ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"17" травня 2016 р. Справа № 911/208/16

За заявою боржника ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

Представники учасників у справі про банкрутство згідно протоколу судового засідання

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/208/16 за заявою боржника ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.01.2016 прийнято заяву про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 до розгляду, проведення підготовчого засідання суду призначено на 01.02.2016.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.02.2016 порушено провадження у даній справі та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Київської області від 23.02.2016 визнано банкрутом ОСОБА_1 особу-підприємця ОСОБА_2, призначено ліквідатором банкрута - ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 арбітражного керуючого ОСОБА_3, встановлено строк в два місяці від дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет для предявлення кредиторами вимог до банкрута, зобовязано ліквідатора банкрута протягом двох тижнів по закінченню встановленого пунктом 13 постанови строку подати на затвердження до суду реєстр вимог кредиторів банкрута, призначено наступне судове засідання на 24.05.2016 та вирішено інші процедурні питання у справі.

23.02.2016 господарським судом Київської області було здійснено публікацію на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення № 28538 про визнання банкрутом ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2.

До господарського суду Київської області від Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області надійшла заява № 1695/10/10-02-10 від 26.02.2016 (вх. № 4896/16) про визнання кредиторських вимог до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 у розмірі 961 444, 64 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.04.2016 розгляд вищезазначеної заяви Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області призначено на 17.05.2016.

25.04.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» надійшла заява б/н від 21.04.2016 (вх. № 8977/16) про визнання кредиторських вимог до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 у розмірі 535 260, 85 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.04.2016 розгляд вищезазначеної заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» призначено на 17.05.2016.

До господарського суду Київської області від Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області надійшло клопотання № 3892/10/10-02-10 від 29.04.2016 (вх. № 9546/16) про долучення до матеріалів справи документів.

16.05.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від ліквідатора банкрута надійшло клопотання № 16/05-16/06 від 16.05.2016 (вх. № 10330/16) про відкладення судового засідання, призначеного на 17.05.2016, у звязку з його участю в інших судових засіданнях.

Розглянувши вищезазначене клопотання, суд не вбачає підстав для його задоволення та вважає за можливе здійснити розгляд кредиторських заяв за відсутності ліквідатора банкрута.

До господарського суду Київської області від Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» надійшло клопотання б/н від 17.05.2016 (вх. № 10352/16) про розгляд його кредиторської заяви за відсутності представника банку.

У судовому засіданні 17.05.2016 розглядаються кредиторські заяви Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк».

Розглядаючи кредиторську заяву Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області, суд встановив таке.

До суду звернувся кредитор Білоцерківська обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Київській області із заявою № 1695/10/10-02-10 від 26.02.2016 (вх. № 4896/16) про визнання кредиторських вимог до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 у розмірі 961 444, 64 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Ліквідатором банкрута та банкрутом жодних письмових пояснень щодо визнання або відхилення кредиторських вимог Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до суду не подано.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим органом було проведено перевірки дотримання податкового, валютного та іншого законодавства субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2, в результаті яких встановлено факти вчинення ОСОБА_1 особою-підприємцем ОСОБА_2 порушень податкового законодавства в частині нарахування та сплати податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, що підтверджується податковими деклараціями з податку на додану вартість за 2014 та 2015 роки, податковою декларацією про майновий стан і доходи за 2014 рік, актами про результати перевірки субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_2 № 1777/17-2/71/НОМЕР_1 від 23.04.2013, № 2851/173//117 від 19.09.2014, № 22/17-3//4 від 16.01.2015, № 605/17-2//51 від 27.03.2015, № 002600/10-02-17-01/НОМЕР_1 від 12.10.2015, податковими повідомленнями-рішеннями № 1274//140 від 05.06.2013, № 1275//1275 від 05.06.2013, № 10//142 від 05.06.2013, № 2964//229 від 22.09.2014, № 136/НОМЕР_2/20 від 03.02.2015, № 517//111 від 13.05.2015, № НОМЕР_3 від 12.10.2015, № НОМЕР_4 від 12.10.2015, вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-14 від 27.03.2015, рішенням про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 518//112 від 13.05.2015, податковою вимогою № 13 від 10.01.2012 та виконавчим листом Київського окружного адміністративного суду від 08.12.2015 у справі № 810/1827/15.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження свої грошових вимог, окрім вищезазначених, кредитором до суду не надано.

