ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2016 р. Справа № 911/4014/15

За первісним позовом ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED)

до першого відповідача ОСОБА_2 кооперативу Садівниче товариство Стадне

та другого відповідача ОСОБА_1 АГРОСВІТ ЛІМІТЕД (AGROSVIT LIMITED)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОПРОМИСЛОВА АСОЦІАЦІЯ АГРОСВІТ;

2. ОСОБА_1 ФЕНІКС КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД (PHOENIX CAPITAL LIMITED);

3. ОСОБА_3

про стягнення грошових коштів та звернення стягнення на корпоративні права

та за зустрічним позовом ОСОБА_1 АГРОСВІТ ЛІМІТЕД (AGROSVIT LIMITED)

до ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED)

про визнання недійсним договору застави корпоративних прав

Cуддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача: не зявилися;

від відповідача 1: не зявилися;

від відповідача 2: не зявилися;

від третіх осіб 1, 2, 3: не зявилися.

Обставини справи:

ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED) (далі позивач) звернулася з позовом до ОСОБА_2 кооперативу Садівниче товариство Стадне (далі перший відповідач) та ОСОБА_1 АГРОСВІТ ЛІМІТЕД (AGROSVIT LIMITED) про стягнення з ОСОБА_2 кооперативу Садівниче товариство Стадне на користь ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED) 100 000 грн та звернення стягнення на корпоративні права ОСОБА_1 АГРОСВІТ ЛІМІТЕД (AGROSVIT LIMITED) в Товаристві з обмеженою відповідальністю АГРОПРОМИСЛОВА АСОЦІАЦІЯ АГРОСВІТ шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED) на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОПРОМИСЛОВА АСОЦІАЦІЯ АГРОСВІТ в розмірі 160 000 000 грн, що складає 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОПРОМИСЛОВА АСОЦІАЦІЯ АГРОСВІТ.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами своїх зобовязань за договором поруки № 06/07 від 06.07.2012 та договором заставки корпоративних прав від 05.01.2012.

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.09.2015 порушено провадження у справі № 911/4014/15, справу призначено до розгляду на 18.09.2015.

17.09.2015 до канцелярії господарського суду Київської області від першого відповідача надійшов відзив на позов (вх. № 21932/15 від 17.09.2015), згідно якого останній визнав позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того, представник першого відповідача просив суд застосувати до позовних вимог позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог на підставі ст. 267 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.09.2015 розгляд справи відкладено на 30.09.2015.

30.09.2015 до канцелярії господарського суду Київської області від представника другого відповідача, в порядку ч. 7 ч. 1 ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України, надійшло клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (вх. № 23112/15 від 30.09.2015), яке задоволено судом.

30.09.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від ОСОБА_1 АГРОСВІТ ЛІМІТЕД (AGROSVIT LIMITED) надійшла зустрічна позовна заява б/н від 30.09.2015 (вх. № 23108/15 від 30.09.2015) до ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED) про визнання недійсним договору застави корпоративних прав від 05.01.2012, укладеного між ОСОБА_1 АГРОСВІТ ЛІМІТЕД (AGROSVIT LIMITED) та ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED).

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірний договір від імені позивача за зустрічним позовом укладений представником без наявності повноважень на укладення вказаного договору, у звязку з чим договір застави корпоративних прав від 05.01.2012 підлягає визнанню недійсним у судовому порядку на підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.09.2015 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю АГРОПРОМИСЛОВА АСОЦІАЦІЯ АГРОСВІТ; 2. ОСОБА_1 ФЕНІКС КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД (PHOENIX CAPITAL LIMITED); 3. ОСОБА_3, прийнято до провадження зустрічний позов ОСОБА_1 АГРОСВІТ ЛІМІТЕД (AGROSVIT LIMITED) до ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED) про визнання недійсним договору застави корпоративних прав для спільного розгляду з первісним позовом, розгляд справи відкладено на 23.10.2015.

