РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2016Справа №910/20252/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Комерційний банк «Український фінансовий світ» Гончарова Сергія Івановича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеніт Систем»

про стягнення 72 813 008,48 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Коротун О.М. (дов. №01 від 05.01.2016);

від відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ» звернулось до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеніт Систем» про стягнення 72 813 008,48 грн. як заборгованість за кредитним договором від 17.06.2008 №008/827-Кл, з урахуванням договору про внесення змін від 24.09.2010 б/н до кредитного договору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем на виконання умов кредитного договору №008/827-Кл від 17.06.2008 (з урахування змін, внесених договорами про внесення змін до кредитного договору від 24.09.2010 та від 27.03.2013) було надано відповідачу кредит, а відповідачем натомість зобов'язання щодо своєчасного повернення наданих кредитних коштів виконано не було, у зв'язку з чим за ним виникла заборгованість у розмірі 72 813 008,48 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.08.2015 порушено провадження у справі №910/20252/15 та призначено її до розгляду на 27.08.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.08.2015 у зв'язку із неявкою представника відповідача, невиконанням ним вимог ухвали суду від 07.08.2015, а також необхідністю витребування додаткових доказів, розгляд справи було відкладено на 05.10.2015.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.10.2015, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2016 позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» на підставі п. 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України залишено без розгляду.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.02.2016 ухвалу господарського суду міста Києва від 05.10.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.01.2016 скасовано, а справу №910/20252/15 передано на розгляд до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.03.2016 розгляд справи призначено на 07.04.2016.

05.04.2016 позивачем через загальний відділ діловодства суду подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.04.2016 у зв'язку із неявкою представника відповідача, невиконанням ним вимог ухвали суду від 17.03.2016, а також необхідністю витребування доказів по справі, розгляд справи відкладено на 19.04.2016.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.04.2016 у зв'язку із перебуванням судді Демидова В.О. 19.04.2016 у відрядженні, розгляд справи призначено на 25.04.2016.

Судове засідання 25.04.2016 не відбулося у зв'язку із перебуванням судді Демидова В.О. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.05.2016 у зв'язку із виходом судді Демидова В.О. з лікарняного, розгляд справи №910/20252/15 призначено на 31.05.2016.

В судове засідання 31.05.2016 з'явився представник позивача, надав пояснення по суті справи.

Представник відповідача в судове засідання 31.05.2016 не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

При цьому, відповідно до п. 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 31.05.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

Звертаючись до суду з указаним позовом, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Український фінансовий світ» посилалося на те, що 17.06.2008 між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зеніт Систем» був укладений кредитний договір №008/827-Кл на відкриття кредитної лінії.

За користування кредитними коштами встановлено плату у розмірі 12,00% річних для траншів в іноземній валюті та 10,00% річних для траншів в національній валюті. Станом на 03.01.2014 для траншів в іноземній валюті відсоткову ставку зменшено до 10,00% річних.

На підставі договору про внесення змін від 27.03.2013 до кредитного договору №008/827-Кл від 17.06.2008 частину зобов'язання в іноземній валюті переведено у гривневий еквівалент під 17, 00% річних.

На підставі договору про внесення змін від 24.09.2010 до кредитного договору №008/827-Кл від 17.06.2008 проведено реструктуризацію заборгованості, а саме: перенесено заборгованість по процентах за користування кредитними коштами на заборгованість за кредитом (траншами) відповідно в сумах: 67 384,19 євро (меморіальний ордер №49 _5), 137 509,09 дол. США (меморіальний ордер №49_6) та 3 661 709,28 грн. (меморіальний ордер №106_2).

