ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2016 року Справа № 912/1221/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Євстигнеєва О.С.- доповідача,
суддів: Кощеєва І.М., Вечірка І.О.
при секретарі: Ковзикові В.Ю.

за участю представників:
прокурора: Кравченко М.В.- прокурор відділу, посвід. №033854 від 15.06.2015р.;
позивача: не явився;
відповідача-І: Бобошко І.О.- пред., дов. №36 від 06.01.2016р.;
відповідача-ІІ: Мазуровський В.К.- директор, протокол №1 від 13.05.2010р.;
третьої особи-І: не явився;
третьої особи-ІІ: не явився;
третьої особи-ІІІ: Шумський О.О.- пред., дов. №206 від 14.03.2016р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу державного підприємства «Кіровоградський ремонтний завод» (м. Кіровоград) на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 14.04.2016р. у справі № 912/1221/16

за позовом: військового прокурора Кіровоградського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України (м. Київ)
до: І- військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Олександрія Кіровоградської області)
ІІ- товариства з обмеженою відповідальністю «РСП АЕРО» (м. Київ)
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:
І- товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХВІТ» (м. Київ)
ІІ- товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АЕРОТЕХНІКА-МЛТ» (смт. Макарів Кіровоградської області)
ІІІ- державного підприємства «Кіровоградський ремонтний завод» (м. Кіровоград)
про: визнання недійсним рішення, визнання недійсним та скасування результатів торгів, визнання недійсними договорів про надання послуг за державні кошти щодо закупівлі послуг (ухвала про залишення позову без розгляду)
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 14 квітня 2016 року у справі №912/1221/16 (суддя Глушкова М.С.) залишено без розгляду позов військового прокурора Кіровоградського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України (м. Київ) до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Олександрія Кіровоградської області), товариства з обмеженою відповідальністю «РСП АЕРО» (м. Київ) за участю третіх осіб - товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХВІТ» (м. Київ), товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АЕРОТЕХНІКА-МЛТ» (смт. Макарів Кіровоградської області) та державного підприємства «Кіровоградський ремонтний завод» (м. Кіровоград) про визнання недійсним рішення комітету з конкурсних торгів військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, оформлене протоколом №367/1 від 18.08.2015р.; визнання недійсним та скасування результатів відкритих торгів на закупівлю предмета закупівлі - код 33.13.1 - ремонтування та технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування (лот № 1 - послуги з контрольно-відновлювального ремонту систем РСП-10мн., лот № 2 - послуги з контрольно-відновлювального ремонту автоматичного двоканального радіопеленгатора АРП-6Д), номер оголошення, оприлюдненого на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель, - 151980, «ВДЗ» № 278 від 23.06.2015р.;, визнання недійсними договорів №№ 25, 26 від 03.09.2015р. про надання послуг за державні кошти щодо закупівлі послуг.
Третя особа - ІІІ державне підприємство «Кіровоградський ремонтний завод», не погодившись з прийнятою ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права просить скасувати ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 14.04.2016р. у справі №912/1221/16. Скаржник вважає неможливим застосування п. 5 ч.1 ст. 81 ГПК України з тих підстав, що в даному випадку з огляду на ч. 2 ст. 29 ГПК України, прокурор не набув статусу позивача, а є самостійним учасником процесу. Можливість застосування положень п. 5 ч. 1 ст.81 ГПК обумовлюється також встановленням факту поважності або неповажності причин неподання витребуваних доказів.
Скаржником також були за його ініціативою подані додаткові документи і заява про підтримання доводів, викладених в апеляційній скарзі, які долучені до матеріалів справи.
Військовий прокурор Кіровоградського гарнізону Південного регіону України відзив на апеляційну скаргу не надав, але в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги і вважає ухвалу суду такою, що не відповідає вимогам чинного процесуального законодавства.
Позивач - Міністерство внутрішніх справ України подало заяву про розгляд справи без участі його представника у зв`язку з відсутністю коштів на відрядження. У даній заяві МВС також зазначило, що його повноваження не розповсюджується на господарську компетенцію юридичних осіб, які хоч і є адміністративно підпорядкованими, але і самостійними юридичними особами. Заява про розгляд справи без участі представника Міністерства внутрішніх справ України задоволена Дніпропетровським апеляційним господарським судом.
Відповідач-І - військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України у відзиву на апеляційну скаргу і представник у судовому засіданні зазначив, що погоджується із ухвалою суду і вважає доводи суду обґрунтованими.
Відповідач-ІІ - товариство з обмеженою відповідальністю «РСП АЕРО» у відзиву на апеляційну скаргу і представники відповідача-2 у судовому засіданні також вважають прийняту ухвалу суду обґрунтованою і просять залишити її без зміни.
Третя особа-І - товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХВІТ» і третя особа-ІІ - товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АЕРОТЕХНІКА-МЛТ» відзиви на апеляційну скаргу не надали, представники зазначених юридичних осіб у судове засідання не явилися. Беручи до уваги, що явка представників у судове засідання обов`язковою не визнавалася, матеріали справи є достатніми для прийняття рішення, справа переглядалася без участі зазначених представників за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні була оголошена вступна та резолютивна частина постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.