22.10.2015 до канцелярії господарського суду Київської області від другого відповідача за первісним позовом надійшов відзив на позов (вх. № 24992/15 від 22.10.2015), згідно якого останній визнав первісні позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, який прийнято судом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.10.2015 розгляд справи відкладено на 27.11.2015.

27.11.2015 до канцелярії господарського суду Київської області від представника позивача за зустрічним позовом надійшла заява про нездійснення фіксування судового засідання 27.11.2015 за допомогою звукозаписувального технічного засобу (вх. № 28359/15 від 27.11.2015), яке задоволено судом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.11.2015 в порядку Конвенції «Про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах» від 15.11.1965 повідомлено ОСОБА_1 ФЕНІКС КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД (PHOENIX CAPITAL LIMITED) про дату розгляду справи, розгляд справи відкладено на 27.05.2016.

26.05.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи від 25.05.2015 (вх. № 11182/16 від 26.05.2016), згідно якого останній просив суд відкласти розгляд справи на більш пізній термін у звязку з неможливістю зявитись в судове засідання представника відповідача та неналежним повідомленням ОСОБА_1 ФЕНІКС КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД (PHOENIX CAPITAL LIMITED) про розгляд справи в порядку Конвенції «Про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах» від 15.11.1965, яке прийнято судом.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, вирішив відмовити у його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: 1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; 1-1) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за наявності ухвали суду про таку участь, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 2) неподання витребуваних доказів; 3) необхідність витребування нових доказів; 4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; 5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта. Про відкладення розгляду справи виноситься ухвала, в якій вказуються час і місце проведення наступного засідання. Суддя має право оголосити перерву в засіданні в межах встановленого строку вирішення спору з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011р. передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на те, що незявлення в судове засіданні 27.05.2016 належним чином повідомленого представника другого відповідача за первісним позовом не перешкоджає вирішенню спору; у разі неможливості участі у засіданні місцевого господарського суду певного представника другий відповідач за первісним позовом не був позбавлений можливості уповноважити на це іншу особу, у тому числі ту, що не є працівником компанії, а також приймаючи до уваги наявність всіх матеріалів у справі, необхідних для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що клопотання представника другого відповідача за первісним позовом про відкладення розгляду справи є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Крім того, доказів відрядження з 26.05.2016 по 28.05.2016 року до м. Львова директора другого відповідача за первісним позовом останнім суду в порушення ст.ст. 33, 34 ГПК України суду не надано.

Судом критично оцінюються доводи представника другого відповідача за первісним позовом про неналежне повідомлення в порядку Конвенції «Про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах» від 15.11.1965 ОСОБА_1 ФЕНІКС КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД (PHOENIX CAPITAL LIMITED) про розгляд справи, оскільки в матеріалах справи наявні докази вчинення господарським судом всіх необхідних дій для належного повідомлення третьої особи 2 за первісним позовом в порядку вказаної Конвенції (а.с. 12-14) незалежного від того, що вказане вручення не було фактично виконано Центральним Органом Сполученого Королівства Великої Британії з незалежних від суду обставин (а.с. 25, т. 2), у звязку з чим суд дійшов висновку про належне виконання свого обовязку щодо повідомлення.

Враховуючи, що неявка другого відповідача за первісним позовом в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника другого відповідача за первісним позовом.

Крім того, суд звертає увагу сторін у справі, що неодноразові відкладення судового провадження у справі № 911/4014/15, яке триває з 07.09.2015 можуть призвести до порушення гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. В той час як запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (рішення Європейського суду з прав людини у справі Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011). Роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення Європейського суду з прав людини у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

Сторони та треті особи в судове засідання 27.05.2016 не зявилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011р. передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка сторін та третіх осіб в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами за відсутності представників сторін та третіх осіб.

