ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 р. Справа № 909/361/16
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго",

юридична адреса: вул. Індустріальна, 34, м.Івано-Франківськ,76014;

поштова адреса: вул. Максимовича, 7, м.Івано-Франківськ,76007;

до відповідача: ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2,

вул. Б.Хмельницького, 92, с.Пшеничники, Тисменицький район,

Івано-Франківська область, 77407;

про: стягнення 11 720,89грн., з яких: 4 552,68грн. - за спожиту електричну енергію, 6 816,94грн. - за перевищення договірної величини споживання електроенергії, 258,97грн. - пеня, 92,30грн. - 10% річних,

за участю:

від позивача: ОСОБА_3 - юрисконсульт, (довіреність №973 від 06.10.2015р.);

від відповідача: не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Прикарпаттяобленерго" звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2 11 720,89грн., з яких: 4 552,68грн. - за спожиту електричну енергію, 6 816,94грн. - за перевищення договірної величини споживання електроенергії, 258,97грн. - пеня, 92,30грн. - 10% річних.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, вказуючи при цьому на:

- укладення між сторонами Договору про постачання електричної енергії №2945 від 24.09.07р., згідно умов якого, позивач продав відповідачу електричну енергію, в кількості 5889 кВт/год., на загальну суму 11 231,97грн., що підтверджують акти про використану електричну енергію за січень 2016р. від 19.01.16р., за лютий 2016р. від 23.02.16р., рахунки за електроенергію №2402945/1 від 19.01.16р., №2402945/1 від 23.02.16р.;

- неналежне виконання відповідачем умов взятих на себе договірних зобов"язань, зокрема, Додатку №2 до Договору, який встановлює порядок здійснення розрахунків за спожиту електричну енергію, внаслідок чого, неоплаченою залишилась вартість використаної електроенергії в розмірі 4 552,68грн. (6 679,29грн. - відповідачем сплачено);

- п.4.2.2. Договору, п. 7 Додатку №2 до Договору, п. 6 Додаткового правочину до Договору та ч.5 ст.26 ЗУ "Про електроенергетику", згідно яких, за перевищення договірної величини споживання електричної енергії, споживачу нараховано різницю між фактично спожитою електроенергією і договірною величиною у січні 2016р.- 1902 кВт/год., у лютому - 2387 кВт/год., виписано та вручено споживачу рахунки №2402945/4 від 10.02.16р., №2402945/4 від 10.03.16р., на загальну суму 6 816,94грн., які залишені відповідачем без оплати;

- п.4.2.1. Договору, п. 8 Додатку №2 до Договору, згідно яких, відповідачу нараховано 258,97грн. - пені, 92,30грн. - 10% річних;

- приписи ст.ст.26, 27 Закону України "Про електроенергетику" ст. ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

Представник відповідача в судові засідання жодного разу не з"явився, про причини неявки суду не повідомив. Будь-яких заперечень в спростування заявлених позовних вимог, відповідач суду не подав. Ухвали суду від 27.04.16р., 17.05.16р., з відомостями про дату, час та місце розгляду справи, направлені відповідачу рекомендованою кореспонденцією за адресою вказаною позивачем у позовній заяві та Спеціальному витягу з ЄДРЮО ФО-П та ГФ, наданого господарському суду Івано-Франківської області, за електронним запитом №21937822 від 17.05.16р. (вул. Б.Хмельницького, 92, с.Пшеничники, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77407) повернуто на адресу суду, підприємством зв"язку, з відміткою "за зазначеною адресою не проживає" .

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи у разі виконання судом вимог ч.1 ст.64, ст. 87 Господарського процесуального кодексу України. За змістом даних норм права, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації за адресою вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв"язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час та місце розгляду справи судом (п. 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.11р.).

