ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року Справа № 907/619/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Білошкап О.В., Жукової Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Тойс" в особі Голови ліквідкомісії Устич Г.О.
на ухвалугосподарського суду Закарпатської області від 20.10.2015
та постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 10.02.2016
у справі № 907/619/15 господарського суду Закарпатської області
за заявою Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Тойс"
провизнання банкрутом
представники сторін у судове засідання не з'явились.

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 08.06.2015 у справі № 907/619/15 прийнято заяву Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МБК" (далі - ПАТ "Піреус Банк МБК", банк) про порушення справи про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Тойс" (далі - ТОВ "Фактор Тойс", боржник, позичальник) до розгляду та призначено підготовче засідання суду на 17.06.2015 та зобов'язано арбітражного керуючого Зубик Юлію Зіновіївну (Тлумацьку) надати суду заяву про участь у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Тойс".

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 20.10.2015 у справі № 907/619/15 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Фактор Тойс"; визнано безспірні грошові вимоги заявника до боржника на суму 37 187 026, 50 грн, в тому числі безспірні грошові вимоги до боржника не забезпечені заставою майна боржника на суму 2 166 849, 44 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Зубик Юлію Зіновіївну.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду України від 10.02.2016 у справі № 907/619/15 ухвалу господарського суду Закарпатської області від 20.10.2015 у справі № 907/619/15 залишено без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ТОВ "Фактор Тойс" в особі Голови ліквідкомісії Устич Г.О. звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, просило скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 та ухвалу господарського суду Закарпатської області від 20.10.2015, припинити провадження у справі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 43 ГПК України.

Переглянувши у касаційному порядку прийняті у даній справі судові акти, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно статті 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Статтею 9 зазначеного Закону встановлено, що справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

На підставі вимог ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до вимог статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, зокрема, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду. Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 10 вказаного Закону, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Відповідно до частини 2 статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до заяви про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема, рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Згідно з частиною 7 вказаної статті, до заяви кредитора додаються також, зокрема, копія виконавчого документа.

Відповідно до вимог ч. ч. 1-3, 6 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи.

Якщо справа порушується за заявою кредитора, господарський суд перевіряє обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

За наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про: - порушення провадження у справі про банкрутство; - відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Частиною 7 вказаної статті визначено, що суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо: заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство; вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника; вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду; відсутня хоча б одна з підстав, передбачених частиною третьою статті 10 цього Закону; за наявності підстав, передбачених статтею 15 цього Закону.

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що питання про порушення провадження у справі про банкрутство вирішується господарським судом виключно у підготовчому засіданні.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій в оскаржуваних ухвалі та постанові, 03.06.2015 ПАТ "Піреус Банк МКБ" звернувся до господарського суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Фактоp Тойс", заявивши грошові вимоги до боржника на суму 37 187 026,50 грн, з яких вимоги, що не забезпечені заставою майна боржника 2 166 849, 44 грн, та просив включити їх до реєстру вимог кредиторів згідно черговості встановленої Законом про банкрутство. На підтвердження безспірності грошових вимог до боржника кредитором надано рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 06.12.2011 у справі № 2-1170/2011, постанову про відкриття виконавчого провадження та докази надання кредитних коштів боржнику.

29.02.2008 між Відкритим акціонерним товариством Міжнародний комерційний банк (правонаступником усіх прав та обов'язків якого є заявник Публічне акціонерне товариство "Піреус Банк МКБ") та ТОВ "Фактор Тойс" укладено кредитний договір реєстраційний № 133, (із врахуванням змін та доповнень від 13.03.2009 та 30.04.2009), відповідно до умов якого сторони домовилися, що за умови виконання вимог п. 4.1. цього договору, банк надає позичальнику кредитну лінію з лімітом в сумі 1 200 000, 00 Євро терміном з 29.02.2008 по 28.02.2013, а з 13.03.2009 ліміт кредитної лінії було збільшено до ліміту 1 244 000, 00 Євро терміном до 28.02.2015 із щомісячною сплатою відсотків відповідно до умов п.п. 3.1., 3.2. цього договору.