Згідно ч. 7 ст. 81-1 ГПК України у випадку неявки у судове засідання всіх учасників судового процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на те, що всі учасники судового процесу у судове засідання 27.05.2016 не зявилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у судовому засіданні 27.05.2016 не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

10.11.2011 між ОСОБА_1 ФЕНІКС КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД (PHOENIX CAPITAL LIMITED) (Агент) та ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED) (Клієнт) було укладено договір про надання агентських послуг за № РС-004237, відповідно до якого компанія «NOVAAGRO LIMITED» уповноважує компанію «PHOENIX CAPITAL LIMITED» надавати послуги згідно з умовами і положеннями договору та погоджується платити комісійну винагороду.

01.02.2012 року між ОСОБА_1 ФЕНІКС КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД (PHOENIX CAPITAL LIMITED) (Агент) та ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED) (Клієнт) укладено угоду про розірвання договору про надання агентських послуг, за умовами якої сума інвестиції в розмірі 500 000 доларів США підлягає поверненню позивачу за первісним позовом у строк до 01.11.2012 року включно, якщо більш пізня дата не буде погоджена сторонами (п.п. 2.1, 3 угоди).

05.01.2012 між ОСОБА_1 АГРОСВІТ ЛІМІТЕД (Заставодавець) та ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (Заставодержатель) укладено договір застави корпоративних прав, за умовами якого заставодержатель має право, у разі невиконання ОСОБА_1 ФЕНІКС КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД своїх обовязків за угодою про розірвання договору про надання агентських послуг № РС-004237 від 10.11.2011, укладеного між заставодержателем та ОСОБА_1 ФЕНІКС КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД 01.02.2012, звернути стягнення на корпоративні права заставодавця у Товаристві з обмеженою відповідальністю АГРОПРОМИСЛОВА АСОЦІАЦІЯ АГРОСВІТ, що виникають внаслідок наявності у заставодавця права власності на частку в статутному капіталі ТОВ в розмірі 100 % статутного капіталу ТОВ, що складає грошову суму в розмірі 160 000 000 грн. Вказаний договір від імені ОСОБА_1 АГРОСВІТ ЛІМІТЕД (AGROSVIT LIMITED) підписаний ОСОБА_4 без скріплення печаткою позивача за зустрічним позовом.

Згідно п.п. 2.1., 2.2., 2.3. договору застави корпоративних прав заставою, що виникає на підставі договору, забезпечується виконання ОСОБА_1 ФЕНІКС КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД своїх зобовязань щодо сплати на користь заставодержателя грошової суми в розмірі 500 000 доларів США за основним договором. Розмір зобовязання, що забезпечується заставою відповідно до договору складає 500 000 доларів США. Зобовязання, що забезпечується заставою відповідно до договору, повинно бути виконано в строк, визначений основним договором та/або порушення заставодавцем договору застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі рішення суду шляхом переходу права власності на корпоративні права (частку в статутному капіталі ТОВ) від заставодавця до заставодержателя.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. договору застави корпоративних прав заставодержатель набуває право звернути стягнення на заставлене майно у разі порушення ОСОБА_1 ФЕНІКС КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД своїх зобовязань щодо сплати на користь заставодержателя грошової суми в розмірі 500 000 дол. США за основним договором та/або порушення заставодавцем договору застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі рішення суду шляхом переходу права власності на корпоративні права (частку в статутному капіталі ТОВ) від заставодавця до заставодержателя.

Договір вважається укладеним та набирає чинності з моменту його підписання сторонами (п. 7.1. договору застави корпоративних прав).

Пунктом 8.3.1. договору застави корпоративних прав передбачено, що уповноваженою особою на представництво інтересів заставодавця на території України з усіх питань, повязаних з укладенням та реалізацією договору, є ОСОБА_4.

