ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2016 р.Справа № 916/2452/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.,

Головея В.М.

(склад судової колегії змінено відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду №281 від 17.05.2016р. та протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.05.2016р.)

секретар судового засідання Селиверстова М.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 01.06.2016р.:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення господарського суду Одеської області

від 09 лютого 2016 року

по справі № 916/2452/14

за позовом: ОСОБА_3

до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю "Геонік"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Геонік +"

про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 01.06.2016р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Одеської області від 09.02.2016р. у справі №916/2452/14 (суддя Рога Н.В.) відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Геонік" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Геонік +" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників товариства, оформленого протоколом №2 від 12.11.2008р. з посиланням на те, що матеріалами справи підтверджується наявність всіх підстав для визнання недійсним вказаного рішення загальних зборів учасників ТОВ „Геонік" від 12.11.2008р., оформленого протоколом №2 від 12.11.2008р., проте, позивачем порушено строк позовної давності, встановлений ст. 257 Цивільного кодексу України, оскільки ним не надано будь-яких належних та допустимих доказів того, що про наявність рішення загальних зборів учасників ТОВ „Геонік" від 12.11.2008р., оформленого протоколом №2 від 12.11.2008р. , йому стало відомо лише у 2014р.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду першої інстанції, до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся ОСОБА_3, в якій позивач просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі, мотивуючи це тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини справи щодо позовної давності, оскільки не встановлено дату, з якої починається її перебіг та неправильно застосовано положення п.1 ч.1 ст. 268 Цивільного кодексу України, отже, місцевим господарським судом порушено вимоги щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи.

Представники відповідачів у судове засідання 01.06.2016р. не з'явились, про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що вбачається з рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень від 20.05.2016р.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що рішення першої інстанції слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Статуту ТОВ „Геонік", зареєстрованого 22.08.2003р. в редакції, затвердженій протоколом зборів засновників ТОВ від 22.07.2003р. (протокол №1), учасниками ТОВ „Геонік" є ОСОБА_4 (40% статутного фонду ), ОСОБА_3 (40% статутного фонду) та ОСОБА_5 (20% статутного фонду). Згідно змін до Статуту ТОВ „Геонік", зареєстрованих 08.09.2005р. на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ, оформленого протоколом №1 від 10.08.2005р., учасниками ТОВ „Геонік" є ОСОБА_4 (50% статутного капіталу) та ОСОБА_3 (50% статутного капіталу).

Позивач зазначає, що у 2014р. йому стало відомо про існування рішення загальних зборів учасників ТОВ „Геонік" від 12.11.2008р., оформленого протоколом №2, яким вирішено звільнити з посади директора ТОВ „Геонік" ОСОБА_6 за власним бажанням з 12.11.2008р. та обрати на посаду директора ТОВ „Геонік" з 12.11.2008р. ОСОБА_7.

Як стверджує позивач, він не був присутнім на загальних зборах ТОВ „Геонік", що відбулися 12.11.2008р., оскільки не був повідомлений про дату та місце проведення цих зборів, та не підписував протокол №2, що був оформлений за результатами загальних зборів, що відбулися 12.11.2008р. За таких обставин, враховуючи наявність на протоколі №2 від 12.11.2008р. підпису ОСОБА_3, позивач вважає, що даний підпис є підробленим, що є підставою для визнання недійсним рішень загальних зборів учасників ТОВ „Геонік" від 12.11.2008р.

Позивач стверджує, що неповідомлення його про дату та місце проведення загальних зборів порушує його права та охоронювані законом інтереси, у зв'язку з чим позивач звернувся до господарського суду Миколаївської області за захистом та просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ „Геонік" від 12.11.2008р. , оформлене протоколом №2.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

За положеннями ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 цього ж Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права і інтересу.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до Статуту ТОВ „Геонік", зареєстрованого 22.08.2003р. в редакції, затвердженій протоколом зборів засновників ТОВ від 22.07.2003р. (протокол №1), учасниками ТОВ „Геонік" є ОСОБА_4 (40% статутного фонду), ОСОБА_3 (40% статутного фонду) та ОСОБА_5 (20% статутного фонду). Згідно змін до Статуту ТОВ „Геонік", зареєстрованих 08.09.2005р. на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ, оформленого протоколом №1 від 10.08.2005р., учасниками ТОВ „Геонік" є ОСОБА_4 (50% статутного капіталу) та ОСОБА_3 (50% статутного капіталу).