Вислухавши прокурора, представників сторін, переглянувши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд встановив, що господарським судом Кіровоградської області 14.04.2016р. була прийнята ухвала, якою позов військового прокурора Кіровоградського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України (м. Київ) до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (м. Олександрія Кіровоградської області), товариства з обмеженою відповідальністю «РСП АЕРО» (м. Київ) за участю третіх осіб - товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХВІТ» (м. Київ), товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «АЕРОТЕХНІКА-МЛТ» (смт. Макарів Кіровоградської області) та державного підприємства «Кіровоградський ремонтний завод» (м. Кіровоград) про визнання недійсним рішення комітету з конкурсних торгів військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, оформлене протоколом №367/1 від 18.08.2015р.; визнання недійсним та скасування результатів відкритих торгів на закупівлю предмета закупівлі - код 33.13.1 - ремонтування та технічне обслуговування електронного й оптичного устаткування (лот № 1 - послуги з контрольно-відновлювального ремонту систем РСП-10мн., лот №2 - послуги з контрольно-відновлювального ремонту автоматичного двоканального радіопеленгатора АРП-6Д), номер оголошення, оприлюдненого на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель, - 151980, «ВДЗ» №278 від 23.06.2015р.;, визнання недійсними договорів №№25, 26 від 03.09.2015р. про надання послуг за державні кошти щодо закупівлі послуг залишено без розгляду.
Суд залишив позов без розгляду на підставі ч. 1 п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України: «позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з`явився на виклик у засідання господарського суду і його нез`явлення перешкоджає вирішенню спору».
При прийнятті ухвали суд виходив з того, що прокурором без наведення поважних причин не виконано вимоги суду щодо надання обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва Міністерства внутрішніх справ України.
Колегія суддів вважає, що ухвала підлягає скасуванню в силу наступного:
Стаття 121 Конституції України та п.2 ст. 5 Закону України «Про прокуратуру» покладено на органи прокуратури України функції з представництва інтересів громадянина і держави в судах.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує, зокрема, справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених частиною третьою статті 25 Закону України «Про прокуратуру». Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви в порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу. Аналогічні вимоги встановлені і в ч. 1 ст. 29 ГПК України.
Представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом (ч. 1 ст. 361 Закону України «Про прокуратуру»). Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави (ч.3 ст.361 Закону України «Про прокуратуру»).
Частиною 2 ст. 29 ГПК України встановлено, що у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.
З приписів ст. 18 ГПК України вбачається, що прокурор є самостійним учасником судового процесу. Прокурор, який бере участь у справі, несе обов`язки і користується правами сторони, крім права на укладення мирової угоди. (ч. 4 ст. 29 ГПК України).
Пунктом 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №7 «Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам» (із змінами і доповненнями) роз`яснено, що господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов`язаних із захистом інтересів держави. Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором.
У випадках неправильного визначення прокурором позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 63 ГПК повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.
Якщо господарський суд помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 81 ГПК.
Тобто, оцінити правильність визначення прокурором органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, суд першої інстанції повинен був до порушення провадження у справі. Вважаючи, що прокурором неправильно визначений такий орган, суд повинен був повернути позовну заяву прокурора без розгляду, або якщо все ж таки прийняв помилково до розгляду залишити без розгляду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 81 ГПК України.
При застосуванні ж п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд повинен був врахувати, що залишення позову без розгляду на цій підставі можливо лише за наявності таких умов:
- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;
- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті;
- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов`язаний з`ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об`єктивно оцінити їх поважність.
Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов`язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.
У разі неповідомлення позивачем таких причин суд вправі, в залежності від конкретних обставин справи, або залишити позов без розгляду, або розглянути справу за наявними в ній доказами (п.4.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. N18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (із змінами і доповненнями)).
Як вбачається з матеріалів справи додатки до позовної заяви місять всі необхідні документи в обґрунтування поданих позовних вимог. Судом не були витребувані від прокурора та позивача додаткові документи у справі, а отже суд не був позбавлений можливості розглянути справу та вирішити спір по суті, виходячи з наявних матеріалів справи у відповідності до ст. 75 ГПК України. Не перешкоджала цьому і неявка прокурора в судове засідання, яка до речі не була визнана обов`язковою ухвалою про порушення провадження у справі. Суд в ухвалі про залишення позову без розгляду не вказав, яким чином неподання прокурором обґрунтування підстав інтересів держави в особі Міністерства внутрішніх справ України може перешкодити розгляду справи.
За таких обставин ухвала господарського суду Кіровоградської області прийнята з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню, справа згідно ч. 7 ст. 106 ГПК України передається на розгляд суду першої інстанції.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 99, 102, 103-106 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу державного підприємства «Кіровоградський ремонтний завод» (м. Кіровоград) задовольнити.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області у справі №912/1221/16 від 14 квітня 2016 року про залишення позову без розгляду скасувати.
Матеріали справи №912/1221/16 направити для розгляду по суті до господарського суду Кіровоградської області.

(постанова виготовлена у повному обсязі 01.06.2016 року)

Головуючий О.С.Євстигнеєв
Судді: І.М.Кощеєв
І.О.Вечірко