Відповідно до кредитного договору позивач надав відповідачеві кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії. Дата остаточного повернення усіх отриманих в межах кредитної лінії сум кредиту: 14.04.2014.В межах відкличної відновлювальної кредитної лінії відповідачеві були надані наступні транші:

- згідно з меморіальним ордером №82_12 від 18.06.2008 перерахування кредитних коштів в сумі 11 120 000,00 грн.;

- згідно з меморіальним ордером №89_13 від 19.06.2008 видано 280 000,00 євро;

- згідно з меморіальним ордером №89_18 від 24.06.2008 видано 550 000,00 дол. США;

- згідно з меморіальним ордером №49_6 від 27.09.2010 видано 790 100,00 дол. США;

- згідно з меморіальним ордером №77_12 від 27.09.2010 видано 3 785 000,00 грн.;

- згідно з меморіальним ордером №262_5 від 27.03.2013 змінено валюту зобов'язання за кредитним договором відповідно до договору про внесення змін від 27.03.2013: валюту в сумі 2 322 871,17 дол. США у гривневий еквівалент, що становить 18 566 709,26 грн.;

- згідно з меморіальним ордером №205_2 від 24.06.2014 змінено валюту зобовязання за кредитним договором відповідно до договору про внесення змін від 24.06.2014 в сумі 17 551 442,17 грн.;

- згідно з меморіальним ордером №205_2 від 24.06.2014 змінено валюту зобовязання за кредитним договором відповідно до договору про внесення змін від 24.06.2014 в сумі 27 591 695,58 грн.

Крім того, факт видачі кредиту підтверджується довідками руху коштів по рахунках відповідача від 20.07.2015.

За твердженням позивача, після часткового погашення заборгованості відповідач припинив виконувати взяті за кредитним договором зобов'язання, не повернув залишок кредиту і не сплачував проценти за користування наданими коштами, внаслідок чого станом на 04.08.2015 у відповідача перед позивачем виникла наступна заборгованість:

- 452 838,72 євро, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 10 769 780,41 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 347 384,19 євро, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 8 313 154,48 грн., заборгованість за нарахованими процентами 105 454,53 євро, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 2 508 005,79 грн.;

- 34 070 073,59 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 27 591 695,58 грн., заборгованість за нарахованими процентами 3 046 425,58 грн., заборгованість за простроченими процентами 3 431 952,43 грн.;

- 300 946,82 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 6 535 807,75 грн., у тому числі: заборгованість за простроченими процентами 300 946,82 дол. США, що в еквіваленті за курсом НБУ складає 6 535 807,75 грн.;

- 19 489 314,26 грн., у тому числі: заборгованість за кредитом 17 551 442,68 грн., заборгованість за нарахованими процентами 1 937 871,5 грн.

- 1 948 032,47 грн., у тому числі: заборгованість за простроченими процентами 1 948 032,47 грн.

Загальна сума заборгованості за кредитним договором №008/827-Кл від 17.06.2008 складає 72 813 008,48 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що оригінали документів банку, в т.ч. і оригінал кредитного договору та кредитна справа відповідача (які зберігалися у м. Донецьк, який входить до території проведення Антитерористичної операції - АТО) були втрачені.

Факт втрати документів, зокрема, підтверджується оголошенням в газеті «Голос України» від 16.10.2014.

Указом Президента України від 14.04.2014 № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей. Проведення на територіях Донецької та Луганської областей АТО являється загальновідомою обставиною, яка не потребує доказування.

Фактичні дані, на підставі яких позивач обґрунтовує свої вимоги, отримані позивачем з САБ (система автоматизації банку) ПАТ «КБ «Український фінансовий світ».

Внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів та всіх здійснених фінансових операцій до програмного комплексу Банку (САБ) є вимогою Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254. Відповідно до п. п. 3.4. та 3.8. якого ідентифікація операції передбачає її докладний опис, який має містити потрібну інформацію для різних підрозділів банку та внутрішнього аудиту, а саме: тип операції (міжбанківські розрахунки, операції з клієнтами банку, розрахунки за власними операціями тощо), номер та дату договору, конкретні строки (початок та завершення) операції згідно з договором, дані про контрагента, зміст операції (кредит, депозит, тип процентної ставки тощо) та інше.