Відповідно до ст.97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. Згідно ж ст..145 цього Кодексу вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. Аналогічне положення міститься у ст.58 Закону України „Про господарські товариства".

За розділом УІ „Управління товариством" Статуту ТОВ „Геонік" в редакції від 22.08.2003р. вищим керівним органом товариства є збори учасників або їх представників. Збори учасників мають право вирішувати будь-які питання, пов'язані з діяльністю товариства. До виключної компетенції зборів учасників належить, зокрема, обрання і відкликання голови зборів, директора товариства. Отже, у загальних зборах учасників ТОВ „Геонік" з порядком денним щодо обрання директора товариства, мали брати участь обидва учасника ТОВ „Геонік": ОСОБА_4 (50% статутного капіталу) та ОСОБА_3 (50% статутного капіталу).

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним судом, 12.11.2008р. відбулися загальні збори ТОВ „Геонік", з порядком денним: 1). Про звільнення з посади директора; 2). Про призначення на посаду директора. Згідно з рішенням загальних зборів учасників ТОВ „Геонік" від 12.11.2008р., оформленого протоколом №2, вирішено звільнити з посади директора ТОВ „Геонік" ОСОБА_6 за власним бажанням з 12.11.2008р. та обрати на посаду директора ТОВ „Геонік" з 12.11.2008р. ОСОБА_7. Вказаний протокол №2 містить підписи обох учасників ТОВ „Геонік".

Проте, колегія суддів зазначає, що відповідно до Висновку експерта №248-п від 09.09.2014р., виконаного експертом Одеського науково- дослідного інституту судових експертиз, підписи від імені ОСОБА_3 у графі „Секретар", у п.2 та на зворотній стороні другого листа протоколу №2 від 12.11.2008р. загальних зборів учасників ТОВ „Геонік", виконані не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням підписам ОСОБА_3 Також, згідно з висновком експерта №457-П від 11.12.2015р., виконаного Одеським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, підпис від імені ОСОБА_3 в протоколі загальних зборів учасників ТОВ „Геонік" від 12.11.2008р. (в редакції , наданій ТОВ „Геонік"), виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_3

Таким чином, враховуючи вищезазначені висновки експертиз, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 протокол №2 від 12.11.2008р. загальних зборів учасників ТОВ „Геонік" не підписував.

При цьому, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_3 брав участь у зазначених загальних зборах. Відтак, за відсутності ОСОБА_3, з урахуванням того, що його частка у статутному капіталі товариства становить 50%, з урахуванням положень ч.1 ст.60 Закону України „Про господарські товариства" (в редакції, що була чинною станом на дату проведення загальних зборів від 12.11.2008р.) загальні збори учасників ТОВ „Геонік" не можна вважати повноважними, адже на них не були присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Відповідно до ст.61 Закону України „Про господарські товариства" про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Доказів належного повідомлення ОСОБА_3, як учасника ТОВ „Геонік", про дату, місце та порядок денний зборів засновників товариства, які відбулися 12.11.2008р. відповідач до суду не надав.

Таким чином, апеляційний господарський суд вважає, що учасник ТОВ „Геонік" ОСОБА_3 був позбавлений можливості взяти участь у вирішенні питань щодо зміни директора товариства, що є безумовним порушенням його прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно п.17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2008 року N 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

За таких обставин, апеляційний господарський суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ „Геонік" від 12.11.2008р., оформленого протоколом №2 від 12.11.2008р.

