ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2016 р.Справа № 922/1071/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпі К.І.

розглянувши справу

за позовом Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області, м. Харків в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків 3-я особа - ОСОБА_2 ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія", м. Харків
про стягнення 1710880,23 грн.
за участю представників:

прокурора - Тарасова С.В., посвідчення № 036251 від 12.11.2015 року;

позивача - ОСОБА_1, довіреність № 08-11/7812/2-15 від 30.12.2015 року;

третьої особи - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_3, довіреність від 13.04.2016 року;

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія", в якому просить стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати на землю в розмірі 1435055,67 грн., пені - в розмірі 275824,56 грн., а всього - заборгованість в сумі 1710880,23 грн. Також прокурор просить покласти судові витрати на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем договору оренди землі від 16.01.2006 року у частині повного та своєчасного виконання зобов'язань щодо внесення орендної плати за земельну ділянку.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.04.2016 року порушено провадження по справі та залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_2 ОДПІ м.Харкова ГУ ДФС у Харківській області (61007, м. Харків, вул.Бекетова, буд.1, код. ).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.05.2016 року розгляд справи був відкладений на 02.06.2016 року об 12:45 год.

У судовому засіданні 02.06.2016р. представник позивача та прокурор підтримали позов, та просили суд задовольнити вимоги у повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача проти заявлених вимог не заперечував, крім цього через канцелярію господарського суду 02.06.2016 року за вх.№18307 надав заяву про розстрочення рішення суду, за змістом якої погоджується з наявним боргом, зазначає що через тяжке фінансове становище, що відображене у фінансових звітах за 2014 -2015 роки не зміг належним чином сплачувати орендну плату та у зв'язки із цим просить розстрочити заборгованість на 60 місяців рівними частинами починаючи з червня місяця 2016 року по 28514,67 грн. щомісяця до 30 числа кожного місяця.

Прокурор та представник позивача вважають залишити вирішення питання щодо розстрочки виконання рішення на розсуд суду.

Третя особа у судове засідання не з'явилася, свого представника у судове засідання не направила, відзив на позов до суду не надала.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази і таким чином з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимог, суд установив наступне.

На виконання рішення Харківської міської ради №199/05 від 14.10.2006 року "Про припинення та надання юридичним та фізичним особам у користування земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель та споруд" між Харківською міською радою (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія" (орендар, відповідач) було укладено договір оренди землі від 16.01.2006 року, який зареєстровано 16.01.2006 року у Харківській регіональній філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру, за 03), відповідно до п.2 якого позивачем передається земельна ділянка несільськогосподарського призначення - землі промисловості загальною площею 5,9910 га, в тому числі - під забудову - 2,5345 га, інших угідь - 3,4565 га, розташовану за адресою :м. Харків, Московський проспект, 277.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Факт передачі земельної ділянки підтверджується матеріалами справи, а саме актом приймання-передачі земельної ділянки згідно з договором від 16.01.2006 року.

Відповідно до п. 8 договору строк дії договору встановлено до 01.09.2030 року.

Пунктом 9,10 договору з подальшими змінами та доповненнями (згідно додаткової угоди б/н від 05.05.2009 року) визначено, що розмір орендної плати за рік становить 3% від нормативної грошової оцінки, з урахуванням індексів інфляції; орендна плата за земельну ділянку вноситься Орендарем щомісячно у грошовій формі на рахунок Державного казначейства України в Харківській області, інформація щодо реквізитів отримується у відповідному органі державної податкової служби за місцем знаходження земельної ділянки.

Пунктом 11 Договору визначений порядок сплати орендної плати відповідно до якого, орендна плата за земельну ділянку сплачується рівними частками щомісячно протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця або в строки, визначені чинним законодавством.

Як стверджує прокурор у своєму позові, згідно податкових декларацій, ТОВ "УЛК" систематично нараховує та підтверджує зобов'язання зі сплати орендної плати за користування земельною ділянкою. Згідно податкової декларації ТОВ "УЛК" за 2014 рік, загальний розмір орендної плати за вказаний рік на період оренди земельної ділянки площею 5,9910 га становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і складає 1357755,13 грн., розмір орендної плати за земельну ділянку за місяць становить 113146,27 грн. Також згідно податкової декларації ТОВ "УЛК" за 2015 рік, розмір орендної плати за вказаний рік на період оренди земельної ділянки площею 5,9910 га становить 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки і складає 1695842,42 грн., розмір орендної плати за земельну ділянку за місяць становить 141320,20 грн.

