ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" травня 2016 р.Справа № 916/754/16

За позовом: Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

До відповідача: Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго"

про стягнення 20932,87 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю

Від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю

В судовому засіданні 18.05.2016р. оголошувалась перерва до 30.05.2016р. на підставі ст. 77 ГПК України.

Суть спору: Позивач - Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" про стягнення 20932,87 грн., з яких сума, на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів, 19942,46 грн. та 3 відсотки річних в сумі 990,41 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.04.2016р. порушено провадження у справі №916/754/16 та призначено розгляд справи у судовому засіданні.

18.05.2016р. представником відповідача до суду надано клопотання про участь Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" у судовому засіданні, яке призначено на 30.05.2016р. о 12 год. 40 хв., в режимі відеоконференції.

Клопотання задоволено судом, ухвалою господарського суду Одеської області від 19.05.2016р. відповідно до вимог ст. 74-1 ГПК України, розгляд справи 30.05.2016р. о 12:40, призначено в режимі відеоконференції та доручено Ізмаїльському міськрайонному суду Одеської області забезпечити проведення відповідного судового засіданні у справі №916/754/16.

Відповідач - Комунальне підприємство "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" заперечував проти заявлених позовних вимог, з підстав, які було викладено у відзиві на позовну заяву від 18.05.2016р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

18 жовтня 2012 року між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (Продавець) та Комунальним підприємством "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 12/1082-БО-23, згідно умов якого Продавець зобовязався передати у власність Покупцю у 2012 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ „Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 Закону України „Про засади функціонування ринку природного газу, а Покупець зобовязався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах договору. Газ, що підлягає передачі за договором повинен був бути використаний Покупцем для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

Згідно з умовами п. 3.1 Договору Продавець передає Покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі Покупця. Право власності на газ переходить від Продавця до Покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ Покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, повязану з правом власності на газ.

За умовами п.3.4 Договору не пізніше 5-го числа, наступного за місцем продажу газу, Покупець зобовязався надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акту приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязався повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акту, що підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати у письмові формі мотивовану відмову від підписання акту. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

У відповідності до п. 5.2 Договору сторонами договору було узгоджено вартість 1000 куб. м природного газу 3884,78 грн., крім того ПДВ 20% - 776,96 грн.

Згідно п. 6.1 Договору оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. Згідно п.11.1. договору його дія в частині поставки газу поширювалась з 01.10.2012р. до 31.12.2012р.

Відповідно до складеного між сторонами акту приймання передачі природного газу, що датований 27.11.2012р., у жовтні 2012 року позивачем було передано відповідачу 68724 куб м газу (за ціною згідно до діючих тарифів у розмірі 3884,78 грн. без урахування ПДВ за 1000 куб м) на загальну суму 320373,14 грн., з урахуванням ПДВ.

Відповідно до складеного між сторонами акту приймання передачі природного газу, що датований 30.11.2012р., у листопаді 2012року позивачем було передано відповідачу 378725 куб м газу (за ціною згідно до діючих тарифів у розмірі 3884,78 грн. без урахування ПДВ за 1000 куб м) на загальну суму 1765515,97 грн., з урахуванням ПДВ.

Відповідно до складеного між сторонами акту приймання передачі природного газу, що датований 31.12.2012р., у грудні 2012 року позивачем було передано відповідачу 487923 куб м газу (за ціною згідно до діючих тарифів у розмірі 3884,78 грн. без урахування ПДВ за 1000 куб м) на загальну суму 2274568,21 грн., з урахуванням ПДВ.

Як вбачається з пояснень позивача та засвідчується наявними у матеріалах справи доказами, вартість прийнятого газу сплачувалась Комунальним підприємством "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" з порушенням строків, визначених п. 6.1 Договору.

Під час розгляду справи № 916/1682/14 за позовом Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" про стягнення заборгованості за Договором купівлі-продажу природного газу №12/1082-БО-23 від 18.10.2012р., представником відповідача було залучено до матеріалів справи докази, що засвідчують сплату відповідачем платежами від 22.04.2014р. на суму 100000 грн., від 08.05.2014р. на суму 100000 грн. та від 15.05.2014р. на суму 150000 грн. основного боргу, факт сплати основної заборгованості відповідачем в розмірі 350000 грн. було підтверджено в судовому засіданні повноважним представником позивача, однак, залишено заявлені позовні вимоги в первісній редакції позову без надання суду додаткових уточнень або заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.07.2014р. провадження у справі №916/1682/14 в частині позовних вимог Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про стягнення 350000 грн. основного боргу було припинено.