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідачем було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності з посиланням на те, що позивачем у даній справі оскаржується рішення загальних зборів учасників ТОВ „Геонік" від 12.11.2008р., оформлене протоколом №2 від 12.11.2008р., отже, позов до суду позивачем було подано у червні 2014р., тобто практично через 6 років після прийняття рішення.

Згідно із вимогами ст. 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Статтю 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч.1 ст. 261 Цивільного кодексу України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Колегія суддів зазначає, що за змістом зазначеної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об'єктивної можливості цієї особи знати про ці факти.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного суду України від 21.05.2014р. у справі №6-7цс14.

Як стверджує позивач, про наявність рішення загальних зборів учасників ТОВ „Геонік" від 12.11.2008р., оформленого протоколом №2 від 12.11.2008р., йому стало відомо лише у 2014р., коли попередній директор ОСОБА_9 засобами телефонного зв'язку повідомив його про своє звільнення та про неможливість у зв'язку з цим надання будь-якою інформації щодо діяльності товариства.

На підтвердження зазначеного, позивачем надано адвокатський запит за Вих.№16/02/08-1 від 08.02.2016р. на ім'я ОСОБА_9 з проханням повідомити про те чи звертався до нього ОСОБА_3 з вимогою надання інформації про діяльність ТОВ „Геонік", а також відповідь ОСОБА_9 від 24.02.2016р. за Вих. №16/02/24, в якій зазначено, що останній лист від ОСОБА_3, який зберігся, надійшов у січні 2014р.

Дослідивши надані документи, колегія суддів зазначає, що надані позивачем документи жодним чином не підтверджують, що ОСОБА_3, який є засновником ТОВ „Геонік",не був обізнаний про діяльність товариства за період з 2008р. по 2014р., оскільки вони датовані 2016р. і не містять інформацію за вказаний вище період.

Апеляційний господарський суд не приймає до уваги твердження скаржника про те, що позивачем неодноразово направлялись листи директору ОСОБА_9 з метою отримання інформації про діяльність товариства, оскільки матеріали справи не містять доказів, в розумінні ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували вказані факти.

З пояснень позивача вбачається, що ОСОБА_3 який є засновником ТОВ „Геонік", майже 6 років не отримував інформації щодо діяльності товариства, отже, не був обізнаний, зокрема, про зміну директора ТОВ „Геонік".

Колегія суддів зазначає, що в Україні створено ДП «Інформаційно-ресурсний центр», який є технічним адміністратором єдиних та державних реєстрів, зокрема, Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відомості якого є доступними та загальновідомими. Отже, позивач у будь-який час мав змогу отримати відповідну інформацію про діяльність товариства, засновником якого є.

Відповіднодо п.3,4 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачем у справі заявлено про застосування строку позовної давності щодо вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ „Геонік" від 12.11.2008р., оформленого протоколом №2 від 12.11.2008р.

За таких обставин, враховуючи вищезазначені висновки, апеляційний господарський суд вважає правомірним застосування встановленого законодавством строку позовної давності, та погоджується з судом першої інстанції з висновком про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ „Геонік" від 12.11.2008р., оформленого протоколом №2 від 12.11.2008р.

Колегія суддів не приймає до уваги посилань скаржника на те, що корпоративні права, які захищаються у даній справі не пов'язані з майновим правом, отже, до наявних правовідносин позовна давність не застосовується, оскільки права учасника товариства, які випливають з права його участі у цьому товаристві, не є особистими немайновими правами у розумінні ст. 100 ЦК України, отже, під час вирішення питання про застосування позовної давності до вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників господарського товариства немає підстав для застосування ч. 1 ст. 100 ЦК України у поєднанні з п.1 ч.1 ст. 268 ЦК України, до таких вимог необхідно застосовувати загальну позовну давність.

Аналогічна позиція викладена в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 23.02.2016р. № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин».

Враховуючи вищенаведене, Одеський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 09.02.2016р. у справі №916/2452/14 - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Одеської області від 09.02.2016р. у справі №916/2452/14 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 06.06.2016р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Гладишева Т.Я.

Суддя Головей В.М.