РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2016Справа №910/6930/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 15 946,28 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Білоконь І.В. (довіреність №165/18 від 18.012016);

від відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

14.04.2016 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулось до господарського суду м. Києва з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» страхового відшкодування в сумі 15 946,28 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №62763Га/14зп від 11.03.2014 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплатив страхове відшкодування, а тому відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України отримав право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу, з вини якого трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі за текстом - ДТП), що підтверджується постановою суду, була застрахована відповідачем, позивач просить стягнути з останнього шкоду у розмірі 15 946,28 грн. (різницю між виплаченим позивачем страховим відшкодуванням у розмірі 48 710,02 грн. та сплаченим відповідачем на рахунок позивача - 32 763,74 грн.).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.04.2016 порушено провадження у справі № 910/6930/16 та вказану справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 12.05.2016.

28.04.2016 через загальний відділ канцелярії господарського суду м. Києва надійшов лист МТСБУ №7/2-28/11204 від 25.04.2016 щодо інформації відповідно до страхового полісу № АІ/2247951.

Судове засідання 12.05.2016 не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Демидова В.О. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.05.2016, з урахуванням ухвали цього ж суду від 25.05.2016 про виправлення описки, у зв'язку із виходом судді Демидова В.О. з лікарняного, розгляд справи №910/6930/16 призначено на 03.06.2016.

02.06.2016 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позову заяву, за змістом якого заперечував проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що згідно зі звітом про оцінку вартості відновлювального ремонту №09/01 від 21.01.2015, вартість матеріального збитку складає 55 371,41 грн., а коефіцієнт фізичного зносу - 0, проте враховуючи, що застрахованому автомобілю на час ДТП було 7 років, тому коефіцієнт зносу має бути визначений у будь-якому випадку, а тому вважав, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу становитиме 32 763,74 грн., які ним і були виплачені на рахунок позивача.

03.06.2016 позивачем через загальний відділ діловодства суду подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

В судове засідання 03.06.2016 з'явився представник позивача, надав пояснення по суті справи.

Представник відповідача в судове засідання 03.06.2016 не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 03.06.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

11.03.2014 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №62763Га/14зп (далі за текстом - договір), предметом якого є майнова відповідальність за пошкодження транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1.

Договором визначено, що до страхових випадків відноситься, зокрема, ДТП, та вигодонабувачем є АТ «ОТП Банк».

Строк дії договору страхування - з 27.03.2014 до 27.03.2015 (п. 9 договору).

28.12.2014 о 14 год. 10 хв. водій ОСОБА_3, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21150», д.н.з. НОМЕР_2, по вул. Г. Сталінграду - вул. Українська з боку вул. Запорізька у м. Запоріжжя при початку руху на зелений сигнал світлофору не надав переваги у русі та скоїв зіткнення з автомобілем «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4, яка завершувала рух через перехрестя зі сторони вул. Набережна, чим порушив п. 16.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.

В результаті ДТП автомобіль «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1, було пошкоджено, що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду, виданою УДАІ УМВС України в Запорізькій області та відомостями про дорожньо-транспортну пригоду №9481542, сформованими АІПС ДТП.

Згідно з постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2015 у справі №335/286/15-п (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушенням водієм ОСОБА_3 п. 16.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, в результаті чого останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

В матеріалах справи міститься повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заява на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу від 05.01.2015, відповідно до якої страхувальник повідомив страховика про настання страхового випадку у вигляді ДТП, що сталась 28.12.2014, та просив виплатити страхове відшкодування.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку №09/01 від 21.01.2015 вартість матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1, становить 55 371,41 грн.

Відповідно до рахунку-фактури №СБА-К-07639 від 09.01.2015, виставленого ТОВ «Бриллиант Авто», відновлювальний ремонт пошкодження транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1, склав 49 635,02 грн. з ПДВ.

Відповідно до страхового акту № 1.003.14.01811/VESKO833 від 14.01.2015 та розрахунку суми страхового відшкодування, позивачем узгоджена сума страхового відшкодування на відновлювальний ремонт транспортного засобу «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1, в розмірі 48 710,02 грн.

Листом №21-4/4 від 14.01.2015 вигодонабувач АТ «ОТП Банк» не заперечував щодо виплати суми страхового відшкодування страхувальнику на ремонт транспортного засобу у розмірі 48 710,02 грн.

На виконання умов договору, позивачем відповідно до страхового акту №1.003.14.01811/VESKO833 від 14.01.2015, була здійснена виплата страхового відшкодування на рахунок СТО - ТОВ «Бриллиант Авто» в розмірі 48 710,02 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 151 433 від 15.01.2015.

Матеріали справи містять заяву позивача № 5705/18/ЦВ від 23.06.2015, направлену на адресу відповідача про сплату регресного зобов'язання в сумі 48 710,02 грн., внаслідок якої відповідач частково виплатив позивачу страхове відшкодування у розмірі 32 763,74 грн., в результаті чого залишок невиплаченого страхового відшкодування склав 15 946,28 грн.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом - Закон), який містить спеціальні норми щодо регулювання правовідносин з відшкодування шкоди, заподіяної з вини власника транспортного засобу, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

У відповідності до ст. 5 Закону об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Ст. 1191 Цивільного кодексу України та п. 38.2.1 ст.38 Закону передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно ст. 257, ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у 3 роки, а за регресними зобов'язаннями, перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Згідно ч.1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання.

Частиною 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку.

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

При цьому, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

Аналогічні висновки містяться в постановах Вищого господарського суду України від 14.05.2013 у справі № 5011-50/17049-2012, від 30.07.2013 р. у справі № 910/3655/13 та від 27.01.2014 у справі № 910/3023/13, та постанові Верховного Суду України від 15.04.2015 у справі № 910/7163/14.

Матеріалами справи підтверджено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1, становить 49 635,02 грн., що вбачається зі страхового акту №1.003.14.01811/VESKO833 від 14.01.2015 та розрахунку страхового відшкодування, у якому позивачем узгоджена сума страхового відшкодування в розмірі 48 710,02 грн. (49 635,02 грн. - 925,00 грн. франшиза) та рахунку-фактури №СБА-К-07639 від 09.01.2015, виставленого ТОВ «Бриллиант Авто».

Сума відновлювального ремонту автомобіля марки «Toyota», д.н.з. НОМЕР_1, у розмірі 48 710,02 грн. була виплачена позивачем на рахунок СТО - ТОВ «Бриллиант Авто», що підтверджується платіжним дорученням № 151 433 від 15.01.2015, на підставі повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заява на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу від 05.01.2015.

Вина особи ОСОБА_3, який керував автомобілем «ВАЗ 21150», д.н.з. НОМЕР_2, встановлена постановою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 13.02.2015 у справі №335/286/15-п.

Таким чином, на підставі зазначених вище обставин справи, наведених норм закону та у зв'язку з укладенням відповідачем полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АІ/2247951 на відповідача покладений обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «ВАЗ 21150», д.н.з. НОМЕР_2.

Статтею 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюється, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Полісом № АІ/2247951 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000 грн., франшиза за даним полісом - 0 грн.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просив стягнути з відповідача на його користь суму невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 15 946,28 грн. (48 710,02 грн. сума виплаченого позивачем страхового відшкодування - 32 763,74 грн. сума відшкодованої шкоди відповідачем в порядку регресу - 0 грн. франшизи), а тому відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 15 946,28 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 25, код 23510137) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, код 20474912) страхове відшкодування у розмірі 15 946 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот сорок шість) грн. 28 коп. та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. - судового збору. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 08.06.2016.

Суддя В.О. Демидов