За таких обставин, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, враховуючи той факт, що відповідач відповідно до вимог законодавства, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представника відповідача за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Між Постачальником/позивачем - ВАТ "Прикарпаттяобленерго" (18.04.2011р., змінено найменування на ПАТ "Прикарпаттяобленерго") та Споживачем/відповідачем - ФО-П ОСОБА_2 укладено Договір про постачання електричної енергії №2945 від 24.09.07р.

Згідно розділу 1 Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 25 кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору. Точка продажу електричної енергії: на межі балансової належності між Постачальником та Споживачем.

Щомісячно 17 числа календарного місяця Споживач направляє уповноваженого представника у відділ збуту відповідної районної філії Постачальника для подання Додатку №6 "Акт про використану електричну енергію", який є невід"ємною частиною Договору, одержання відповідних рахунків про оплату та надання Постачальнику документів, що підтверджують оплату у розрахунковому періоді (п.2 Додатку №2 до Договору).

Пунктом 3 Додатку №2 до Договору передбачено, що Споживач здійснює попередню оплату у терміни визначені даним Договором на наступний розрахунковий період у сумі вартості 100% обсягу постачання електричної енергії, вказаного у Додатку 1 на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Розрахунковим періодом вважається період, який починається з 17 числа поточного місяця та триває до 16 числа (включно) наступного місяця. Щомісячно Споживач проводить остаточний розрахунок по усіх платежах, передбачених Договором, протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунку.

Дослідженням обставин справи судом встановлено, що на виконання договірних відносин позивач поставив відповідачу електричну енергію, в кількості 5889 кВт/год., на загальну суму 11 231,97грн., що підтверджують акти про використану електричну енергію за січень 2016р. від 19.01.16р., за лютий 2016р. від 23.02.16р., рахунки за електроенергію №2402945/1 від 19.01.16р., №2402945/1 від 23.02.16р., отримані відповідачем 19.01.16р. та 23.02.16р., відповідно (а.с.25-28).

Як вбачається з банківської виписки по рахунку ПАТ "Прикарпаттяобленерго" від 05.02.16р. (а.с.45), відповідачем - ФО-П ОСОБА_2, частково здійснено розрахунок за спожиту електричну енергію, згідно Договору №2945 від 24.09.07р., в сумі 6 679,29грн. При цьому, неоплаченою залишилась вартість використаної електроенергії в розмірі 4 552,68грн.

Крім того, відповідно до п.п. 2.2.2., 2.3.2. Договору про постачання електричної енергії №2945 від 24.09.07р., Постачальник електричної енергії зобов"язується постачати Споживачу електроенергію в обсягах, визначених в розділі 5 Договору та з врахуванням розділу 6 Договору (Додаток №1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу"), а Споживач зобов"язується дотримуватись режиму споживання електричної енергії, згідно з умовами розділу 5 Договору та режиму роботи електроустановки.

Додатковим правочином про зміни до Договору про постачання електричної енергії №2945 від 24.09.07р., встановлено величини (обсяги) постачання електричної енергії Споживачу - 0,8 тис. кВт/год.

Пунктом 4.2.2. Договору, п. 7 Додатку №2 до Договору, п. 6 Додаткового правочину до Договору, ст.26 Закону України "Про електроенергетику", встановлено, що за перевищення договірних (граничних) величини споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього Договору, Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної (граничної) величин. Рахунки на оплату перевищення договірної величини споживання електричної енергії та/або граничної величини потужності, виписуються Постачальником окремо та надаються Споживачу. Вказані кошти сплачуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання Постачальника протягом 5 операційних днів з дня отримання рахунку.

