ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.05.16р. Справа № 904/2599/16
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-німецького підприємства "Товариство технічного нагляду ДІЕКС", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Тьюб", м. Нікополь Дніпропетровської області

про стягнення 68 432 грн. 34 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - представник. дов. від 29.02.2016р. №3;

від відповідача: не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач з урахуванням заяви (вх. №33160/16 від 27.05.2016р.) про збільшення позовних вимог просить стягнути з відповідача 68 432 грн. 34 коп., що складає 52 960 грн. 00 коп. заборгованості за послуги, надані відповідно до умов договору від 02.03.2015р. №20150160/178-15-ДК, 11 117 грн. 46 коп. пені, 986 грн. 72 коп. 3% річних та 3 368 грн. 16 коп. інфляційного збільшення суми боргу.

Відповідач відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, його представник у судове засідання не зявився, поштове повідомлення суду про час і місце судового засідання, спрямоване на адресу відповідача, було отримано 13.04.2016р. уповноваженим представником, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 29).

Оригінали документів, оглянуті у судовому засіданні відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представником позивача заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2015р. між відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Тьюб", як замовником, та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-німецького підприємства "Товариство технічного нагляду ДІЕКС", як виконавцем, було укладено Договір №20150160/178-15-ДК (надалі Договір), відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобовязується виконати за завданням замовника, у відповідності з умовами даного договору, роботу: експертне обстеження (технічна діагностика) та технічний огляд вантажопідйомного обладнання Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Тьюб".

Конкретний перелік робіт наведений у технічному завданні (додаток 1), строки виконання робіт та перелік вантажопідйомних машин наведені в календарному плані (додаток №2), що є невідємною частиною даного договору (пункт 1.2 Договору).

Згідно з пунктом 2.2 Договору вартість договору складає 58 200 грн. з ПДВ, в тому числі ПДВ 20% - 9 700 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 2.6 Договору доказом приймання робіт замовником є підписаний сторонами акт приймання-передачі виконаних робіт кожного етапу.

Як вбачається на виконання умов Договору позивачем було надано відповідачу послуги на загальну суму 52 880 грн. 00 коп., в тому числі послуги з технічного огляду вантажопідіймального обладнання на загальну суму 7 880 грн. 00 коп., що підтверджується актами здачі-приймання наданих послуг (робіт): від 22.06.2015р. №1 на суму 820 грн. 00 коп., від 06.08.2016р. №4 на суму 2 720 грн. 00 коп., від 14.09.2015р. №5 на суму 340 грн. 00 коп., від 23.12.2015р. №6 на суму 2 040 грн. 00 коп. та від 26.01.2016р. №7 на суму 2 040 грн. 00 коп., а також послуги з експертного обстеження (технічного діагностування) вантажопідіймального обладнання на загальну суму 45 000 грн. 00 коп., про що свідчать акти здачі-приймання наданих послуг (робіт): від 22.06.2015р. №2 на суму 12 030 грн. 00 коп. та від 06.08.2015р. №3 на суму 32 970 грн. 00 коп.

Згідно з пунктом 2.4 Договору замовник здійснює оплату після підписання, по кожному етапу календарного плану, акту здачі-приймання виконаних робіт та виставлення виконавцем рахунку протягом 60 календарних днів в частині проведення робіт технічної діагностики; у випадку відсутності вказаних документів строк оплати переноситься до отримання повного пакету документів.

Як вбачається відповідно до зазначеної договірної норми встановлено термін оплати за роботи з технічного діагностування (експертного обстеження), термін же оплати за послуги з технічного огляду вантажопідіймального обладнання умовами Договору не встановлено.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідач повинен був розрахуватися з позивачем за роботи з експертного обстеження (технічного діагностування) вантажопідіймального обладнання, виконані відповідно до акту здачі-приймання наданих послуг (робіт) від 22.06.2015р. №2 на суму 12 030 грн. 00 коп. до 21.08.2015р. (включно), а за актом здачі-приймання наданих послуг (робіт) від 06.08.2015р. №3 на суму 32 970 грн. 00 коп. до 05.10.2015р. (включно).

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки статтею 530 Цивільного кодексу України не визначена форма пред'явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо (пункт 1.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань).

