РІШЕННЯ

31 травня 2016 року Справа № 913/554/16

Провадження №26/913/554/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», м. Сєвєродонецьк Луганська область

про стягнення 21825,00 грн,

Суддя Масловський С.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, юрисконсульт 2 категорії юридичного сектора структурного підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "придніпровьска залізниця" ПАТ "Українська залізниця" за довіреністю №690 від 27.04.2016;

від відповідача: не прибув;

В судовому засіданні 31.05.2016 судом у відповідності до статті 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

18.04.2016 Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця публічного акціонерного товариства Українська залізниця, звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу в розмірі 21825,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1378,00 грн.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 18.04.2016 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 10.05.2016, ухвалою від 10.05.2016 відкладено на 17.05.2016, ухвалою від 17.05.2016 відкладено на 31.05.2016.

04.05.2016 відповідач через канцелярію господарського суду надійшла заява про зменшення розміру штрафу, в якому відповідач посилаючись на скрутне становище просить суд зменшити розмір штрафу до рівня однієї провізної плати.

31.05.2016 в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та на виконання вимог ухвали суду від 18.04.2016, 10.05.2016 та 17.05.2016 надає копії довіреності на ОСОБА_2 від 01.12.2015 №985 та ОСОБА_3 від 01.12.2015 №1022; копія передавального акту ДП «Придніпровська залізниця» від 03.08.2015. Також, позивач до матеріалів справи надає копію постанови ВГСУ №905/1044/13-г від 13.06.2013.

Суд зазначає про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив на позов та письмові пояснення по суті спору через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням.

Справа розглядається в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суду Луганської області,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно накладної №49973126 від 15.11.2015, відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», як вантажовідправником, зі станції відправлення Дарївка Донецької залізниці до станції призначення Ігрень Придніпровської залізниці був відправлений вагон №53568663. Загальна маса вантажу 69000 кг. Правильність всіх вищенаведених відомостей внесених у накладну засвідчив працівник вантажовідправника.

Згідно акту загальної форми №388 від 22.11.2015, складеного станцією призначення Ігрень Придніпровської залізниці, за результатами перевірки правильності відомостей зазначених у накладній №49973126 від 15.11.2015, було встановлено, що при контрольному переважуванні брутто 88550 кг, тара 25100 кг, нетто 65450 кг, що на 3550 кг менш ніж зазначено у вищезазначеній накладній.

Відповідно до накладної №49973126 від 15.11.2015 у графі 24 розділу маса вантажу маса вантажу вагону №53568663 69000 кг.

Згідно комерційного акту РА №012359 від 12.11.2015 вагон №53568663 є відкритий рухомий склад, вантажопідйомністю 69 т., який прибув 22.11.2015. В розділі Д, вищезазначеного акту, Опис виявленого з зазначенням кількості недостачі або надлишку, зазначено наступне: По заявці вантажоодержувача та згідно зі ст.52 Статуту залізниць України здійснювалось переважування вагона з вугіллям, на 150 т тензометричних вагах, які знаходяться на обслуговуванні станції Придніпровської з.д., повірених 11.11.15. При переважуванні зясовано: брутто 88550 кг, тара 23100 кг, нетто 65450 кг, що на 3550 кг менш ніж зазначено у накладній №49973126 від 15.11.2015. Також зясовано, що відсутній вантаж у вагоні міг вміститися.

Відповідно до акту загальної форми №388 від 22.11.2015, складеного на станції призначення Ігрень Придніпровської залізниці, позивачем було нараховано відповідачу штраф за неправильно визначену масу вантажу в накладній згідно зі ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць України в розмірі п'ятикратної провізної плати (4365,00 х 5 = 21825,00). Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до положень ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч.2 ст.908, ст.920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобовязань.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, з подальшими змінами, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно п.1 ст.30. Статуту залізниць України завантаження вантажів у вагони (контейнери), а також вивантаження з них здійснюється відправниками та одержувачами.

Згідно ст.23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції.

Згідно ст.37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником.

Частина 4 ст.52 Статуту залізниць України зазначає, що маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.52 Статуту залізниць на станціях призначення залізниця зобовязана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

Відповідно до п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 за №644, надлишок вантажу порівняно з масою, вказаною в накладній, вважається таким, що не перевищує норму, якщо він не виходить за межу граничного розходження визначення маси нетто, яке становить 2% (маси вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані).

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення обставин, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобовязана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу.

Пунктом 5.5. Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (у редакції наказу Міністерства інфраструктури України від 08.06.2011 №138, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за №765/19503), передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до пункту 27 Правил приймання вантажу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати. У встановлений відсотковий показник входить не тільки природна втрата, а й граничне розходження у визначенні маси нетто (похибка вагів), а, отже, недостача маси вантажу, за які відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням такого граничного розходження.

Відповідно до п.1 ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Відповідно до п.2 ст.24 залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Відповідно до ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній, у тому числі, масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що штраф стягується у розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Пунктом 6.2. Роз'яснення Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" №04-5/601 від 29.05.2002 року роз`яснено, що у застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Частиною 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно зі ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Як зазначено в п. 3.17.4. Постанови Пленум Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п. 3 ст. 83 ГПК України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до п.22. Оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 №01-8/917 господарський суд має право зменшувати розмір штрафу, передбаченого пунктами 118 та 122 Статуту залізниць України.

Судом встановлено, що між позивачем, як перевізником, та відповідачем, як відправником, укладено договір перевезення вантажу залізничним транспортом, що підтверджується оформленою ними залізничною накладною №49973126 від 15.11.2015, яка згідно зі Статутом є основним перевізним документом встановленої форми, який свідчить про наявність між сторонами правовідносин з перевезення залізничним транспортом. Правилами оформлення перевізних документів №644 від 21.11.2000 на відповідача, як вантажовідправника, покладено обовязок по заповненню залізничної накладної відомостями, зокрема щодо маси вантажу. Згідно накладної №49973126 від 15.11.2015, відповідачем, як відправником, у графах 24 було зазначено: маса вантажу вагону №53568663 69000 кг, а маса вантажу за результатами перевірки складає 65450 кг, що підтверджується актом загальної форми №388 від 22.11.2015 та комерційним актом РА №012359 від 23.11.2015 (належним чином завірені копії яких наявні в матеріалах справи), складених станцією призначення - Ігрень Придніпровської залізниці, тобто різниця між зазначеною масою та фактичною складає 3550 кг. В даному випадку 3550 кг перевищує норму природної втрати та граничного розходження та дорівнює 5,14 % (3550 х 100 : 69000 = 5,14), що перевищує норму 0,5 % - яка передбачена для вантажів такого типу.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, але такою, що підлягає задоволенню частково, з огляду на те, що нарахований позивачем штраф є надміру великим у порівнянні з витратами позивача. Так суд вважає за доцільне зменшити розмір штрафу до трьох провізних плат, а саме до 13095,00 грн (4365*3=13095).

При вирішенні питання щодо розподілу судового збору судом враховані роз'яснення, викладені у п. 3.17.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у яких зазначено, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Судовий збір покладається на відповідача, згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України і складає 1378,00 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Придніпровська залізниця до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Ровенькиантрацит», (, місцезнаходження: 93400, Луганська область м.Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, буд.30/1 ), на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (Код ЄДРПОУ ВП: 40081237, місцезнаходження ВП: 49602, Дніпропетровська обл., місто Дніпропетровськ, Кіровський район, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108), штраф за неправильно зазначену масу вантажу в сумі 13095 грн (тринадцять тисяч девяносто пять) грн 00 коп., судовий збір у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 06.06.2016.

Суддя С.В. Масловський