Для забезпечення виконання умов кредитного договору 29.02.2008 між банком та позичальником укладено договір іпотеки, що посвідчений приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Матіко Ю.А. та зареєстрований у реєстрі за № 215, згідно умов якого (з врахуванням змін та доповнень до нього від 07.11.08. та 13.03.09.) він забезпечує вимоги іпотекодержателя, як кредитора за умовами кредитного договору № 133 від 29.02.2008, додаткових угод до такого кредитного договору, зі всіма наступними змінами та доповненнями до нього, зокрема, щодо повернення кредиту у сумі 1 244 000. 00 Євро, що надається у термін до 28.02.2015, повернення процентів за користування кредитними коштами в Євро виходячи з процентної ставки 12% річних за методом Факт/360, в строки та в порядку, відповідно до умов кредитного договору, сплати комісій, пені та штрафів, якщо такі будуть, та інших платежів, передбачених Кредитним договором та/або цим договором, з урахуванням змін та доповнень до них, якщо такі будуть прийняті, у тому числі у разі будь якого збільшення зобов'язань за кредитним договором, або процентів за користування кредитом. Зазначеий договір також забезпечує право іпотекодержателя на дострокове повернення кредиту, передбаченого умовами кредитного договору та/або цього договору зі сплатою всіх нарахованих процентів за фактичне користування кредитом, комісій, пені, штрафів, якщо такі будуть, передбачених умовами кредитного договору та/або цього договору.

Відповідно до п. 2.1. договору іпотеки предметом іпотеки є: корпус № 2 - споруда побутових служб літ. К-К загальною площею 2 163,5 кв.м., що знаходиться за адресою Закарпатська область, місто Іршава, вулиця Федорова, 36, що належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 23.07.2004 приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Матіко Ю.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 2361 (майно передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями); майновий комплекс загальною площею 4 738,7 кв.м., що знаходиться за адресою Закарпатська область, місто Іршава, вулиця Федорова, 36/1 та належить іпотекодавцю на підставі свідоцтва про право власності, виданого 25.09.2006 Іршавською МР на підставі рішення Виконкому № 287 від 07.09.2006 (майно передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями), що складається з: виробничий корпус літ. "М" загальною площею 2 425 кв.м.; адміністративний корпус літ "М" загальною площею 1 963,50 кв.м.; столярна майстерня літ. "Н" загальною площею 46,40 кв.м.; склад літ "О" загальною площею 36,30 кв.м.; альтанка дер. літ. "П"; водонасосна підземних вод літ. "Р" загальною площею 7,10 кв.м.; сушка літ. "С" загальною площею 260,40 кв.м; огорожа 1-2 (з/бетонні плити, метал); водонапірна 1; бруківка, що належить ТОВ "Фактор Тойс" на праві приватної власності і знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Іршава, вул. Федорова, буд. 36/1.

Сторони у п. 2.2. договору іпотеки (з врахуванням договору про внесення змін і доповнень № 133/2 до договору іпотеки реєстраційний номер № 215 від 29.02.2008, що посвідчений приватним нотаріусом Іршавського районного нотаріального округу Матіко Ю.А. від 13.03.2009 та зареєстрований в реєстрі за № 197) погодили, що згідно висновку про вартість майна наданого суб'єктом оціночної діяльності ДП "ПІККАРД ЕНД КО ЛТД" від 29.01.2009, вартість предмету іпотеки становить 33 389 830, 80 грн., з урахуванням ПДВ. З описом та оцінкою майна, що передається в іпотеку за цим договором, іпотекодавець та іпотекодержатель згодні.

28.06.2008 між ВАТ "Піреус Банк МКБ" (правонаступником усіх прав та обов'язків якого є заявник ПАТ "Піреус Банк МКБ") та боржником ТОВ "Фактор Тойс" укладено договір застави обладнання № 133/3, відповідно до умов якого в забезпечення всіх зобов'язань за умовами кредитного договору зі всіма змінами та доповненнями до нього № 133/2008-01 від 29.02.2008 заставодавець надає заставодержателю, як кредитору в заставу рухоме майно виробниче обладнання, що перелічене в заставному описі (додаток № 1 до договору) заставною вартістю 1 630 346, 26 грн.