Згідно довідки про розрахунок заборгованості ОСОБА_2 ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області станом на 12.03.2016р. відповідач має заборгованість за оренду землі перед позивачем з врахуванням пені у розмірі 1710880,23 грн.

Такі обставини, на думку прокурора, свідчать про порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст.ст. 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасної сплати орендної плати.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Таким чином, Харківська міська рада є органом, який уповноважений територіальною громадою на здійснення функцій щодо надання земельних ділянок певної категорії в оренду та отримання плати за це.

В силу ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач не заперечував в установленому порядку щодо обставин, які повідомлені прокурором, позовні вимоги про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 1435055,67 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі.

В силу ч.2 ст.20 Господарського кодексу України захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ст.41 Податкового кодексу України, адміністрування податків та зборів, забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску, покладаються виключно на органи доходів і зборів.

Згідно з п.16.1.4 п.16.1. ст.16 Податкового кодексу України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, податковй борг - сума грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання.

Відповідно до п.п.14.1.162. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов'язань, не сплачених у встановлені законодавством строки.

Згідно з п.п. 129.1.1. п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України, після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Судом встановлено, що відповідач порушив свої зобов'язання щодо своєчасної оплати орендної плати земельної ділянки, а тому позовні вимоги в частині стягнення пені, яка станом на 12.03.2016 року складає 275824,56 грн. є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Поміж тим, дослідивши докази та підстави, на які посилається відповідач в обґрунтування свого клопотання про розстрочення виконання рішення, суд дійшов висновку про його обґрунтованість та визнав за можливе його частково задовольнити виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

При цьому, Господарський процесуальний кодекс не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК, та за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання , господарський суд має право: відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови; розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови; змінити спосіб виконання рішення, ухвали, постанови; змінити порядок виконання рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до п. 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, основним напрямком діяльності ТОВ "УЛК" є виробництво ливарної продукції, основну масу якої складають чавунні та стальні відливки, які використовуються у галузі важкого машинобудування та замовниками яких є підприємства машинобудівної галузі. Внаслідок істотного погіршення загальної економічної ситуації у державі підприємства машинобудівної галузі України значно зменшили обсяги виробництва, що в свою чергу відобразилося на обсязі виробництва відповідача.

Так, скрутне фінансове становище ТОВ "УЛК" за останні два роки підтверджується звітами про фінансовий результат за 2014 -2015 роки у відповідності до яких відповідач має збитки в сумі 9417000 грн. за 2014 рік та 4653000 грн. за 2015 рік. Також на цей час відповідач має заборгованість з виплати заробітної плати в сумі 946,7 тис. грн., що підтверджується звітом з праці за 1 квартал 2016 року.

Вказане свідчить, що стягнення великої суми заборгованості може призвести до арешту майна підприємства, неможливості здійснення виробничої діяльності, звільненню працівників, а також несе загрозу банкрутства підприємства.

Таким чином, враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що на даний час ТОВ "УЛК" сумлінно сплачує оренду земельних ділянок та поступово погашає заборгованість, яка утворилась раніше, що також підтверджується наданими відповідачем банківськими виписками, суд дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для часткового задоволення клопотання відповідача та розстрочення виконання рішення господарського суду на сорок вісім місяців зі сплатою заборгованості рівними частками в сумі 35643,33 грн. щомісяця до 30 числа кожного місяця починаючи з червня місяця 2016 року, при цьому платіж за останній місяць - травень 2020 року складає 35643,72 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, на підставі ст. ст. 6, 8, 19, 55, 124, 129 Конституції, ст. ст. 525, 526, 611, 629, 792 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193 Господарського кодексу України, керуючись ст. ст. 22, 29, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82- 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія" про розстрочення виконання рішення суду за вх. № 18307 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія" (61089, м. Харків, проспект Московський, буд. 277, ) на користь держави в особі Харківської міської ради (61003, м. Харків, майдан Конституції, 7, , р/р 0374 в ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011, код одержувача 37934,67 грн. заборгованості з орендної плати за землю та 275824,56 грн. пені.

Розстрочити виконання рішення на сорок вісім місяців шляхом стягнення заборгованості рівними частками в сумі 35643,33 грн. щомісяця до 30 числа кожного місяця починаючи з червня 2016 року. Платіж за останній місяць - травень 2020 року складає 35643,72 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія" (61089, м. Харків, проспект Московський, буд.277, ) на користь Прокуратури Харківської області, код 02910108, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету -2800) - 25663,20 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.06.2016 р.

Суддя ОСОБА_4

справа № 922/1071/16