Предметом первісного позову є вимоги про стягнення з ОСОБА_2 кооперативу Садівниче товариство Стадне на користь ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED) 100 000 грн та звернення стягнення на корпоративні права ОСОБА_1 АГРОСВІТ ЛІМІТЕД (AGROSVIT LIMITED) в Товаристві з обмеженою відповідальністю АГРОПРОМИСЛОВА АСОЦІАЦІЯ АГРОСВІТ шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED) на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОПРОМИСЛОВА АСОЦІАЦІЯ АГРОСВІТ в розмірі 160 000 000 грн, що складає 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОПРОМИСЛОВА АСОЦІАЦІЯ АГРОСВІТ.

Предметом зустрічного позову є вимоги про визнання недійсним договору застави корпоративних прав від 05.01.2012, укладеного між ОСОБА_1 АГРОСВІТ ЛІМІТЕД (AGROSVIT LIMITED) та ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED).

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 590 ЦК України).

Частиною першої статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: 1) зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; 6) правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Згідно ст. 207 ГК України господарське зобов'язання, може бути визнано недійсним повністю або в частині якщо таке не відповідає вимогам закону, вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави або суспільства, укладено учасниками господарських правовідносин з порушенням хоча б одним з них спеціальної компетенції (спеціальної правосуб'єктності).

Частиною 2 ст. 207 ГК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) особами, уповноваженими на це її установчими документами юридичної особи, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Позивачем за первісним позовом не подано суду та в матеріалах справи відсутні належні докази того, що на збори ОСОБА_1 АГРОСВІТ ЛІМІТЕД (AGROSVIT LIMITED) виносилося питання щодо уповноваження директора компанії ОСОБА_4 на укладення з ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED) договору застави корпоративних прав від 05.01.2012, у спосіб встановлений чинним законодавством та статутом компанії.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що договір застави корпоративних прав від 05.01.2012 не скріплено печаткою позивача за зустрічним позовом; спірний договір вчинено ОСОБА_4 з порушенням основних принципів цивільних відносин, закріплених статтею 3 Цивільного кодексу України, які полягають у справедливості, добросовісності та розумності вчинених дій по відношенню до інтересів юридичної особи, яку він представляє, та відповідно до корпоративних прав учасників цього товариства; директор ОСОБА_4 укладаючи від імені ОСОБА_1 АГРОСВІТ ЛІМІТЕД (AGROSVIT LIMITED) договір застави корпоративних прав від 05.01.2012 діяв з перевищенням повноважень, наданих йому статутом компанії та чинним законодавством України, що є підставою визнання правочину недійсним.

З огляду на викладене та встановлення судом факту перевищення директором другого відповідача за первісним позовом повноважень на укладення спірного договору, відсутності рішення зборів учасників другого відповідача за первісним позовом про погодження укладення директором договору, суд дійшов висновку, що зустрічні позовні вимоги про визнання недійсним договору застави корпоративних прав від 05.01.2012, укладеного між ОСОБА_1 АГРОСВІТ ЛІМІТЕД (AGROSVIT LIMITED) та ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED) є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню на підставі ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, а первісна позовна вимога про звернення стягнення на корпоративні права ОСОБА_1 АГРОСВІТ ЛІМІТЕД (AGROSVIT LIMITED) в Товаристві з обмеженою відповідальністю АГРОПРОМИСЛОВА АСОЦІАЦІЯ АГРОСВІТ шляхом визнання права власності за ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED) на частку в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОПРОМИСЛОВА АСОЦІАЦІЯ АГРОСВІТ в розмірі 160 000 000 грн, що складає 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОПРОМИСЛОВА АСОЦІАЦІЯ АГРОСВІТ є такою, що не підлягає задоволенню судом.

Також позивачем за первісним позовом заявлено вимогу про стягнення з ОСОБА_2 кооперативу Садівниче товариство Стадне на користь ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED) 100 000 грн у звязку з неналежним виконанням першим відповідачем за первісним позовом договору поруки № 06/07 від 06.07.2012.

