Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" червня 2016 р. Справа № 906/483/16.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Прядко О.В.

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (смт. Олександрівка, Олександрівський р-н, Кіровоградська обл.)

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Укрінагропром" (с. Будичани, Чуднівський р-н, Житомирська обл.)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) товариства з обмеженою відповідальністю "Романів Ін Агро" (Житомирська обл., Романівський р-н, с. Булдичів)

2) ОСОБА_3 (Франція, м. Віярм).

про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу корпоративних прав

Присутні:

від позивача: ОСОБА_4- посвідчення адвоката № 4037/10 від 23.07.2019;

від відповідача: ОСОБА_5 - довіреність від 27.05.2016;

від третіх осіб: не прибули

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про зобов'язання ТОВ "Укрінагропром" укласти з позивачем як суб'єктом підприємницької діяльності договір купівлі- продажу 96,61% частки в статутному капіталі ТОВ "Романів Ін Агро" згідно до умов попереднього договору від 11.03.2016 та проекту договору від 14.04.2016 в редакції позивача.

Представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою виконання вимог ухвали суду від 19.05.2016.

Представник відповідача проти відкладення розгляду справи заперечив.

Представники третіх осіб в судове засідання своїх представників не направили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу суду від 19.05.2016 отримано позивачем особисто 25.05.2016, а договір №12/05-16 про надання адвокатом правової допомоги укладено 12.05.2016. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не виконано вимог ухвали суду без поважних причин, оскільки доказів зворотного не надано, а тому суд не вбачає наявними перешкоди для переходу до розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, вважає спір підвідомчим господарському суду з підстав, викладених у позовній заяві, зокрема вказав на наявність у позивача правового статусу суб'єкта підприємницької діяльності та здійснення авансового платежу за попереднім договором з банківського рахунку, відкритого позивачем як суб'єктом підприємницької діяльності.

Представник відповідача проти позову заперечив та просив припинити провадження у справі згідно з клопотанням від 30.05.2016, оскільки спір не підлягає вирішенню в господарських судах, зокрема, вказавши, що попередній договір укладений між фізичною та юридичною особою (третьою особою 2 і відповідачем), з однієї сторони, та позивачем як фізичною особою, з іншої сторони; що обставини здійснення позивачем авансового платежу з банківського рахунку, відкритого на ім'я позивача як СПД, не мають ніякого правового значення, адже предметом позову є не стягнення грошових коштів, а зобов'язання укласти договір купівлі-продажу на підставі попереднього договору; що чинне законодавство не розрізняє такого суб'єкта права власності як фізична особа-підприємець, набуття такого статусу дає змогу лише провадити господарську діяльність; що відповідно до чинного законодавства набути корпоративні права може лише фізична особа, а не фізична особа-підприємець, що також знайшло своє відображення в листі Державної фіскальної служби від 28.01.2016 № 1665/6/99-99-19-03-02-15 щодо особливостей оподаткування операцій з володіння корпоративними правами. Крім того, представником відповідача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке було задоволено судом.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд враховує наступне.

У відповідності до статті 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач.

Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Стаття 1 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч.2 ст.1 ГПК України у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Частина 1 статті 12 ГПК України закріплює, що господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

4-1) справи у спорах між господарським товариством та його посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, завданих такою посадовою особою господарському товариству її діями (бездіяльністю);

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Господарськими товариствами, згідно зі ст. 79 Господарського кодексу України визнаються підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку.

Засновниками і учасниками товариства можуть бути суб'єкти господарювання, інші учасники господарських відносин, зазначені у статті 2 цього Кодексу, а також громадяни, які не є суб'єктами господарювання.

Частина 2 статті 167 ГК України визначає, що володіння корпоративними правами не вважається підприємництвом.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.03.2016 між громадянином Франції ОСОБА_3, як продавцем 1, (третя особа 2 у справі), та ТОВ "Укрінагропром", як продавцем 2, (відповідач у справі), які далі разом іменовані "Продавці", з однієї сторони та громадянином України ОСОБА_1, як покупцем, (позивач у справі), з іншої сторони, укладено попередній договір купівлі-продажу часток в статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю "Романів Ін Агро" (далі - товариство, третя особа 1 у справі) (далі-попередній договір).

Вказаний тристоронній попередній договір було укладено оскільки, продавець 1 володіє часткою у розмірі 6500,00 грн, що становить 3,39 % у статутному капіталі товариства, продавець 2 володіє часткою у розмірі 185500,00 грн, що становить 96,61% в статутному капіталі товариства, відповідно продавцям належить 100% статутного капіталу товариства, а покупець бажає придбати 100% статутного капіталу товариства.

Згідно з п. 1 попереднього договору, на умовах, встановлених цим договором, у строк до 14 квітня 2016 року продавці зобов'язуються передати у власність покупця за договором купівлі-продажу, далі - "Основний договір", а покупець зобов'язується прийняти у власність і оплатити частку розміром 100% у статутному капіталі товариства (ТОВ "Романів Ін Агро").

Згідно з п. 3.1. попереднього договору право власності на 100% часток у статутному капіталі товариства виникає у покупця з дати (моменту) укладення основного договору. Покупець матиме право вільно розпоряджатися 100% часток у статутному капіталі товариства з дня (моменту) державної реєстрації змін до статуту товариства, пов'язаних з придбанням 100% часток покупцем.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що попередній договір купівлі-продажу часток в статутному капіталі товариства був укладений позивачем саме як фізичною особою, а здійснення позивачем авансового платежу з банківського рахунку, відкритого на ім'я позивача як СПД, в даному випадку не має правового значення, платником згідно платіжного доручення зазначено ОСОБА_1.

Крім того, попередній договір є тристороннім та предметом його є тристороннє зобов'язання купівлі-продажу частки розміром 100% у статутному капіталі товариства шляхом укладення основного договору.

Оскільки ОСОБА_3 є стороною за попереднім договором, то його слід залучити до участі у справі щодо вимог про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу корпоративних прав в якості іншого відповідача відповідно до ч. 1 ст. 24 Господарського процесуального кодексу України, відповідно перевівши його зі складу третіх осіб.

Беручи до уваги те, що сторонами попереднього договору є фізичні особи, а спір за своєю правовою природою не є корпоративним, оскільки набуття певних прав щодо управління в товаристві є лише наслідком укладення основного договору, а є спором, що виник при укладанні договору, то суд враховуючи приписи ст.ст. 1, 12, 21 ГПК України приходить до висновку про непідвідомчість спору господарським судам та припинення провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати підлягають поверненню позивачу відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 24, 80, 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залучити в якості іншого відповідача ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, паспорт серії НОМЕР_4, виданий Су-префектурою Сарсель (Франція) 28.04.2011/ АДРЕСА_1 НОМЕР_1, passeport serie № НОМЕР_3, delivre par la Sous-prefecture de Sarcelles (France) le 28.04.2011).

2. Провадження у справі припинити.

3. Повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) з Державного бюджету України 1378,00 грн судового збору, сплаченого згідно квитанції № 0.0.550799089.2 від 13.05.2016.

3. Повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 оригінал квитанції № 0.0.550799089.2 від 13.05.2016 на суму 1378 грн.

Ухвала господарського суду набирає законної сили у встановленому законом порядку.

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу - рек. з пов.

3 - відповідачу

4 -ТОВ "Романів Ін Агро" - рек. з пов.

5 - ОСОБА_3 - рек. з пов.