ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" травня 2016 р. Справа № 911/323/15

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., розглянувши заяву Переяслав-Хмельницького районного споживчого товариства про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 10.03.2015 у справі №911/323/15

за позовом Київської обласної спілки споживчих товариств

до Переяслав-Хмельницького районного споживчого товариства

про спонукання до виконання умов договору

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №01-25 від 17.05.2016)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність №65 від 18.02.2016)

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 10.03.2015 у справі №911/323/15 за позовом Київської обласної спілки споживчих товариств до Переяслав-Хмельницького районного споживчого товариства про спонукання до виконання умов договору від 18.05.1999, позовні вимоги задоволено повністю, зобов'язано Переяслав-Хмельницьке районне споживче товариство (08400, Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана Хмельницького, буд.31, ідентифікаційний код 30281564):

- надати Київській обласній спілці споживчих товариств (01042, м. Київ, вул. Патриса Лумумби, буд. 21, ідентифікаційний код 01753776) достовірну бухгалтерську і статистичну звітність за 2012, 2013 та за 11 місяців 2014 року Переяслав-Хмельницького районного споживчого товариства;

- допустити ревізійну комісію Київської обласної спілки споживчих товариств (01042, м. Київ, вул. Патриса Лумумби, буд. 21, ідентифікаційний код 01753776) до фінансово-бухгалтерської документації та матеріальних цінностей Переяслав-Хмельницького районного споживчого товариства для проведення ревізії;

- письмово проінформувати Київську обласну спілку споживчих товариств (01042, м. Київ, вул. Патриса Лумумби, буд. 21, ідентифікаційний код 01753776) про кількісні та вартісні зміни в складі основних засобів, в тому числі І групи пообєктно за 2012, 2013 та за 10 місяців 2014 року Переяслав-Хмельницького районного споживчого товариства. До того ж, зазначеним рішенням стягнуто з Переяслав-Хмельницького районного споживчого товариства (08400, Київська обл., м. Переяслав-Хмельницький, вул. Богдана Хмельницького, буд.31, ідентифікаційний код 30281564) на користь Київської обласної спілки споживчих товариств (01042, м. Київ, вул. Патриса Лумумби, буд. 21, ідентифікаційний код 01753776) 3654,00 грн. (три тисячі шістсот пятдесят чотири гривні нуль копійок) судового збору.

08.05.2015 господарським судом Київської області на виконання вищезазначеного рішення видано накази.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2015, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 08.12.2015, рішення господарського суду Київської області від 10.03.2015 у справі №911/323/15 залишено без змін.

05.05.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від Переяслав-Хмельницького районного споживчого товариства надійшла заява про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від від 10.03.2015 у справі №911/323/15 до набрання законної сили рішення господарського суду міста Києва у справі №910/7543/16.

В обгрунтування поданої заяви відповідач зазначив про те, що останнім до господарського суду міста Києва подано позов про визнання недійсним договору про делегування повноваження та виконання окремих функцій від 18.05.1999, виконати умови якого зобов'язано рішенням суду у даній справі.

В підтвердження зазначених обставин заявником надано суду копію ухвали господарського суду міста Києва від 25.04.2016 про порушення провадження у справі №910/7543/16 за позовом Переяслав-Хмельницького районного споживчого товариства до Київської обласної спілки споживчих товариств про визнання договору недійсним.

Таким чином, вважаючи, що вирішення спору господарським судом міста Києва щодо визнання недійсним договору про делегування повноваження та виконання окремих функцій від 18.05.1999 перешкоджає виконанню відповідачем умов відповідно оспорюваного правочину, відповідач просить суд відстрочити виконання рішення господарського суду Київської області від 10.03.2015 у справі №911/323/15 до набрання законної сили рішення господарського суду міста Києва у справі №910/7543/16.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.05.2016 вищезазначену заяву відповіжача прийнято та призначено до розгляду на 19.05.2016.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що заява Переяслав-Хмельницького районного споживчого товариства про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 10.03.2015 у справі №911/323/15 задоволенню не підлягає виходячи з нижченаведеного.

Частиною 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до пунктів 7.1.1, 7.1.2, 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Водночас, господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, тому суд оцінює докази щодо наявності таких обставин в порядку ст. 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, чинне законодавство передбачає, що відстрочка виконання рішення, яка пов'язується з об'єктивною неможливістю виконання рішення, дозволяється у виняткових випадках, а відтак, передумовою для надання відстрочки виконання рішення є встановлення таких виняткових обставин.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 02.02.2016 у справі №5011-9/15826-2012

При цьому, в силу ст. ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Однак, всупереч положенням статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України відповідачем при поданні заяви про відстрочку виконання рішення не наведено обставин, що перешкоджають виконанню відповідачем умов договору, а відтак і рішення суду у даній справі.

Посилання ж боржника на оспорення дійсності правочину, умови якого відповідач зобовязаний виконати за рішенням суду у даній справі, оцінюються судом критично, позаяк відповідно до приписів чинного цивільного законодавства правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, у той час як субєктивні припущення сторони щодо недійсності укладеного нею правочину не є підставою для відмови та/або відстрочення виконання зобовязань за відповідним договором.

Крім того, посилання відповідача на виникнення у нього ймовірної можливості виконати рішення суду у даній справі після набрання законної сили рішенням суду у іншій справі є безпідставним, адже виникнення можливості виконати рішення суду не може ставитись в залежність від ймовірного настання певних обставин чи подій, у той час як провадження з розгляду господарським судом спору може бути закінчено не тільки на підставі прийнятого по суті рішення, а і в інших передбачених процесуальним законодавством формах.

Водночас, станом на час звернення відповідача до суду із заявою про відстрочку виконання рішення, доказів прийняття рішення господарським судом міста Києва рішення у справі №910/7543/16 у відповідно передбаченій законом формі, суду не надано.

Жодних інших обставин та доказів на підтвердження ускладнення та/або неможливості виконання відповідачем рішення господарського суду Київської області від 10.03.2015 у даній справі суду не наведено та не надано.

Беручи до уваги наведені нормативні приписи, враховуючи відсутність у заяві боржника обґрунтувань наявності виняткових обставин, за яких можливе надання розстрочки виконання рішення, у розумінні ст. 121 ГПК України, у той час як викладені відповідачем обгрунтування заяви є безпідставними, суд дійшов висновку, що заява Переяслав-Хмельницького районного споживчого товариства про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 10.03.2015 у справі №911/323/15 є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає, що не позбавляє відповідача права на повторне звернення до суду із відповідною заявою.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Переяслав-Хмельницького районного споживчого товариства про відстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 10.03.2015 у справі №911/323/15 відмовити.

Суддя В.А. Ярема