Так, згідно поданих відповідачем актів про використану електричну енергію за січень 2016р. від 19.01.16р., споживачем використано 2702 кВт/год. електроенергії (а.с.25), за лютий 2016р. від 23.02.16р. - 3187 кВт/год. (а.с.27), в той час, як договірна величина електроспоживання становила 800 кВт/год. Таким чином, вартість різниці між фактично спожитою електроенергією і договірною величиною споживання електричної енергії становить у січні 2016р. - 1902 кВт/год., у лютому 2016р. - 2387 кВт/год., про що, позивачем виписано та вручено споживачу - 23.02.16р., 29.03.16р., рахунки за перевищення договірних величин споживання електроенергії №2402945/4 від 10.02.16р., №2402945/4 від 10.03.16р., на загальну суму 6 816,94грн. (29-30). Однак, дані рахунки залишені відповідачем без оплати.

Позивачем доведено перед судом факт несплати відповідачем 4 552,68грн. - за спожиту електричну енергію, 6 816,94грн. - за перевищення договірної величини споживання електроенергії.

Станом на 31.05.2016р. в матеріалах справи відсутні відомості, які підтвердили б сплату вище зазначеної суми коштів.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають зокрема, з Договору.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами (ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Нормою ст.530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України, встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки, відповідач неналежно виконав свої зобов"язання, які випливають з Договору та закону, то, вимога позивача про стягнення з відповідача 4 552,68грн. - за спожиту електричну енергію, 6 816,94грн. - за перевищення договірної величини споживання електроенергії, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов"язання припиняється належним чином проведеним виконанням.

Однак, якщо зобов"язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов"язки в тому числі передбачені ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України /боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом/.

Крім того, приписами п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом п.4.2.1. Договору обумовлено, що за внесення платежів, передбачених п.п.2.3.3., 2.3.4. цього Договору з порушенням термінів, визначених відповідним Додатком, Споживач сплачує Постачальнику, пеню у розмірі подвійної облікової ставки за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, 10% річних та інфляційні збитки.

Таким чином, враховуючи викладені правові норми, п.4.2.1. Договору, позивачем правомірно нараховано відповідачу 258,97грн. - пені, 92,30грн. - 10% річних, за період вказаний у розрахунках (а.с. 10-11), які перевірені судом та визнані арифметично вірними.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Позивачем доведено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

В силу п. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов"язання. Відповідач в судові засідання жодного разу не з"явився, своїми правами, наданими йому ст.ст. 22, 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, будь - яких заперечень проти позову чи доказів належного виконання своїх зобов"язань не надав, доводи позивача не спростував.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача 11 720,89грн., з яких: 4 552,68грн. - за спожиту електричну енергію, 6 816,94грн. - за перевищення договірної величини споживання електроенергії, 258,97грн. - пеня, 92,30грн. - 10% річних, правомірна, обґрунтована, документально підтверджена і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 599, 610-612, 626-629, 714 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго" до відповідача ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення 11 720,89грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2, вул. Б.Хмельницького, 92, с.Пшеничники, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77407 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", вул. Індустріальна, 34, м.Івано-Франківськ, 76014 (ідентифікаційний код 00131564, р/р №758 в Івано-Франківському обласному управлінні ПАТ "Ощадбанк", МФО 336503) 4 552,68грн. (чотири тисячі п"ятсот п"ятдесят дві грн. 68коп. ) - боргу за спожиту електричну енергію, 6 816,94грн. (шість тисяч вісімсот шістнадцять грн. 94коп.)- за перевищення договірної величини споживання електроенергії.

Стягнути з ОСОБА_1 особи - підприємця ОСОБА_2, вул. Б.Хмельницького, 92, с.Пшеничники, Тисменицький район, Івано-Франківська область, 77407 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Прикарпаттяобленерго", вул. Індустріальна, 34, м.Івано-Франківськ, 76014 (ідентифікаційний код 00131564, р/р №758 в Івано-Франківському обласному управлінні ПАТ "Ощадбанк", МФО 336503) 258,97грн. (двісті п"ятдесят вісім грн. 97коп.)- пені, 92,30грн. (дев"яносто дві грн. 30коп.) - 3% річних, 1 378,00грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім грн. 00коп.) - судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.06.16р.

Суддя С.Кобецька