КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2016 р. Справа№ 910/32033/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Зубець Л.П.

Дикунської С.Я.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Донченко О.Г. (довіреність №ВК-351/15 від 18.12.2015 р.)

від відповідача - Журавльова Н.В. (довіреність б/н від 15.04.2016 р.)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-кабель»

на рішення господарського суду міста Києва від 29.02.2016 р.

у справі №910/32033/15 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-кабель»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Всесвітня інформаційна служба»

про визнання недостовірною та спростування інформації

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Воля-кабель» звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Всесвітня інформаційна служба» про визнання недостовірною інформації, поширеної в ефірах телеканалу 3s.tv у випусках «Шустер Live» від 31.10.2015 р. та від 13.11.2015 p., а саме:

- «Ну как это объяснить? Так как я знаю, как делаются в Киеве такие вещи - да по звонку. По звонку ... Я думаю, что нас перевели в дорогой пакет по звонку одного из кабинетов власти... Если «Воля-кабель» переместила нам в дорогой пакет, то я думаю, все же у меня много опыта ... это было сделано по звонку ... звонили украинскому менеджменту»;

а також про зобов'язання відповідача спростувати вищенаведену недостовірну інформацію шляхом озвучення в найближчому ефірі «Шустер Live» наступної інформації:

- «31.10.2015 р. та 13.11.2015 p. на телеканалі 3s.tv у випусках «Шустер Live» я, ОСОБА_1, зазначив, що «Воля-кабель» здійснило переміщення каналу з дешевого пакету в найдорожчий на підставі дзвінка одного із кабінетів влади українському менеджменту ТОВ «Воля-кабель. Я вибачаюсь за оприлюднення зазначеної недостовірною інформації перед інвесторами «Воля-кабель», ТОВ «Воля-кабель». За інформацією, яка надана керівництвом ТОВ «Воля-кабель», провайдер завжди здійснює діяльність в рамках чинного законодавства України без будь-якого зовнішнього впливу не допускаючи при цьому порушень договірних відносин».

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.02.2016 р. в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав доводи апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити, рішення скасувати, позов задовольнити.

В ході розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, представником позивача було заявлено клопотання про призначення по справі лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи.

Колегія суддів, вислухавши думку відповідача, не знаходить підстав для задоволення вказаного клопотання у зв'язку з його необґрунтованістю та безпідставністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

18.08.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Всесвітня інформаційна служба» (телерадіоорганізація) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Воля-кабель» (провайдер) було укладено договір № 2015/09.3s.tv, згідно умов якого телерадіоорганізація, що здійснює розповсюдження програми, надає провайдеру право на програму, для забезпечення абонентам провайдера доступу до програми на території протягом строку дії договору, також шляхом розповсюдження (ретрансляції) програми в цифровому форматі, в т.ч. з використанням ІР-протоколу, включаючи з використанням технології ІРТV, через телемережі, які належать провайдеру або використовуються ним, за умови, що провайдер зобов'язується забезпечити контрольованість розповсюдження по телемережам сигналу, який несе програму, розповсюдження програми лише авторизованим абонентам, з використанням приймачів-декодерів [STB] (або подібного обладнання кінцевих споживачів) з системою умовного доступу та/або Управління цифровими правами [DRM], затвердженою провайдером.

Право на програму, надане провайдеру на підставі п. 1.1. договору, також включає права, передбачені п. 1.6. даного договору.

Програма - сукупність телепередач (радіопередач), включаючи рекламні блоки, яка має постійну назву і транслюється за певною сіткою як єдине ціле під вихідними даними «3s.tv».

Пунктом 1.2. вказаного договору встановлено, що прийом та передача сигналу протягом строку дії даного договору відбувається одночасно з його трансляцією у повному обсязі без будь-яких змін чи доповнень, зокрема: без скорочень, пропусків, перемонтажу, змін (включаючи титри), модифікацій, доповнень при переданні сигналу, без перекривання вихідних даних програми, без видалення та/або перекривання рекламних матеріалів тощо, крім випадку зазначеного у п. 2.1.7. даного договору. Провайдер самостійно приймає рішення про те, до якого саме пакету телепрограм буде включено програму.