Так, твердження кредитора про наявність у боржника заборгованості з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1 179, 06 грн. за податковим повідомленням-рішенням № НОМЕР_5 від 05.06.2013 не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, оскільки із вказаного податкового повідомлення-рішення вбачається, що ним збільшено суму грошового зобовязання за платежем з податку на доходи фізичних осіб на 50 308, 88 грн., з яких: 40 247, 10 грн. основний платіж та 10 061, 78 грн. штрафні санації і які включені до кредиторських вимог Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області окремо від суми 1 179, 06 грн.

З огляду на вищевикладене, у відповідності до вимог статей 90-92 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд визнає частково кредиторські вимоги Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на загальну суму 963 021, 58 грн., з яких: 630 124, 34 грн. (основний платіж) друга черга задоволення вимог кредиторів, 330 141, 24 грн. (штраф та пеня) третя черга задоволення вимог кредиторів та 2 756, 00 грн. (судовий збір) витрати, що відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, інші вимоги відхиляються як такі, що є недоведеними належними та допустимими доказами.

Розглядаючи кредиторську заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», суд встановив таке.

До суду звернувся кредитор Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» із заявою б/н від 21.04.2016 (вх. № 8977/16) про визнання кредиторських вимог до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 у розмірі 535 260, 85 грн. та включення їх до реєстру вимог кредиторів.

Ліквідатором банкрута та банкрутом жодних письмових пояснень щодо визнання або відхилення кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до суду не подано.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає за необхідне зазначити таке.

Кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» обґрунтовані заявкою на відкриття рахунку від 29.04.2014, заявкою про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 29.04.2014, заявкою на відкриття рахунку від 08.07.2013, заявкою про приєднання до умов і правил надання банківських послуг від 08.07.2013, умовами та правилами надання банківських послуг, заявками на гарантований платіж (договірне списання коштів) № 53 від 11.02.2015, № 71 від 20.05.2015, № 87 від 25.09.2015, № 86 від 01.09.2015, № 74 від 29.05.2015, № 97 від 19.01.2016 та договором поруки № POR281 від 07.10.2014.

Загальна сума кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» становить 535 260, 85 грн., з яких: 5 978, 74 грн. заборгованість за кредитом за договором банківського обслуговування № б/н від 29.04.2014; 149, 47 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом за договором банківського обслуговування № б/н від 29.04.2014; 500 000, 00 грн. заборгованість за кредитом за договором банківського обслуговування № б/н від 08.07.2013; 24 277, 65 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом за договором банківського обслуговування № б/н від 08.07.2013; 4 356, 20 грн. заборгованість з комісії за договором банківського обслуговування № б/н від 08.07.2013; 498, 79 грн. пеня за порушення строків розрахунків за договором банківського обслуговування № б/н від 08.07.2013.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 29.04.2014 ОСОБА_1 особою-підприємцем ОСОБА_2 було підписано заяву на відкриття поточного рахунку та заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг.

Згідно вказаних заяв боржник приєднався до умов та правил банківських послуг, тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті банку та які разом із заявами від 29.04.2014 складають договір банківського обслуговування № б/н від 29.04.2014.

На виконання вищезазначених умов та правил банківських послуг, а також згідно заявок на гарантований платіж (договірне списання коштів) № 53 від 11.02.2015, № 71 від 20.05.2015, № 87 від 25.09.2015, № 86 від 01.09.2015, № 74 від 29.05.2015, № 97 від 19.01.2016 кредитором було проведено гарантовані платежі за рахунок кредитних коштів на загальну суму 26 520, 00 грн.

Проте, ОСОБА_1 особою-підприємцем ОСОБА_2 лише частково здійснено погашення отриманих гарантованих платежів кредитних коштів, у звязку з чим у його отоварилася заборгованість перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» у розмірі 6 128, 21 грн., з яких: 5 978, 74 грн. заборгованість за кредитом та 149, 47 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом.

