ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.05.16р. Справа № 904/2354/16

За позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Калинове

про стягнення заборгованості в сумі 26 427, 24 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Єрмолов Є.М., дов. № 3438-К-О від 14.08.15 р., спеціаліст з відпрацювання проблемної заборгованості;

Від відповідача-1: не з'явився;

Від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 150, 00 грн., що складають суму заборгованості за кредитним договором № НМ1ТХ2 від 10.04.2007 р.; 8 440, 82 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 17 836, 42 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Перший відповідач відзив на позовну заяву не надав, його повноважний представник в судове засідання не з'явився.

Поштові відправлення, в яких містились як ухвала господарського суду про порушення провадження у справі, так і про відкладення, та які направлені на адресу першого відповідача, повернуті підприємством зв'язку з поміткою "організації не має" (а.с. 41-44; 62-64; 80-82).

Другий відповідач відзив на позовну заяву не надав, його повноважний представник в судове засідання не з'явився.

Останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з огляду на наступне.

Згідно з Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 13.08.2008р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. № 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи, примірники повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками „адресат вибув", „адресат відсутній", зокрема, "за зазначеною адресою не проживає" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників процесу про вчинення судом певних процесуальних дій.

Крім того, особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (див. Постанову Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 25.04.16 р., другий відповідач знаходиться за адресою, зазначеною у позовній заяві, на яку і були надіслані як ухвала суду про порушення провадження у справі, так і ухвали суду про відкладення розгляду справи. (а.с. 52).

Як вбачається із матеріалів справи, поштові відправлення, в яких містились як ухвала господарського суду про порушення провадження у справі, так і ухвали про відкладення розгляду справи, та які були направлені на адресу другого відповідача, повернуті підприємством зв'язку з поміткою "за зазначеною адресою не проживає" (а.с. 45-48; 65-67; 83-85).

Таким чином, господарський суд вважає, що другий відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

31.05.16 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.09.2010 р. Городецьким районним судом Хмельницької області розглянуто спір за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № НМ1ТХ2 від 10.04.2007 р. в сумі 8 995, 41 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 5 955, 37 грн., пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 553, 39 грн., за результатами розгляду якого прийнято рішення про задоволення вимог позивача в повному обсязі.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Городецьким районним судом Хмельницької області від 20.09.2010 р. у справі № 2-466/2010 встановлено факт неналежного виконання позичальником зобов'язань щодо повернення отриманого кредиту в сумі 9 145, 41 грн., сплати нарахованих процентів за період з 07.08.2007 р. по 09.04.2010 р. в сумі 14 396, 19 грн. та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором за період з 26.06.2008 р. по 09.04.2010 р. в сумі 18 389, 81 грн. за договором банківського рахунку № HM1TX2 від 10.04.2007 р., який укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (другий відповідач у даній справі).

З огляду на те, що другим відповідачем заборгованість з кредиту та нарахованими процентами за договором банківського обслуговування б/н від 10.04.2007 р. залишилась несплаченою, та останній продовжує користуватись отриманими кредитними коштами в сумі 150 грн., позивач звернувся із позовом про їх стягнення, а також про стягнення 8 440, 82 грн., що складають суму заборгованості по процентам за користування кредитом та 17 836, 42 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Зважаючи на те, що другий відповідач отримані кредитні кошти не повернув, доказів їх повернення суду не надав, господарським суд вважає вимоги позивача щодо стягнення 150 грн. заборгованості по кредиту обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно п. 3.1. Договору, за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на картковому рахунку Клієнта після закриття банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з диференційованої процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом і встановлений у розділі 4 додатку до Договору.

Згідно п. 3.2. Договору, відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу України, у арзі порушення клієнтом будь-якого із зобов'язань з погашення кредиту передбачених цим додатком до Договору, Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі подвійної облікової ставки річних інтервалу « 16-30 днів» від суми залишку непогашеної заборгованості.