Даний договір набуває чинності з 01.09.2015 р. і діє до 31.08.2016 р. включно (п. 6.1. договору).

Згідно п. 7.1. договору, всі зміни, доповнення, додатки, додаткові угоди до нього є його невід'ємними частинами, складають разом з ним єдиний документ і дійсні у тому випадку, якщо вони складені у письмовому вигляді та підписані уповноваженими представниками обох сторін.

Пунктом 2 додатку № 1 до договору № 2015/09.3s.tv від 18.08.2015 р. визначено, що провайдер сплачує ліцензійну винагороду (роялті) в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на поточний рахунок телерадіоорганізації протягом 30 днів з дати набуття чинності договору № 2015/09.3s.tv від 18.08.2015 на підставі рахунку, що виставляє телерадіоорганізація. Оплата здійснюється в українській грошовій одиниці - в гривнях.

Додатком № 2 до договору № 2015/09.3s.tv від 18.08.2015 р. встановлено умови розповсюдження сигналу програми «3s.tv», а саме:

Супутник - Amos 2, орбітальна позиція - 40W,

Частота прийому - 10722,5 МГц,

Поляризація - горизонтальна,

Швидкість символів - 27500 Ксимв/с

FEC - 3/4;

Час трансляції - 24 години на добу.

31.10.2015 р. та 13.11.2015 р. на телеканалі «3s.tv» у спецвипуску програми «Шустер Live» під час зустрічі із ЗМІ, на запитання журналіста про тиск влади на діяльність телеканалу «3s.tv» ОСОБА_1 було надано відповідь наступного змісту:

«Ну как это объяснить? Так как я знаю, как делаются в Киеве такие вещи - да по звонку. По звонку ... Я думаю, что нас перевели в дорогой пакет по звонку одного из кабинетов власти... Если «Воля-кабель» переместила нас в дорогой пакет, то я думаю, все же у меня много опыта ... это было сделано по звонку ... звонили украинскому менеджменту».

У зв'язку з чим, позивач звернувся до відповідача з вимогою № 1045 від 05.11.2015 р. про спростування недостовірної інформації, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «Воля-кабель» вимагало документального підтвердження факту здійснення «дзвінку американським інвесторам «Воля-кабель», що став підставою для переміщення каналу з дешевого пакету в найдорожчий протягом семи днів з моменту отримання даної вимоги та у випадку відсутності підтвердження вищезазначених слів позивач вимагав спростувати вищенаведену недостовірну інформацію шляхом озвучення в найближчому ефірі програми «Шустер Live».

В обгрунтування позовних вимог позивач стверджує, що поширена інформація є недостовірною та такою, що дискредитує Товариство з обмеженою відповідальністю «Воля-кабель» та порушує права останнього на недоторканість ділової репутації, оскільки носить негативний характер та вводить потенційних споживачів в оману.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 ЦК України, інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

За змістом статті 1 Закону України «Про інформацію», під інформацією розуміється будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді, під документом - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

Статтею 5 Закону України «Про інформацію» встановлено, що кожна особа має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Частинами 1, 2 ст. 7 України «Про інформацію» визначено, що право на інформацію охороняється законом. Ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб'єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.

Статтею 34 Конституції України кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Статтею 32 Конституції України встановлено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 91 ЦК України, юридична особа здатна мати такі ж права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і фізична особа, крім тих, які за своєю природою можуть належати лише людині.

Згідно ч. 1 ст. 201 ЦК України, особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є, в тому числі, ділова репутація, ім'я (найменування), а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Частиною 1 ст. 94 ЦК України передбачено право юридичної особи на недоторканність її ділової репутації, на таємницю кореспонденції, на інформацію та інші особисті немайнові права, які можуть їй належати. Особисті немайнові права юридичної особи захищаються відповідно до глави 3 ЦК України.

У п. 8 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2007 р. № 01-8/184 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про інформацію» зазначено, що за змістом приписів ст. 91 ЦК України право на спростування недостовірної інформації, передбачене ст. 277 ЦК України, належить не лише фізичним, але й юридичним особам у передбачених законом випадках, у тому числі як спосіб судового захисту проти поширення інформації, що шкодить діловій репутації господарюючого суб'єкта (підприємця).

