ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 травня 2016 року Справа № 907/1079/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіКорсака В.А.
суддів Данилової М.В., Данилової Т.Б.
розглянувши касаційну скаргу Заступника прокурора Львівської області
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 16.03.2016
у справі№ 907/1079/15 Господарського суду Закарпатської області
за позовомПрокурора міста Ужгорода
до1.Ужгородської міської ради, 2.Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, 3.Товариства з обмеженою відповідальністю "Ужгород-маркет"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру в Закарпатській області
провизнання частково недійсними рішень Ужгородської міської ради, визнання недійсним договору оренди землі та повернення земельної ділянки

В С Т А Н О В И В :

Касаційна скарга Заступника прокурора Львівської області № 05/2-343 вих-16 від 05.04.2016 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України) та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору. Сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду визначена у пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 цього Закону (у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII, що набрав чинність з 01.09.2015) і становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, Законом передбачено сплату судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду в певному розмірі виходячи зі ставки судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви і незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина. В цій справі належний до сплати розмір судового збору за подання касаційної скарги має визначатися, виходячи із ставки, що підлягала сплаті за подання позовної заяви про визнання частково незаконними та скасування рішень Ужгородської міської ради № 222 від 26.01.2007 та № 531 від 23.11.2007, визнання недійсним договору оренди від 05.12.2007 та зобов'язання повернути земельну ділянку вартістю 74 124 000, 00 грн.

У пункті 2.2.1., 2.10. своєї постанови № 7 від 21.02.2013 Пленум Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснив, що судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. У випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява містить вимоги як майнового, так немайнового характеру, отже судовий збір має бути сплачений за кожну з них.

Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що була чинною на момент подачі позову) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня календарного року.

Згідно з пп. 5 п. 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, що була чинною на момент подачі касаційної скарги) ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Керуючись пп. 1, 2, 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", колегія дійшла висновку, що належна сума судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги на ухвалені у цій справі судові рішення становить: 4 384, 80 грн. за три вимоги немайнового характеру (визнання частково незаконними та скасування рішень; визнання недійсним договору оренди) та 219 240 грн. за вимогу майнового характеру (зобов'язання повернути земельну ділянку вартістю 74 124 000, 00 грн.), яка визначається з урахуванням вартості спірного майна.

До касаційної скарги додано платіжне доручення № 363 від 07.04.2016 про сплату судового збору касатором у сумі 5 846,40 грн., тобто в меншому розмірі, ніж це встановлено Законом України "Про судовий збір". Таке порушення є підставою для повернення касаційної скарги відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Окрім того, за приписом частини четвертої статті 111 ГПК України до скарги додаються також докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

В пункті 61 постанови № 11 від 24.10.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України" (із змінами і доповненнями) пленум Вищого господарського суду України роз'яснив, що треті особи користуються правами і несуть обов'язки сторони у справі. Тому якщо до касаційної скарги не додано доказів надіслання її копії третім особам, які беруть участь у справі, то така касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом (пункт 3 частини першої статті 1113 ГПК України).

Колегією суддів встановлено, що до касаційної скарги не додано доказів надсилання її копії третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Головному управлінню Держгеокадастру в Закарпатській області.

За таких обставин, подана касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом без розгляду на підставі пунктів 3, 4 частини першої статті 1113 ГПК України.

Керуючись статтями 86, 111, пунктом 3, 4 частини першої статті 1113 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Заступника прокурора Львівської області на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.03.2016 у справі № 907/1079/15 повернути скаржнику.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді М.В. Данилова

Т.Б. Данилова