У зв'язку з невиконанням боржником своїх зобов'язань за кредитним договором від 29.02.2008 заочним рішенням Іршавського районного суду Закарпатської області від 06.12.2011 у справі № 2-1170/2011 за позовом ПАТ Піреус Банк МКБ" до ТОВ "Фактор Тойс", ОСОБА_9, ОСОБА_10 позовні вимоги задоволено, стягнуто на користь позивача солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 133 від 29.02.2008 у сумі 1 625 121, 00 Євро, а також, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120,00 грн. та 1 700,00 грн. судового мита.

10.12.2011 Іршавським районним судом Закарпатської області на виконання рішення суду видано виконавчий лист, на підставі якого постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 10.07.2012 відкрито виконавче провадження ВП № 33425923.

Однак, заборгованість боржником не погашена, що й стало підставою для звернення заявника до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство.

Враховуючи зазначене, керуючись вимогами ч. 2 ст. 533 ЦК України та ст. 1 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" , суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов правомірного висновку, що заборгованість боржника перед ініціюючим кредитором на час звернення до господарського суду становить 1 625 121,00 Євро, що відповідно до курсу НБУ станом на 03.06.2015 (1 Євро = 23,239005) еквівалентно 37 766 195,05 грн., з яких: сума основного боргу по кредиту - 1 244 000,00 Євро, що еквівалентно 28 909 322,23 грн; сума нарахованих і несплачених процентів - 356 198,73 Євро, що еквівалентно 8 277 704,08 грн; сума пені за несвоєчасну сплату процентів - 9 612,12 Євро, що еквівалентно 223 376,12 грн; сума пені за несвоєчасну сплату основного збору - 15 310,14 Євро, що еквівалентно 355 792,43 грн.

Безспірні вимоги кредитора, які підтвердженні належними доказами та свідчать про неплатоспроможність боржника, становлять 37 187 026, 50 грн (із врахуванням того, що заявлений кредитором штраф у розмірі 35 000,00 грн, пеня за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 223 376,12 грн та пеня за несвоєчасну сплату основного боргу у розмірі 355 792,43 грн не включається до складу безспірних грошових вимог).

Керуючись абз. 6 ч. 2 ст. 11 Закону про банкрутство, враховуючи те, що у визначенні господарським судом розміру вимог кредитора, що забезпечені майном боржника, до уваги має братись оцінка майна, погоджена сторонами у відповідному договорі застави (іпотеки), суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, з яким в оскаржуваній постанові погодився суд апеляційної інстанції, що загальна вартість предмету іпотеки та застави становить 35 020 177,06 грн, отже розмір безспірних вимог кредитора - ПАТ "Піреус Банк МКБ", не забезпечених заставою майна боржника складає 2 166 849,44 грн.

Судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові встановлено, що триста розмірів мінімальної заробітної плати, станом на дату звернення заявника до суду - 03.06.2015 становив 365 400,00 грн.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що враховуючи вищезазначене, керуючись вимогами ст.ст. 1, 10, 11, 16 Закону про банкрутство, господарський суд дійшов правомірного та обґрунтованого висновку, з яким в оскаржуваній постанові погодився суд апеляційної інстанції, про обґрунтованість та доведеність належними та допустимими доказами вимог ініціюючого кредитора - ПАТ "Піреус Банк МКБ", та наявність підстав передбачених ч. 3 ст. 10 вказаного Закону для порушення провадження у справі про банкрутство - ТОВ "Фактор Тойс".

Також, судом першої інстанції в підготовчому засіданні - 20.10.2015 не було встановлено підстав для відмови в порушенні провадження у справі про банкрутство ТОВ "Фактор Тойс" визначених ч. 7 ст. 16 Закону про банкрутство.

Крім того, судом апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові від 10.02.2016 зазначено, що з метою дотримання вимог ст. 43 ГПК України, судом першої інстанції було витребувано та отримано інформацію щодо здійснених державним виконавцем дій у виконавчому провадженні ВП № 3342523.

