ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 р. Справа № 904/2983/16

Господарський суд Вінницької області в складі

головуючого судді Грабика В.В,

при секретарі судового засідання Жиляк С.І.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з"явився;

від відповідачів- Івін С.М. - директор БПП "ГАРАНТ-АГРО", НОМЕР_1, виданий 26.08.1996р. Бабушкінським РВДМУУМВС України у Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Бєліка ОСОБА_1

до

до: Багатогалузевого приватного підприємства "ГАРАНТ-АГРО" (в подальшому - БПП "ГАРАНТ-АГРО")

про виключення зі складу учасників підприємства, -

ВСТАНОВИВ :

18.04.2016р. до господарського суду Дніпропетровської області звернувся ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2, Багатогалузевого приватного підприємства "ГАРАНТ-АГРО" про виключення зі складу учасників.

Позов обгрунтований наступним. ОСОБА_2, який є співласником підприємства, як директор Багатогалузевого приватного підприємства "ГАРАНТ-АГРО" веде діяльність на підрив платоспроможності підприємства, не розподіляє прибуток між учасниками підприємства, відмовляється проводити загальні збори учасників, укладає фіктивні угоди. Всі ці заходи спрямовані на доведення підприємства до банкрутства та привласнення результатів господарської діяльності підприємства, не розподіляє прибуток між учасниками підприємства, відмовляється проводити загальні збори учасників. З огляду на викладене наявні підстави для виключення ОСОБА_2 зі складу учасників БПП "ГАРАНТ-АГРО".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області № 904/2983/16 від 18.04.2016р. позовну заяву передано за виключною підсудністю до господарського суду Вінницької області.

Позовна заява надійшла до господарського суду Вінницької області 26.04.2016р..

Ухвалою суду від 28.04.2016р. порушено провадження у справі №904/2983/16 та призначено до розгляду в засіданні на 31.05.2016р..

В судовому засіданні ОСОБА_2 як учасник та директор БПП "ГАРАНТ-АГРО" заперечив проти задоволення позову в зв"язку з його безпідставністю та бездоказовістю.

Позивач в судове засідання не з"явився, не забезпечив явку свого представника в судове засідання, незважаючи на те, що про час та місце розгляду був повідомлений належним чином, що стверджується реєстром поштового відправлення №580 від 29.04.2016р., засвідчена копія якого долучена до матеріалів справи, за адресою , вкзаною в позові. До позовної заяви позивачем не долучалося письмове клопотання про направлення йому процесуальних документів за іншою адресою, в тому рахунку за адресою його представника.

Роз'яснюючи деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції Вищий господарський суд України постанови пленуму №18 від 26.12.2011р. звернув увагу судів на те, що: особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (п.3.9.1); неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови (п.3.9.2).

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення позивача про час і місце розгляду справи і забезпечення його явки в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів. З огляду на вказане вище, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність позивача, за наявними у ній матеріалами.

Судом встановлено, що в позовній заяві допущена помилка в написанні прізвища відповідача та вказано "Івнін" замість "Івін", що підтверджується паспортними даними відповідача та даними витягу з ЄДРЮОФОПГФ, долученого до позовної заяви, та враховано при подальшому розгляді справи .

При розгляді справи судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статутом БПП "ГАРАНТ-АГРО", в редакці, затвердженій протоколом загальних зборів учасників №4 від 01.09.2011р., передбачено наступне: засновниками (учасниками) підприємства є фізичні особи громадяни України:1. ОСОБА_3, іден.код НОМЕР_2, паспорт:АН763970 вид.02.02.09р., Бабушкінським РВ ДМУ ГУМВС, адреса місцепроживання : 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, ж/м Тополя-2АДРЕСА_1. ОСОБА_4 іден.код НОМЕР_3, паспорт: АЕ 361898, вид.29.08.96р. Бабушкінським РВДМУУМВС, адреса місцепроживання : 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Великолукська,20 (п.1.3.); підприємство створюється та діє як Багатогалузеве приватне підприємство (п.1.9.); місцезнаходження підприємства: 24321, Україна, Вінницька область, м. Ладижин, вул. Будівельників, будинок 38, корпус А (п.1.11); найвищим органом є збори його учасників. Учасники володіють кількістю голосів, пропорційно розміру їх частко у Статутному капіталі (п.5.2.); До виключної компетенції загальних зборів належить, окрім іншого, виключення учасника із складу учасників (п.5.3.2., п.п.5.3.2.13, п.5.4); статутний капітал поділено на 100 рівних часток. Статутний капітал (фонд) розподіляється у наступному співвідношенні : ОСОБА_3 , розмір внеску до статутного капіталу 150 грн., що відповідає частці у статутному капіталі в розмірі 50%; ОСОБА_2, розмір внеску до статутного капіталу 150 грн., що відповідає частці у статутному капіталі в розмірі 50% (п.6.1.) (а.с.11-22).

