 грн. 80 коп.; від 13.03.2014 року №ГК-0000357 на суму 179 568 грн.; від 14.03.2014 року № ГК-0000359 на суму 359 553 грн. 60 коп.; від 15.03.2014 року №ГК-0000361 на суму 192 312 грн.; від 16.03.2014 року №ГК-0000632 на суму 123 940 грн. 80 коп.; від 28.03.2014 року №ГК-0000411 на суму 135 604 грн. 80 коп.; від 29.03.2014 року №ГК-0000412 на суму 70 646 грн. 40 коп.; від 30.03.2014 року №ГК-0000413 на суму 63 100 грн. 80 коп.; від 31.03.2014 року №ГК-0000416 на суму 138 384 грн.. (а.с. 48-61)

Посилання представника відповідача-2 у відзиві б/н від 23.05.2016р. на позовну заяву щодо того, що в матеріалах справи відсутні документі, які підтверджують здійснення позивачем поставки товарів відповідачу, оскільки в матеріалах справи місяться видаткові накладні щодо поставки товару у спірний період.

Видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін, їх підписи скріплені печатками.

Як вбачається з позовної заяви, відповідачем-2 частково оплачено видаткову накладну від 05.03.2014 року №ГК-0000328 в сумі 65 534 грн. 40 коп.

Відповідачем-2 - Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" не подано доказів оплати заборгованості, що є предметом позову, а також не спростовано факту отримання товару. Таким чином, станом на 06.06.2016 року, за відповідачем-2 рахується заборгованість в сумі 1 733 184 грн.. Однак без врахуванням солідарного стягнення за відповідачем-2 рахується заборгованість в сумі 1 722 184 грн..

ТзОВ "Група компаній "Техінсервіс" просить стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 1 722 183 грн. 56 коп. основного боргу за період з 05.03.2014р. по 16.03.2014р., з 28.03.2014р. по 31.03.2014р.. Оскільки суд не може вийти за межі позовних вимог та бере до уваги розмір заборгованості, який заявлений позивачем в сумі 1 722 183 грн. 56 коп..

Судом встановлено, що за період з 05.03.2014р. по 16.03.2014р. та з 28.03.2014р. по 31.03.2014р. заборгованість з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" за поставлений товар не стягувалася.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що рішенням господарського суду Рівненської області від 21.12.2015р. у справі №918/1317/15 стягнуто з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" заборгованість за поставлений товар згідно договору №110912 від 11.09.2012 року, а саме за період з 17.03.2014р. по 27.03.2014р. в сумі 1 460 836 грн. 80 коп.. (а.с. 62-69)

У даній справі №918/308/16 позивач просить стягнути з відповідача-2 заборгованість згідно договору №110912 від 11.09.2012 року, а саме за період з 05.03.2014р. по 16.03.2014р. та з 28.03.2014р. по 31.03.2014р., тобто за інший період, який не охоплений у справі №918/1317/15.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 1, 7 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як встановлено судом між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України та статтею 193 ГК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України - боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, при цьому статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" заборгованості в сумі 1 722 183 грн. 56 коп. за поставлений товар є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з солідарно з ППФ "Алрі" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 1 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №01/12.

Судом встановлено, що 11 вересня 2012 року між Приватним підприємством "Алрі" (далі - Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" (далі - Кредитор) було укладено договір поруки №01/12. (далі - Договір поруки) (а.с. 16)

Відповідно до пункту 1 Договору поруки, Поручитель поручається перед Кредитором грошовою сумою в розмірі 5 000 гривень, за виконання Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (далі - Боржник) зобовязань, що випливають з договору №110912 від 11.09.2012 року., зокрема щодо зобов'язань по оплаті вартості придбаного товару.

Пунктом 2 Договору поруки визначено, що у разі порушення Боржником зобов'язань, забезпечених порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники.

Згідно з пунктом 8 Договору поруки, даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до моменту протягом 3-х років від дати підписання, але не пізніше припинення поруки.

Договір поруки підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих субєктів господарювання.

Частиною 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно із ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Таким чином, строк дії договору поруки №01/12 від 11 вересня 2012 року закінчився 11 вересня 2015 року.

З врахуванням вищенаведеного, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" про солідарне стягнення з ППФ "Алрі" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 1 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №01/12 задоволенню не підлягають.

Суд відхиляє посилання представника відповідача-2 на порушення господарським судом правил територіальної підсудності, оскільки відповідно ст.ст.13, 15, 16 ГПК України, підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду. Підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст.15 ГПК України, справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач предявив вимогу про стягнення заборгованості до трьох відповідачів ПП Алрі (м. Рівне), ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості Укрспирт (м. Бровари Київської області) та ТзОВ Фірми "Вівад" (с. Кургани Рівненської області) і подав позов за місцем знаходження першого відповідача до господарського суду Рівненської області згідно з ч.2 та ч.3 ст.15 ГПК України.

Відповідно до ст.ст. 64, 65 ГПК України, суддя на стадії прийняття позовної заяви до провадження у справі вчиняє необхідні процесуальні дії перелік яких у ст.65 ГПК України не є вичерпним. Однак оцінку обставинам справи по суті позовних вимог суд на цій стадії давати не вправі.