За таких обставин, враховуючи наявні у матеріалах справи докази та керуючись статтями 173, 193 Господарського кодексу України, статтями 526, 629, 634 Цивільного кодексу України, суд дійшов висновку, що вимоги кредитора щодо заборгованості по кредиту за договором банківського обслуговування № б/н від 29.04.2014 у розмірі 5 978, 74 грн. та заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом за договором банківського обслуговування № б/н від 29.04.2014 у розмірі 149, 47 грн. є документально та нормативно обґрунтованими.

Крім того, 08.07.2013 ОСОБА_4 підприємством «Руст-62» було підписано заяву на відкриття поточного рахунку та заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг.

Згідно вказаних заяв Приватне підприємство «Руст-62» приєдналося до умов та правил банківських послуг, тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті банку та які разом із заявами від 08.07.2013 складають договір банківського обслуговування № б/н від 08.07.2013.

У звязку з неналежним виконанням ОСОБА_4 підприємством «Руст-62» зобовязань за договором банківського обслуговування № б/н від 08.07.2013 у нього виникла заборгованість перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» у розмірі 529 132, 64 грн., з яких: 500 000, 00 грн. заборгованість за кредитом, 24 277, 65 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом, 4 356, 20 грн. заборгованість з комісії та 498, 79 грн. пеня за порушення строків розрахунків

В якості забезпечення виконання зобовязань за договором банківського обслуговування № б/н від 08.07.2013 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (кредитор) та ОСОБА_2 (поручитель) укладено договір поруки № POR281 від 07.10.2014, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання ОСОБА_4 підприємством «Руст-62» (боржник) зобовязань за угодами-приєднаннями.

Відповідно до договору поруки № POR281 від 07.10.2014 ОСОБА_2 виступає поручителем ОСОБА_4 підприємства «Руст-62» за договором банківського обслуговування № б/н від 08.07.2013 як фізична особа, а не фізична особа-підприємець.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що грошові вимоги кредитора до банкрута за договором банківського обслуговування № б/н від 08.07.2013, з урахуванням договору поруки № POR281 від 07.10.2014, не повязані із здійсненням останнім підприємницької діяльності, а мають особистий характер.

Частиною 1 ст. 90 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов'язаних з визнанням банкрутом фізичної особи за боргами, які виникли у неї у зв'язку зі здійсненням підприємницької діяльності.

Згідно з ч. 8 ст. 90 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі визнання фізичної особи банкрутом до складу ліквідаційної маси не включається майно фізичної особи, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України не може бути звернено стягнення, та майно, яке перебуває у заставі з підстав, не пов'язаних із здійсненням такою особою підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 5 ст. ст. 91 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання фізичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняється стягнення з фізичної особи за всіма виконавчими документами, за винятком виконавчих документів за вимогами, не пов'язаними із здійсненням такою особою підприємницької діяльності.

Частиною 10 ст. 91 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» продажу підлягає все майно фізичної особи, за винятком майна, що не включається до складу ліквідаційної маси, якщо інше не передбачено цим Законом.

За таких обставин, враховуючи те, що правовідносини між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2, які виникли на підставі договору поруки № POR281 від 07.10.2014, не пов'язаних із здійсненням ОСОБА_2 підприємницької діяльності, суд не вбачає підстав для визнання кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до банкрута за договором банківського обслуговування № б/н від 08.07.2013.

З огляду на вищезазначене, у відповідності до вимог статей 90-92 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд визнає частково кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на загальну суму 8 884, 21 грн., з яких: 6 128, 21 грн. (кредит та відсотки) третя черга задоволення вимог кредиторів та 2 756, 00 грн. (судовий збір) витрати, що відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, інші вимоги відхиляються як такі, що є необґрунтованими.

Керуючись Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяви Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області та Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредиторських вимог до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

2. Визнати кредиторські вимоги Білоцерківської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 у розмірі 963 021, 58 грн., з яких: 630 124, 34 грн. друга черга задоволення вимог кредиторів, 330 141, 24 грн. третя черга задоволення вимог кредиторів та 2 756, 00 грн. витрати, що відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, інші вимоги відхилити.

3. Визнати кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 у розмірі 8 884, 21 грн., з яких: 6 128, 21 грн. третя черга задоволення вимог кредиторів та 2 756, 00 грн. витрати, що відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, інші вимоги відхилити.

4. Копію ухвали надіслати учасникам провадження у даній справі.

Суддя С.Ю. Наріжний