Рішенням господарського суду Одеської області від 21.07.2014р. у справі №916/1682/14, яке Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.12.2014р. та Постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2015р. залишено без змін, з Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" на користь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" було стягнуто пеню у розмірі 36064,89 грн., 3% річних у сумі 24469,23 грн., інфляційні у сумі 7445,19 грн. та штраф у сумі 41123,12 грн.

Зазначені суми нарахованих штрафних санкцій було стягнуто з боржника на користь стягувача за період з 14.11.2012р. по 02.04.2014р.

Приймаючи до уваги, що Комунальним підприємством "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" було не своєчасно виконане зобовязання за умовами укладеного Договору між сторонами, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" було здійснено нарахування штрафник санкцій, а саме 3% річних та інфляційних втрат за новий період, а саме: з 03.04.2014р. по 15.05.2014р.

Так, відповідно до такого розрахунку, який було надано позивачем до позову, за відповідачем рахується заборгованість в загальному розмірі 20932,87 грн., що складається із 3% річних у розмірі 990,41 грн. та інфляційних у розмірі 19942,46 грн.

Позовні вимоги Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" обґрунтовані неналежним виконанням з боку Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" прийнятих на себе зобовязань за умовами Договору купівлі-продажу природного газу № 12/1082-БО-23 від 18.10.2012р. та направлені на стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 20932,87 грн., з яких 3% річних у розмірі 990,41 грн. та інфляційних у розмірі 19942,46 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В межах провадження при розгляді судом справи №916/1682/14 було встановлено факт неналежного виконання договірних зобовязань з боку відповідача та враховано сплату основного боргу з боку відповідача, відповідно до чого, ухвалою суду від 21.07.2014р. провадження у справі №916/1682/14 в частині позовних вимог Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" про стягнення 350000 грн. основного боргу було припинено та рішенням суду від 21.07.2014р. у справі №916/1682/14, яке Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.12.2014р. та Постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2015р. залишено без змін, з Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" на користь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" стягнуто пеню у розмірі 36064,89 грн., 3% річних у сумі 24469,23 грн., інфляційні у сумі 7445,19 грн. та штраф у сумі 41123,12 грн.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, субєкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 1.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань (від 17.12.2013р., зі змінами та доповненнями), з урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою. День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені (п. 1.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань (від 17.12.2013р., зі змінами та доповненнями).

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем інфляційних у розмірі 19942,46 грн. та 3%річних у розмірі 990,41 грн., вважає його частково невірним з огляну на наступне.

При розрахунку інфляційних втрат позивачем в період нарахування було включено березень місяць 2014р., що є неправомірним, оскільки березень місяць 2014р. вже був включений позивачем в періоди, стягнення за якими вже було предметом розгляду позовних вимог позивача у справі № 916/1682/14, судом було стягнуто за цей місяць грошові кошти, крім того, додатково при здійсненні нарахування інфляційних втрат позивачем бралась не сума боргу, яка обліковується в місяці, в якому мала місце інфляція, а сума боргу, яка вже збільшена на суму інфляційних втрат, визначеної в попередні періоди, що суперечить нормам чинного законодавства.

При розрахунку 3% річних позивам помилково було невірно обрано період для нарахування, а саме включена дата 02.04.2014р., яка віднесена до періоду, за який вже було нараховано позивачем та стягнуто за рішенням суду грошові кошти при розгляді справи №916/1682/14.

Відповідно до вищевикладеного, перерахована судом сума інфляційних втрат становить 8250 грн. та сума 3% річних становить 961,65 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача 3% річних у сумі 961,65 грн. та інфляційних у сумі 8250 грн.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 606,40грн. покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 77, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Клушина, 5-А, код 05514413) на користь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, код 20077720) суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення у розмірі 8250 (вісім тисяч двісті пятдесят) грн., 3% річних у розмірі 961 (девятсот шістдесят одна) грн. 65 коп. та 606 (шістсот шість) грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 06 червня 2016 року.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д'яченко