Таким чином, юридична особа, так само як і фізична особа, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації відповідно до ст. ч. 1 ст. 277 ЦК України та право на недоторканість ділової репутації відповідно до ч. 1 ст. 299 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 277 ЦК України, негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Згідно ч. 5 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Частиною 2 ст. 34 ГК України визначено, що дискредитацією суб'єкта господарювання є поширення у будь-якій формі неправдивих, неточних або неповних відомостей, пов'язаних із особою чи діяльністю суб'єкта господарювання, які завдали або могли завдати шкоди діловій репутації суб'єкта господарювання.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію.

Згідно абз. 3 ч. 6 ст. 277 ЦК України, спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила.

У п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» вказано, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Як зазначено вище, на телеканалі «3s.tv», під час ефіру програми «Шустер Live» (випуски від 31.10.2015 р. та 13.11.2015 р.), ОСОБА_1 було озвучено інформацію наступного змісту:

«Ну как это объяснить? Так как я знаю, как делаются в Киеве такие вещи - да по звонку. По звонку ... Я думаю, что нас перевели в дорогой пакет по звонку одного из кабинетов власти... Если «Воля-кабель» переместила нас в дорогой пакет, то я думаю, все же у меня много опыта ... это было сделано по звонку ... звонили украинскому менеджменту».

Відповідно до п.п. 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Відповідно до ч. 2 ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки, поширені в засобі масової інформації, принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй частиною першою статті 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (стаття 37 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», стаття 65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення») у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Слід зазначити, що враховуючи характер програми «Шустер Live», яка транслюється в прямому ефірі, відповідно особи, які присутні на програмі, висловлюють свої особисті думки, оцінки, погляди тощо, при цьому, враховуючи, що озвучена інформація не містить фактичних даних, які б можливо було перевірити або встановити, оскільки ведучий програми посилається на власну думку, отже поширені відомості лише є припущенням автора.

Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 30 Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Відтак, на підставі наведеного вище, поширена інформація в ефірі програми «Шустер Live» (випуски від 31.10.2015 р. та 13.11.2015 р.) є оціночними судженнями, які не містять фактичних даних, а отже є такими, що не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Таким чином, згідно ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Колегія суддів зазначає про необхідність розрізняти коментар та спростування, факти та оціночні судження, а також те, що наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень - неможливо.

Щодо вимоги позивача про зобов'язання відповідача спростувати вищенаведену недостовірну інформацію шляхом озвучення в найближчому ефірі «Шустер Live» наступної інформації: «31.10.2015 р. та 13.11.2015 р. на телеканалі 3s.tv у випусках «Шустер Live» я, ОСОБА_1, зазначив, що «Воля-кабель» здійснило переміщення каналу з дешевого пакету в найдорожчий на підставі дзвінка одного із кабінетів влади українському менеджменту ТОВ «Воля-кабель». Я вибачаюсь за оприлюднення зазначеної недостовірною інформації перед інвесторами «Воля-кабель», ТОВ «Воля-кабель». За інформацією, яка надана керівництвом ТОВ «Воля-кабель, провайдер завжди здійснює діяльність в рамках чинного законодавства України без будь-якого зовнішнього впливу не допускаючи при цьому порушень договірних відносин», колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 р. № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» встановлено, що відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У свою чергу, частина перша статті 34 Конституції України кожному гарантує право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань.

Суд не вправі зобов'язувати відповідача вибачатися перед позивачем у тій чи іншій формі, оскільки примусове вибачення як спосіб судового захисту гідності, честі чи ділової репутації за поширення недостовірної інформації не передбачено статтями 16, 277 ЦК України.

З огляду на вищезазначені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що вимоги позивача про визнання недостовірною та спростування інформації є необгрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим та таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 29.02.2016 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Воля-кабель» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 29.02.2016 р. у справі №910/32033/15 залишити без змін.

Справу №910/32033/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді Л.П. Зубець

С.Я. Дикунська