Правова позиція суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові Судової палати у господарських справах від 15.10.2002р. у справі за позовом ЗАТ Футбольний клуб Чорноморець до ЗАТ Футбольний клуб Волинь і громадської організації Спортивний клуб Волинь-1, де, зокрема, зазначено, що на стадії порушення провадження у справі та підготовки матеріалів до розгляду в першій інстанції суд не вправі зясовувати, чи насправді порушено права та охоронювані законом інтереси позивача зі спору, оскільки це можливо зробити лише з дотриманням основних засад судочинства (ст.129 Конституції України) у судовому процесі за результатами розгляду порушеної справи.

Таким чином, господарський суд на стадії прийняття позовної заяви чи підготовки справи до розгляду не міг надавати оцінку договору поруки №01/12 від 11.09.2012р. відповідно до ст. 43 ГПК України в сукупності з іншими обставинами і доказами у справі та визначати наявність чи відсутність підстав для відповідальності ППФ Алрі, відповідно звільняти його від відповідальності як відповідача у спорі та змінювати підсудність справи, тому позовна заява прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до норм ст.17 ГПК України в будь-якому випадку справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудна іншому господарському суду.

Крім того, позивач просить стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 10 000 грн. за договором поруки від 11.09.2012р. №2.

Судом встановлено, що 11 вересня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" (далі - Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" (далі - Кредитор) було укладено договір поруки №2. (далі - Договір поруки №2) (т.3 а.с. 44)

Відповідно до пункту 1 Договору поруки №2, Поручитель поручається перед Кредитором грошовою сумою в розмірі 100 000 гривень, за виконання Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (далі - Боржник) зобовязань, що виникли з договору купівлі-продажу від 11 вересня 2012 року №11/09/12, який був укладений між Кредитором і Боржником.

Пунктом 3.1. Договору поруки №2 визначено, що у разі порушення Боржником зобов'язань, забезпечених порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором, як солідарні боржники.

Згідно з пунктом 4.3. Договору поруки №2, даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до моменту протягом 5 років від дати підписання, але не пізніше моменту припинення поруки згідно вимог цивільного законодавства.

Договір поруки підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих субєктів господарювання.

Умови договору поруки відповідають нормам ст.ст.553-559 ЦК України.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом беруться до уваги посилання представника відповідача-2 щодо того, що з ТзОВ Фірми "Вівад" в повному обсязі стягнута сума за договором поруки №2 від 11.09.2012 року.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 28.03.2016р. у справі №918/1393/15, що набрало законної сили, стягнуто з солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" 100 000 (сто тисяч) грн. за договором поруки від 11.09.2012р. №2.

Відповідно до пункту 1 Договору поруки №2, відповідальність Поручителя перед Кредитором обмежується сплатою суми в розмірі 100 000 грн..

Оскільки вищезазначеним рішенням суду стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" 100 000 (сто тисяч) грн. за договором поруки від 11.09.2012р. №2 та п.1 Договору поруки №2 встановлена обмежена відповідальність ТзОВ Фірми "Вівад" перед ТзОВ "Група компаній "Техінсервіс" в розмірі 100 000 грн., то позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 10 000 грн. за договором поруки від 11.09.2012р. №2 не підлягають задоволенню.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене в сукупності вбачається, що вимоги позивача про стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 1 722 183 грн. 56 коп. заборгованості за період з 05.03.2014р. по 16.03.2014р., з 28.03.2014р. по 31.03.2014р. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

У солідарному стягненні з Приватного підприємства фірми "Алрі" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 1 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №01/12 та у солідарному стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 10 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №2. суд відмовляє.

Відповідно до ст. 49 ГПК України оплата судових витрат покладається на відповідача-2 - Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 25 832 грн. 75 коп..

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (07400, м. Бровари, вул. Гагаріна, 16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Техінсервіс" (04114, м. Київ, пров. Макіївський, 1, ) основну заборгованість за період з 05.03.2014р. по 16.03.2014р., з 28.03.2014р. по 31.03.2014р. в сумі 1 722 183 (один мільйон сімсот двадцять дві тисячі сто вісімдесят три) грн. 56 коп. та 25 832 (двадцять пять тисяч вісімсот тридцять дві) грн. 75 коп. витрат по оплаті судового збору.

В решті позовних вимог, а саме у солідарному стягненні з Приватного підприємства фірми "Алрі" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 1 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №01/12 та у солідарному стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Вівад" та Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" 10 000 грн. заборгованості за договором поруки від 11.09.2012р. №2. відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено та підписано 07.06.2016 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 6 примірників:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (04114, м. Київ, пров. Макіївський, 1);

3-4- відповідачу -1 рекомендованим (33028, м. Рівне, вул. Драгоманова, 19; 33027, м. Рівне, вул. Д. Галицького, 19, оф. 530);

5- відповідачу-2 рекомендованим (07400, м. Бровари, вул. Гагаріна, 16);

6 - відповідачу-3 рекомендованим (34663, Рівненська область, Березнівський район, с. Кургани, вул. Шляхова, 1).