Тому, враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що в даному випадку правові підстави для скасування ухвали суду першої інстанції від 20.10.2015 та постанови суду апеляційної інстанції від 10.02.2016 у справі № 907/619/15, в частині порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Фактор Тойс" та визнання безспірних грошових вимог ПАТ "Піреус Банк МКБ" до боржника на суму 37 187 026, 50 грн, в тому числі безспірних грошових вимог до боржника не забезпечених заставою майна боржника на суму 2 166 849, 44 грн - відсутні.

Щодо тверджень скаржника - ТОВ "Фактор Тойс", що вимоги ініціюючого кредитора повністю забезпечені заставою майна боржника, оскільки згідно експертного дослідження судового експерта суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_11 № 181/07-15 від 14.07.2015 ринкова вартість заставного майна становить 44 640 379,84 грн., колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно з ч. 2 ст. 589 ЦК України, за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення.

Задоволення вимог кредитора, що забезпечені заставою майна боржника ( іпотекою) у справі про банкрутство здійснюється згідно визначеного господарським судом грошового зобов'язання у справі про банкрутство. При цьому, загальна сума кредиторських вимог, яка забезпечена заставою ( іпотекою) майна боржника обраховується, виходячи з умов договорів застави( іпотеки).

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується із правомірним висновком суду першої інстанції, що при визначенні при порушенні справи про банкрутство господарським судом розміру вимог кредитора, що забезпечені майном боржника, до уваги має братися оцінка майна, погоджена сторонами у відповідному договорі застави (іпотеки).

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Пункт 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з частинами 1 та 3 статті 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.

У касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Згідно статті 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Суд касаційної інстанції зазначає, що наведений перелік судових рішень, що підлягають оскарженню в касаційному порядку у справах про банкрутство, є вичерпним, ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" слід розуміти таким чином, що нею встановлено деякі особливості та обмеження у реалізації права на касаційне оскарження судових рішень у процедурі банкрутства.

Аналогічної правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 04.11.2015 у справі № 3-957гс15, від 23.12.2015 у справі № 3-1095гс15, від 27.01.2016 у справі № 3-1158гс15.

Як вбачається із касаційної скарги ТОВ "Фактор Тойс" в особі Голови ліквідкомісії Устич Г.О., скаржник просить скасувати ухвалу господарського суду Закарпатської області від 20.10.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 у справі № 907/619/15 в повному обсязі.

Оскаржуваною ухвалою господарського суду Закарпатської області від 20.10.2015 у справі № 907/619/15 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Фактор Тойс"; визнано безспірні грошові вимоги заявника - ПАТ "Піреус Банк МКБ" до боржника на суму 37 187 026, 50 грн, в тому числі безспірні грошові вимоги до боржника не забезпечені заставою майна боржника на суму 2 166 849, 44 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника; введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Зубик Юлію Зіновіївну.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду України від 10.02.2016 у справі № 907/619/15 ухвалу господарського суду Закарпатської області від 20.10.2015 у справі № 907/619/15 залишено без змін.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що, виходячи з вимог ч. 3 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", завершення розгляду питанння про призначення розпорядником майна боржника - ТОВ "Фактор Тойс" арбітражного керуючого Зубик Ю.З. відбулось остаточно із завершенням постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 відповідного апеляційного провадження.

Відтак, касаційне провадження за касаційною скаргою ТОВ "Фактор Тойс" в особі Голови ліквідкомісії Устич Г.О. на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 20.10.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 у справі № 907/619/15, в частині призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Зубик Ю.З. підлягає припиненню.

Керуючись пунктом 1 частини 1 статті 80, статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Тойс" в особі Голови ліквідкомісії Устич Г.О. залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Закарпатської області від 20.10.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 у справі № 907/619/15, в частині порушення провадження у справі № 907/619/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Тойс" та визнання безспірних грошових вимог Публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" до боржника на суму 37 187 026, 50 грн, в тому числі безспірних грошових вимог до боржника не забезпечених заставою майна боржника на суму 2 166 849, 44 грн - залишити без змін.

Касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фактор Тойс" в особі Голови ліквідкомісії Устич Г.О. на ухвалу господарського суду Закарпатської області від 20.10.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 у справі № 907/619/15, в частині призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Зубик Ю.З. - припинити.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді О.В. Білошкап

Л.В. Жукова