У Х В А Л А

07 червня 2016 року Справа № 1/187

За позовом позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Луганське енергетичне об'єднання, м. Луганськ

до Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці та реалізації води та очищенню стоків "Лисичанськводоканал", м. Луганськ

про стягнення 9099716 грн. 63 коп.

Суддя Зюбанова Н.М.

Секретар судового засідання-помічник судді Антонова І.В.

У засіданні брали участь:

від стягувача ОСОБА_2, представник за довіреністю від 04.01.2013 № 23;

від боржника представник не викликався;

- розгляд скарги стягувача ТОВ Луганське енергетичне об'єднання за листом від 16.05.2016 № 31/97 на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Луганській області (далі за текстом ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області) у порядку ст. 121-2 ГПК України.

Дослідивши матеріали зазначеної скарги, вислухавши представника стягувача, суд дійшов до наступного.

Так, у звязку із знаходженням приміщення господарського суду Луганської області та архіву суду в м. Луганську на непідконтрольній Україні території, справу № 1/187 втрачено, тому з підстав, зазначених в ухвалі суду від 04.02.2016, суд відновив її в частині ухвали про порушення провадження у справі від 01.07.2010, рішення господарського суду від 09.07.2010 та супроводжувального листа до наказу від 02.08.2010.

Таким чином, як свідчать відновлені матеріали справи господарським судом Луганської області 09.07.2010 було прийнято рішення, яким позов задоволено частково, про що виданий наказ від 26.07.2010.

17.08.2012 постановою ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області було відкрите виконавче провадження № 21523733 по виконанню цього наказу у встановленому законом порядку.

Як свідчать додані до скарги документи, 20.01.2012 ВПВР Управління ДВС Головного управління юстиції у Луганській області винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві, яка була визнана недійсною судом за ухвалою від 28.02.2012, тому 16.03.2012 виконавче провадження № 21523733 виконавчою службою було відновлено на підставі ч. 1 ст. 51 Закону України Про виконавче провадження.

Як зазначає стягувач, у звязку з тим, що виконання рішення та наказу по справі № 1/187 в повному обсязі не здійснено, він надіслав до ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області запит про стан виконавчого провадження.

Згідно листа ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області від 26.10.2015 № 2571/022-30/5 матеріали зазначеного виконавчого провадження знаходяться у приміщенні у м. Луганську, на тимчасово окупованій території.

02.02.2016 господарським судом Луганської області було задоволено заяву ТОВ Луганське енергетичне обєднання про видачу дублікату наказу від 26.07.2010 у справі № 1/187, та 18.02.2016 стягувач звернувся до ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області із заявою про відновлення виконавчого провадження № 21523733.

ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області за листом від 22.03.2016 № 1109/022-30 (надійшов за відміткою стягувача 30.03.2016) повернув вказаний дублікат наказу без виконання з посиланням на факт закінчення виконавчого провадження 03.01.2013 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження.

Стягувач категорично заперечує факт виконання рішення та сплати боргу боржником за наказом у ході виконавчого провадження з тих підстав, що грошових коштів він не одержував, що підтверджено також складеним сторонами актом звірення боргу за наказом від 26.07.2010.

Згідно доданих до скарги документів вбачається, що станом на 31.03.2016 за даними Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень щодо ВП № 21523733 останнім був запис про фактичне виконання наказу та стягнення коштів 03.01.2013, а постанови про закінчення виконавчого провадження не було.

Як стверджує стягувач, вказана постанова від 03.01.2013 була внесена до ЄДР виконавчих проваджень у ході розгляду господарським судом його попередньої скарги, тобто у квітні 2016 року.

За вказаних обставин стягувач звернувся до господарського суду зі скаргою з вимогами про визнання незаконними дій ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області щодо закінчення виконавчого провадження № 21523733.

Оцінивши доводи стягувача, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої ним скарги, з огляду на наступне.

Так, правове регулювання здійснення виконавчого провадження за матеріалами справи розглядається за Законом України "Про виконавче провадження" у редакції Закону від 04.11.2010 № 2677-VI (далі Закон № 2677-VI), ст. 11 якого, зокрема, передбачено, що державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п. 8 ч.1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як свідчать матеріали справи, у квітні 2016 року під час розгляду попередньої скарги стягувача, судом було самостійно зроблено запит до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень щодо ВП 21523733 (арк. справи 69-72), з роздруківки якого вбачається, що останній на той час запис (03.01.2013) був про фактичне виконання документу. Відомостей про прийняття постанови про виконавче провадження не було.

Втім, згідно акту звіряння, проведеного між стягувачем та боржником, станом на 01.12.2015 за наказом господарського суду Луганської області № 1/187 від 26.07.2010 залишилась несплаченою сума 339953 грн. 41 коп., що ставить під сумнів правильність закінчення ВП № 21523733 у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження.

За листом від 15.04.2016 № 1545/022-30 ВПВР Управління ДВС, м. Сєвєродонецьк долучено до справи постанову про закінчення виконавчого провадження від 03.01.2013, у якій вказано про повне виконання рішення, але до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень цю постанову було внесено вже у квітні 2016 року.

Згідно п. 4 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами.

У відповідності до ст. 6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Таким чином, оцінивши у сукупності вказані фактичні обставини та докази, суд дійшов висновку про спростування правомірності закінчення ВП № 21523733.

Відповідно до п. 9.13. постанови пленуму ВГС України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області, який повідомлений про розгляд скарги належним чином (рекомендоване повідомлення від 24.05.2016), доводи скарги не оспорені.

Оскільки матеріалами справи підтверджено, що наказ суду у справі № 1/187 від 26.07.2010 не виконаний, постанова про закінчення виконавчого провадження від 03.01.2013 (арк. справи 85) винесена державним виконавцем всупереч вимог Закону України Про виконавче провадження, суд дійшов висновку про обґрунтованість доводів стягувача та визнання незаконними дій ВПВР Управління ДВС Головного управління юстиції у Луганській області у виконавчому провадженні ВП № 21523733 щодо його закінчення.

Постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 21523733 від 03.01.2013 підлягає визнанню недійсною та скарга стягувача задовольняється повністю.

Керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Скаргу стягувача ТОВ "Луганське енергетичне обєднання" за листом від 16.05.2016 № 31-97 на дії ВПВР Управління ДВС Головного управління юстиції у Луганській області задовольнити повністю.

2. Визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 21523733, а також винесення постанови від 03.01.2013 про закінчення виконавчого провадження від 03.01.2013.

3. Постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 21523733 від 03.01.2013 визнати недійсною.

Суддя Н.М.Зюбанова

Надр. 4 прим.:

1-до справи;

2 - стягувачу-ТОВ "ЛЕО": вул. О.Довженка, 11, м. Лисичанськ Луганської області, 93100 (рек. з пов.);

3-боржнику-ЛСП "Лисичанськводоканал": вул. ім.В.Сосюри (колишня вул.Свердлова), 168, м. Лисичанськ Луганської області, 93106 (рек.з повід.);

4- ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області: вул..Єгорова, 22, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93404 (рек.з повід.)

Вих. №

3

09.06.2016