Як вбачається позивач звертався до відповідача з претензією, відповідно до якої просив, зокрема, сплатити заборгованість за актами здачі-приймання наданих послуг (робіт) від 22.06.2015р. №1 на суму 820 грн. 00 коп., від 06.08.2016р. №4 на суму 2 720 грн. 00 коп. та від 14.09.2015р. №5 на суму 340 грн. 00 коп. (а.с. 43). Про направлення відповідачу зазначеної претензії свідчить фіскальний чек „Укрпошти від 10.12.2015р. та опис від 10.12.2015р. вкладення до цінного листа (а.с. 23).

Отже, з урахуванням поштового пробігу строк оплати за актами здачі-приймання наданих послуг (робіт) від 22.06.2015р. №1 на суму 820 грн. 00 коп., від 06.08.2016р. №4 на суму 2 720 грн. 00 коп. та від 14.09.2015р. №5 на суму 340 грн. 00 коп. вважається таким, що настав 22.12.2015р.

З матеріалів справи також вбачається, що позивачем було виставлено відповідачу на оплату рахунок від 23.12.2015р. №178-15-ДК/6 на суму 2 040 грн. 00 коп. Зазначений рахунок було отримано відповідачем 25.12.2015р., про що свідчить відмітка представника відповідача на супровідному листі від 23.12.2015р. №1078 про направлення рахунку (а.с. 41).

Враховуючи положення частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, строк оплати за актом здачі-приймання наданих послуг (робіт) від 23.12.2015р. №6 на суму 2 040 грн. 00 коп. настав 01.01.2016р.

Також позивач звертався до відповідача з претензією, відповідно до якої просив сплатити заборгованість за актами здачі-приймання наданих послуг (робіт) від 23.12.2015р. №6 на суму 2 040 грн. 00 коп. та від 26.01.2016р. №7 на суму 2 040 грн. 00 коп. (а.с. 47-48). Про направлення відповідачу зазначеної претензії свідчить фіскальний чек „Укрпошти від 14.04.2016р. та опис від 14.04.2016р. вкладення до цінного листа (а.с. 49).

Таким чином, враховуючи поштовий пробіг, строк оплати за актом здачі-приймання наданих послуг (робіт) від 26.01.2016р. №7 на суму 2 040 грн. 00 коп. вважається таким, що настав 26.04.2016р.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за Договором становить 52 960 грн. 00 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до пункту 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У пункті 4.2 Договору сторони передбачили, що замовник за даним договором несе наступну відповідальність: за прострочку виконання зобовязань згідно пункту 2.4 даного договору нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми, що діяла за період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення (затримки).

Враховуючи, що пунктом 2.4 Договору визначено тільки порядок оплати робіт в частині проведення технічної діагностики, тому, пеня нараховується тільки у звязку з простроченням оплати саме цих робіт, і після перерахунку складає 9 507 грн. 27 коп. (з 21.09.2015р. по 05.04.2016р.), в тому числі за актом здачі-приймання наданих послуг (робіт) від 22.06.2015р. №2 на суму 12 030 грн. 00 коп. 2 244 грн. 42 коп. (з 21.09.2015р. по 21.02.2016р.), а за актом здачі-приймання наданих послуг (робіт) від 06.08.2015р. №3 на суму 32 970 грн. 00 коп. 7 313 грн. 02 коп. (з 06.10.2016р. по 05.04.2016р.).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до пункту 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013року N 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Отже, після перерахунку інфляційні нарахування складають 3 206 грн. 12 коп. (вересень 2015р. квітень 2016р.), а річні 949 грн. 36 коп. (з 21.09.2015р. по 26.05.2016р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача у повному обсязі, оскільки з його вини спір доведено до суду.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 Тьюб" (53201, м. Нікополь Дніпропетровської області, пр. Труюників, 56; ідентифікаційний код 35537363) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Спільного українсько-німецького підприємства "Товариство технічного нагляду ДІЕКС" (49040, м. Дніпропетровськ, пров. Джинчарадзе, 8; ідентифікаційний код 32349901) 52 960 грн. 00 коп. - заборгованості, 9 507 грн. 27 коп. пені, 3 206 грн. 12 коп. - інфляційних нарахувань, 949 грн. 36 коп. - річних та 1 378 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної

скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„03„ червня 2016р.