06.07.2012 року між ОСОБА_2 кооперативом Садівниче товариство Стадне (Поручитель) та ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED) (Кредитор) був укладений договір поруки № 06/07, відповідно до якого поручитель поручився перед кредитором за виконання ОСОБА_1 ФЕНІКС КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД (PHOENIX CAPITAL LIMITED) зобовязань, що виникли з угоди про розірвання договору про надання агентських послуг № РС-004237 від 10.11.2011, укладеної між кредитором та ОСОБА_1 ФЕНІКС КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД (PHOENIX CAPITAL LIMITED) (Боржник) від 01.02.2012.

Згідно п. 1.2. договору поруки № 06/07 від 06.07.2012 у випадку порушення боржником обовязку за основним договором, поручитель відповідає перед кредитором в межах грошової суми в розмірі 100 000 грн.

Відповідно до п. 2.1. договору поруки № 06/07 від 06.07.2012 поручитель зобовязаний, у разі порушення боржником обовязку за основним договором (невиконання або неповне виконання), самостійно виконати зазначений обовязок боржника перед кредитором, в межах суми, вказаної в п. 1.2. договору, на підставі письмової вимоги кредитора в семиденний строк.

Пунктом 3.1. договору поруки № 06/07 від 06.07.2012 передбачено, що договір поруки припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

01.08.2015 позивач за первісним позовом звернувся до першого відповідача за первісним позовом з вимогою про оплату на суму 100 000 грн (а.с. 88, т. 1), згідно якої просив останнього сплатити грошову суму в розмірі 100 000 грн, на виконання умов договору поруки № 06/07 від 06.07.2012 протягом 7 днів з дня отримання цієї вимоги про оплату.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб (ст. 553 ЦК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи, що позивачем за первісним позовом, належними та допустимим доказами у розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, не доведено суду порушення ОСОБА_1 ФЕНІКС КЕПІТАЛ ЛІМІТЕД (PHOENIX CAPITAL LIMITED) зобовязань за угодою про розірвання договору про надання агентських послуг № РС-004237 від 01.02.2012, а відтак виникнення у першого відповідача за первісним позовом зобовязань за договором поруки № 06/07 від 06.07.2012 на момент прийняття судового рішення, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісної позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 кооперативу Садівниче товариство Стадне на користь ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED) 100 000 грн.

Водночас, першим відповідачем за первісним позовом заявлено клопотання про сплив строку позовної давності, згідно якого останній просив суд застосувати до позовної вимоги про стягнення з ОСОБА_2 кооперативу Садівниче товариство Стадне на користь ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED) 100 000 грн позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог на підставі ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України.

Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» № 10 від 29.05.2013 за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи відсутність встановлення судом порушення прав чи інтересів позивача за первісним позовом, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування позовної давності до вимог позивача за первісним позовом про стягнення з ОСОБА_2 кооперативу Садівниче товариство Стадне на користь ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED) 100 000 грн.

Відповідно до статей 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за первісні та зустрічні позовні вимоги, покладаються судом на позивача за первісним позовом.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні первісного позову відмовити повністю.

2. Зустрічний позов задовольнити повністю.

3. Визнати недійсним договір застави корпоративних прав від 05.01.2012, укладений між ОСОБА_1 АГРОСВІТ ЛІМІТЕД (AGROSVIT LIMITED) (юридична особа за законодавством Кіпру, зареєстрована під реєстраційним номером 256272) та ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED) (юридична особа за законодавством Кіпру, зареєстрована під реєстраційним номером 293783).

4. Стягнути з ОСОБА_1 НОВААГРО ЛІМІТЕД (NOVAAGRO LIMITED) (юридична особа за законодавством Кіпру, зареєстрована під реєстраційним номером 293783) на користь ОСОБА_1 АГРОСВІТ ЛІМІТЕД (AGROSVIT LIMITED) (юридична особа за законодавством Кіпру, зареєстрована під реєстраційним номером 256272) 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) 00 коп. судового збору.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 01.06.2016

Суддя П.В.Горбасенко