Відповідно до змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, отриманого судом станом на дату розгляду справи 31.05.2016р., БПП «ГАРАНТ-АГРО», яке знаходиться за адресою : 24321, Вінницька область, місто Ладижин, вулиця Будівельників, будинок 38, корпус А, здійснює господарську діяльність в організаційно-правовій формі приватного підприємства, ідентифікаційний код юридичної особи 2549226, пройшло державну реєстрацію 13.02.1998р., запис № 1 000313 від 07.02.2007р..Засновниками товариства є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 з розміром внеску 150 грн. кожен , загальний розмір статутного капіталу 300 грн.. Починаючи з 01.09.2011р. керівником та підписантом підприємства є ОСОБА_2 (а.с.44-45).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (ГПК України) господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

ГК України передбачено наступне: 1. Підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами. 2. Підприємства можуть створюватись як для здійснення підприємництва, так і для некомерційної господарської діяльності. 3. Підприємство, якщо законом не встановлено інше, діє на основі статуту або модельного статуту. Підприємства незалежно від форми власності, організаційно-правової форми, а також установчих документів, на основі яких вони створені та діють, мають рівні права та обов'язки.4. Підприємство є юридичною особою, має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків та може мати печатки. 5. Підприємство не має у своєму складі інших юридичних осіб (ст.62); 1. Залежно від форм власності, передбачених законом, в Україні можуть діяти підприємства таких видів: приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб'єкта господарювання (юридичної особи); 3. Залежно від способу утворення (заснування) та формування статутного капіталу в Україні діють підприємства унітарні та корпоративні. 5. Корпоративне підприємство утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об'єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства. Корпоративними є кооперативні підприємства, підприємства, що створюються у формі господарського товариства, а також інші підприємства, в тому числі засновані на приватній власності двох або більше осіб. 6. Особливості правового статусу унітарних і корпоративних підприємств встановлюються цим Кодексом, іншими законодавчими актами (ст.63); 1. Приватним підприємством визнається підприємство, що діє на основі приватної власності одного або кількох громадян, іноземців, осіб без громадянства та його (їх) праці чи з використанням найманої праці. Приватним є також підприємство, що діє на основі приватної власності суб'єкта господарювання - юридичної особи. 2. Порядок організації та діяльності приватних підприємств визначається цим Кодексом та іншими законами (ст.113); 1. Корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. 2. Володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом. Законом можуть бути встановлені обмеження певним особам щодо володіння корпоративними правами та/або їх здійснення. 3. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав (ст.167) .

Заслухавши пояснення представника відповідача, відповідача оглянувши матеріали справи, суд дійшов до переконання в тому, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що між позивачем та БПП " ГАРАНТ-АГРО" виник спір з корпоративних правовідносин, а саме з питання виключення одного з учасників із складу учасників підприємства. Належним відповідачем у даному спорі з урахуванням змісту правовідносин та роз"яснень Вищого господарського суду України, викладених у п.1.2 постанови пленуму від 25.02.2016, № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", є підприємство, а інший учасник повинен був би мати статус третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. Разом з тим, суд позбавлений процесуальної можливості провести таку заміну. Спір підвідомчий господарським судам та підсудний господарському суду Вінницької області .

Спеціального закону, яким би регулювалась діяльність приватних підприємств, немає. Тобто всі питання організації та діяльності приватних підприємств слід вирішувати виходячи з загальних норм Цивільного кодексу України та ГКУ, інших законів.

Відповідно до частини третьої статті 62 ГКУ підприємство, якщо інше не встановлено законом, діє на підставі статуту. Отже, зважаючи на відсутність в законі спеціальної вказівки щодо приватних підприємств, можна зробити висновок, що єдиним і обов'язковим для даного виду підприємств установчим документом є статут, який за своїм змістом повинен відповідати загальним вимогам, передбаченим частиною четвертою статті 57 ГКУ, а саме - містити відомості про найменування суб'єкта господарювання, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного капіталу та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб'єкта господарювання, а також інші відомості, пов'язані з особливостями організаційної форми суб'єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству.

Затверджуючи статут підприємства БПП «ГАРАНТ-АГРО», його учасники громадяни ОСОБА_3 та ОСОБА_2 погодили, що найвищим органом управління підприємством є збори учасників підприємства, до виключної компетенції яких віднесене питання виключення учасника зі складу учасників товариства.

Отже, рішення про виключення учасника з господарського товариства згідно загальних положень чинного законодавства та статуту підприємства віднесено до виключної компетенції загальних зборів учасників цього товариства, а не суду. Виключення учасника з товариства судом було би втручанням у господарську діяльність товариства, а тому суд не має права брати на себе функції органів управління товариством та підміняти їх. Саме загальні збори учасників товариства за результатами перевірки фактів неналежного виконання одним з учасників своїх статутних обов"язків чи зловжавання статутними правами могли прийняти рішення про виключення учасника.

Разом з тим, відповідне рішення загальних зборів підприємства може бути оскаржене до суду (ст.98ч.5 ЦК) і тоді суд вправі перевірити обґрунтованість та законність прийнятого рішення у разі подання ним позову про визнання такого рішення недійсним.

Приймаючи до уваги встановлені вище обставин та враховуючи правові позиції Вищого господарського суду України, викладені у п.4.24 постанови пленуму від 25.02.2016, № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", суд приходить до переконання у відсутності підстав для задоволення позову з покладенням судових витрат на позивача відповідно до ст.49 ГПК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 4-2 - 4-5, 12, 32-35, 43, 49, 69, 82, 84, 115, 116 ГПК України,-

ВИРІШИВ :

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Багатогалузевого приватного підприємства "ГАРАНТ-АГРО" про виключення ОСОБА_2 зі складу учасників Багатогалузевого приватного підприємства «ГАРАНТ-АГРО».

Повне рішення складено 02 червня 2016 р.

Суддя Грабик В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - ОСОБА_3 (житловий масив Тополя -2АДРЕСА_2, м. Дніпропетровськ, Дніпропетровська область, 49000).