Згідно п. 4.2. Положення № 254 підставою для відображення операцій за балансовими та/або позабалансовими рахунками бухгалтерського обліку є первинні документи. При цьому, згідно з п. 9.5 Положення № 254 під час здійснення інформаційного забезпечення операційної діяльності Банку реалізується правило «двох рук» (операція не може бути ініційована та виконана одним користувачем системи), проводяться заходи з виявлення викривленої та/або суперечливої інформації, зберігається вся інформація (неможливість ігнорування інформації, що надійшла з будь - якого джерела). Проводиться резервне накопичення та зберігання всієї інформації для забезпечення відновлення роботи банку внаслідок виникнення форс - мажорних обставин або в разі ліквідації банку.

Правлінням Національного банку України 10.11.2014 прийнято рішення: відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «КБ «Український фінансовий світ», про що винесена постанова № 717 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Український фінансовий світ».

13.11.2014 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 119 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Український фінансовий світ» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Гончарова Сергія Івановича строком на 1 рік з 13.11.2014 по 12.11.2015 включно.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», меморіальний ордер - розрахунковий документ, який складається за ініціативою банку для оформлення операцій щодо списання коштів з рахунка платника і внутрішньобанківських операцій відповідно до цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та повинні бути складені під час здійснення цієї операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

В ст. 1 цього Закону встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Водночас, до матеріалів позову додано меморіальні ордери, в графі «призначення платежу» яких є посилання на кредитний договір від 17.06.2008 №008/827-Кл.

Відповідачем доказів оплати заборгованості суду не надано, контррозрахунку заборгованості не здійснено, викладеного позивачем не спростовано.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Кредитний договір від 17.06.2008 №008/827-Кл за своєю правовою природою є кредитним договором, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 71 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Наявні в матеріалах справи копії 1) меморіальних ордерів про операції кредитування відповідача; 2) банківських виписок по рахунках основного боргу та за розрахунками простроченої заборгованості за основним боргом, на яких обліковується заборгованість відповідача, по рахунках нарахування поточних та прострочених відсотків, відповідно до яких відповідач протягом тривалого часу здійснював погашення відсотків нарахованих на суму основного боргу; 3) роздруківки відомостей з Системи Автоматизації банку є достатніми доказами для встановлення існуючих між сторонами правовідносин.

Залученими до матеріалів справи доказами підтверджується виконання позивачем своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином та в повному обсязі, та надання відповідачу обумовлених кредитних коштів.

Доказів належного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором належним чином та в повному обсязі матеріали справи не містять.

Перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості по кредиту, меморіальні ордери про операції кредитування відповідача, банківські виписки по рахунках основного боргу та за розрахунками простроченої заборгованості за основним боргом, на яких обліковується заборгованість відповідача, а також роздруківки відомостей з Системи Автоматизації банку, суд дійшов висновку, що у відповідача наявна заборгованість по сумі кредиту у розмірі 53 404 912,88 грн. (8 261 774,62 грн. + 27 591 695,58 грн. +17 551 442,68 грн.).

Обґрунтованих заперечень щодо здійснених позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованої заборгованості відповідачем суду надано не було.

Таким чином враховуючи вищенаведене, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення заборгованості по сумі кредиту у розмірі 53 404 912,88 грн.

Разом з тим суд зазначає, що позивачем не надані документи, що підтверджують розмір відсотків за користування кредитом, що в свою чергу позбавляє суд можливості перевірити правильність їх нарахування та суму заборгованості відповідача зі сплати відсотків.

При цьому у прохальній частині позовної заяви позивачем окремо не зазначено суму заборгованості по кредиту та суму заборгованості з відсотків.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82-85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеніт Сістем» (03065, м. Київ, бульвар Івана Лепсе, буд.16; код 35670989) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Український фінансовий світ» (83050, м. Донецьк, проспект Миру, буд. 5-Б; код 26444836) 53 404 912 (п'ятдесят три мільйона чотириста чотири тисячі дев'ятсот дванадцять) грн. 88 коп. заборгованості за кредитним договором. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Зеніт Сістем» (03065, м. Київ, бульвар Івана Лепсе, буд.16; код 35670989) на користь Державного бюджету України (отримувач платежу: ГУ ДКСУ у м. Києві, код отримавача: 37993783, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку: 820019, р/р 3001) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене та підписане - 06.06.2016.

Суддя В.О. Демидов