Відповідно до п. 3.3. Договору, сплата відсотків за користування кредитом, розрахованих згідно з п. 3.1., 3.2. додатку до Договору, здійснюється в порядку, визначеному в п. 1.11, 2.3. додатка до Договору. Відсотки, не сплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими. Сплата відсотків може бути здійснена Клієнтом також з інших належних йому рахунків у встановленому законом порядку.

Згідно наданого позивачем розрахунку відсотки за користування кредитом за період з 21.09.2010 р. по 24.02.2016 р. складають 8 440, 82 грн.

Відповідно до п. 5.1. договору, у разі порушення Клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 1.5., 1.9., 1.12, 3.1., 3.2., 3.3. додатка до Договору, термінів повернення кредиту й інших витрат, передбачених п.п. 1.3., 1.4., 1.6., 1.7., 1.8., 1.9., 1.12, 1.12.4 додатку до Договору, винагороди, передбаченої п.п. 1.10, 3.4., 3.5., 3.6. додатка до Договору Клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0, 2 % від суми простроченого платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Згідно наданого позивачем розрахунку пеня за період з 21.09.2010 р. по 24.02.2016 р. складає 17 836, 42 грн..

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу приписів ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. При цьому, чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з наявністю судового рішення чи відкриття виконавчого провадження по його примусовому виконанню.

Звертаючись із вимогою про стягнення зазначених вище сум, позивач просить іх стягнути солідарно з відповідачів, виходячи з наступного.

11.11.13 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Українське фінансове агентство „Верус (Поручитель; перший відповідач) та позивачем (Кредитор) укладено договір поруки № 70514HMH0O544, предметом якого є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання Боржником (Другим відповідачем) всіх своїх обов'язків за договором б/н від 10.04.2007 р. (далі - Договір поруки).

У п.2 Договору поруки, встановлено, що Поручитель (Перший відповідач) відповідає перед Кредитором (Позивачем) за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і Боржник включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, зазначених в кредитному договорі.

За кредитним договором, Боржник і Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники (п.4 договору поруки).

За умовами п.5 договору поруки, у випадку невиконання Боржником будь-якого обов'язку, передбаченого п.1 цього договору, Кредитор направляє на адресу Поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного обов'язку.

Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений в письмовій вимозі Кредитора впродовж 5-ти календарних днів з моменту отримання вимоги (п.6 договору поруки).

Вимога, щодо виконання обов'язків за договором банківського обслуговування викладена в листі № 70514HMH0O544 від 04.03.16 р. (а.с. 36).

Проте, в задоволенні вимог позивача до першого відповідача слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 10 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.03.2016 року на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України за № 29074. розміщено оголошення про порушення справи про банкротство першого відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" (а.с. 57-58).

Граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника складає 30 календарних днів з моменту офіційного оприлюднення.

Згідно ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство. Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання. Якщо позивач не звернувся у тридцяти денний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцяти денного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову.

Зважаючи на те, що станом на день розгляду справи зазначений 30-ти денний строк закінчився, доказів подання відповідної заяви позивачем не надано, в задоволенні позовних вимог до першого відповідача, слід відмовити.

З огляду на те, що другий відповідач заборгованість з кредиту в сумі 150 грн. не сплатив, доказів її погашення суду не надав, вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом на заначену вище суму, а також заборгованості по процентам за користування кредитом за період з 21.09.2010 р. по 24.02.2016 р. в сумі 8 440, 82 грн., пені за період з 21.09.2010 р. по 24.02.2016 р. в сумі 17 836, 42 грн., слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають підлягають стягненню з другого відповідача.

Керуючись ст. ст. 509, 526, 599, 610, 611, 639, 1054 Цивільного кодексу України, ч. 10 ст. 16, ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) 150 (сто п'ятдесят гривень) заборгованості по кредиту, 8 440 (вісім тисяч чотириста сорок гривень) 82 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом), 17 836 (сімнадцять тисяч вісімсот тридцять шість гривень) 42 коп. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) судового збору.

В задоволенні позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 06.06.16 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко