Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "30" травня 2016 р. Справа № 906/470/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність №418/1 від 01.02.16)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність №4 від 27.05.16)

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут"

до Обласного госпіталю для ветеранів війни Житомирської обласної ради

про стягнення 558173,64 грн.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача 558173,64грн. боргу, який утворився по договору №2015/ТП-БО-300013, з яких: 522044,76грн. боргу за поставлений газ; 31726,01грн. пені; 2263,00грн. 3% річних; 2139,87грн. інфляційних.

30.05.16 до суду надійшов відзив на позовну заяву №389 від 27.05.16, в якому відповідач позов не визнав, зазначивши, що борг у відповідача перед позивачем відсутній; договір діяв по 31.12.15; газ, що був поставлений у січні 2016 року згідно обумовлених обсягів, оплачений; додаткові угоди щодо договірних обсягів постачання газу на новий строк дії договору не укладались; дію договору продовжено не було.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

01 грудня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (постачальник/позивач), Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "ЖИТОМИРГАЗ" (газорозподільне підприємство) та Обласним госпіталем для ветеранів війни Житомисрької обласної ради ( споживач/відповідач) укладено Договір № 2015/ТП-БО-300013 на постачання природного газу за регульованим тарифом.

Позивач здійснив постачання природного газу відповідачу за період з листопада по грудень 2015 року на загальну суму 409697,27грн., на протязі січня, лютого, березня 2016 в кількості 90980 м.куб. на загальну суму 710015,20 грн. , що підтверджується Актами приймання-передачі природного газу (а.с.12-13,43,45).

Відповідно до п. 4.6 Договору від 01.12.2015, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем на умовах щомісячної 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в додатку 3 до Договору, не пізніше ніж за три робочих дні до початку розрахункового періоду. Споживач самостійно розраховує суми платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати Споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10-го (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За даними позивача, враховуючи існуючу передоплату у розмірі 115755,88 грн., здійснену оплату 27.01.2016 у сумі 72214,56 грн. за відповідачем рахується борг у розмірі 522044 грн. 76 коп. за поставлений газ на протязі січня, лютого, березня 2016 року (710015,20 - 115755,88-72214,56).

Відповідач заперечив наявність у нього заборгованості перед позивачем посилаючись на те, що строк дії Договору №2015/ТП-БО-300013 від 01.12.15 не було продовжено; Додатковою угодою від 31.12.15 та Додатком №3 до Договору визначено обсяг постачання газу відповідачу на 2016 рік в розмірі 9,1179 тис.м.куб. по яких у січні 2016 відповідачем спожито газ в розмірі 9,118 тис.м.куб на суму 72214,56грн., який сплачено 26.01.16 , що підтверджується ОСОБА_3 №ЖТЗ00000837 від 25.01.16 та платіжним дорученням №98 від 26.01.16 (а.с.52).

ОСОБА_3 з п. 10.1 Договору від 01.12.2015, Договір набирає чинності з 26 листопада 2015 року та укладається на строк по 31 грудня 2015 року. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. (а.с.54).

Договір не можна вважати продовженим на наступний рік, оскільки сторони договору переглянули його умови. Так, згідно з підписаними позивачем, відповідачем та ПАТ "Житомиргаз":

- Додатковою угодою від 01.12.15 до Договору від 01.12.15, дія договору про закупівлю може продовжуватись на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку (п.3). Ціна договору складає - 409697,27грн. (а.с.41);

- Додатковою угодою від 31.12.15 до Договору від 01.12.15, продовжено термін дії Договору на постачання природного газу, на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договорі, укладеному в попередньому році (п.1)змінивши при цьому п.10.1 Договору (а.с.48);

- Додатковою угодою від 31.12.15 до Договору від 01.12.15, у зв'язку з продовженням терміну дії Договору №2015/ТП-БО-300013 від 01.12.15, визначено суму додаткової угоди в розмірі 81938,55грн. та встановлено обсяг постачання газу на рівні 9117,9м.куб. Внесено зміни в п.2 Договору та встановлено загальну ціну договору в розмірі 491635,82грн. (а.с.49);

- додатком № 3 до Договору від 01.12.2015 були визначені обсяги постачання природного газу на січень 2016 року на рівні 9117,9 м.куб. (а.с.51).

ОСОБА_3 приймання-передачі від 25.01.16 відповідач використав 9,118 тис.м.куб. газу на суму 72214,56грн. від передбаченого обсягу Додатковою угодою від 31.12.15 та Додатком №3 до Договору та оплатив його згідно платіжного доручення №98 від 26.01.16 (а.с.52).

Додатковою угодою від 25.01.16 сторони зменшили ціну договору на 9723,99грн. до 481911,83грн. (а.с.50).

Після того, додаток №3 до Договору щодо договірних обсягів постачання газу, у якому визначено планові обсяги газу на продовжений строк, сторони не переоформляли.

З викладеного суд робить висновок, що дія договору від 01.12.15 продовжена до настання певної події, а саме, до моменту отримання відповідачем у січні 2016 року газу об'ємом 9117,9 м.куб. Решта газу, який отриманий відповідачем у січні - березні 2016р. є таким, що отриманий поза дією договору №2015/ТП-БО-300013 від 01.12.15, тому суд застосовує загальні положення закону щодо поставки.

Відповідно до ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим,сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 522044,76грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, позивач на підставі п. 6.2.2 договору просить стягнути з відповідача 31726,01 грн. пені (а.с.4).

За нормами статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

ОСОБА_3 розрахунку позивача розмір пені обрахований на суму боргу 522044,76 грн. за період з 11.02.16 по 10.05.16 (а.с.4).

Судом встановлено, що борг в розмірі 522044,76грн. за поставлений газ у січні-березні 2016 року виник поза дією Договору №2015/ТП-БО-300013 від 01.12.15, тому його умови не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Зі змісту ст.610 Цивільного кодексу України випливає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, порушення відповідачем строків оплати за надані послуги, є порушенням зобов'язання, що відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

Відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

З п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" № 14 від 17.12.2013 року вбачається, що якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом. Тобто, пеня стягується тільки у тому разі, коли її розмір визначено в договорі. Оскільки між сторонами відсутній договір суд відмовляє позивачу у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача 31426,01 грн. пені.

Відповідно до ст. ст.625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, розмір яких згідно розрахунку позивача становить: 2139,87 грн. інфляційних та 2263,00 грн. 3% річних .

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних і 3% річних приходить до висновку, що він складений правильно і тому задовільняє позов у цій частині.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, в розмірі 526447,63 грн., з яких: 522044,76грн. боргу, 2263,00грн. 3% річних, 2139,87 грн. інфляційних. У стягненні 31726,01грн. пені слід відмовити за необгрунтованістю.

Витрати , пов'язані з оплатою судового збору покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених вимог , оскільки він спонукав позивача звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Обласного госпіталю для ветеранів війни Житомирської обласної ради (13300, Житомирська обл., Житомирський р-н, м. Бердичів, вул. Європейська, буд. 52; код 01991429) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (10002, м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, буд. 35; код 39577504) - 522044,76грн. боргу, 2263,00грн. 3% річних, 2139,87 грн. інфляційних , 7896,71 грн. витрат по оплаті судового збору.

3.Відмовити в позові в частині стягнення 31726,01грн. пені.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 01.06.16

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу