ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2016 р.Справа № 6/163-08-4746
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2, ОСОБА_3

(Склад колегії суддів сформовано на підставі автоматичного розподілу справ між суддями)

секретар судових засідань ОСОБА_4

за участю представників:

ПП Агенство Анжеліка - не зявився,

ВАТ Одеський домобудівельний комбінат не зявився,

ТОВ Бумеранг Завод ЖБИ ОСОБА_5 (на підставі довіреності),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса апеляційну скаргу особи яка не брала участі у справі, однак вважає, що суд вирішив питання про її права та обовязки - Товариства з обмеженою відповідальністю Бумеранг Завод ЖБИ на рішення господарського суду Одеської області від 25.12.2008 р. по справі № 6/163-08-4746 за позовом ОСОБА_6 підприємства Агентство Анжеліка до Відкритого акціонерного товариства Одеський домобудівельний комбінат про визнання дійсним договору застави та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2008 р. Приватне підприємство „АГЕНТСТВО АНЖЕЛІКА" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Відкритого акціонерного товариства „Одеський домобудівельний комбінат" (далі - Відповідач) про:

- визнання дійсним Договору застави №4 від 05 серпня 2006 року, який було укладено між ВАТ „Одеський домобудівельний комбінат" (місцезнаходження: 65031, м. Одеса, вул. Промислова, 31, ) та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ „АГЕНТСТВО АНЖЕЛІКА" (місцезнаходження: 65026, АДРЕСА_1 А, , р/р 26005272 у АКБ „Інвестбанк" МФО 328094).

- визнання права власності на цілісний майновий комплекс, який розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Красносільська сільська рада, 21-й км. Старокиївського шосе, під №42, який розташований на земельній ділянці площею 107640,0 кв.м. та складається з: головного корпусу з БЗВ літ. літ. А, А1, А2, АЗ, А4; будівлі адміністративно-побутових приміщень літ. літ. Б, Б1, Б2, БЗ, Б4, Б5, Б6; автомобільної вагової літ. літ. В, В1; залізничної вагової літ. В2; складу перліту літ. літ. Г-Г1; бетонно-змішувального вузлу літ. літ. Д1, Д2; КПП літ. Е; КПП літ Е1; душу літ. Ж; будівель заводоуправління літ. літ. З, З1, З2; підземної стоянки літ. „И"; побутових приміщень полігону „Спутник" літ. літ. К, К1, К2, КЗ; складу цементу літ. літ. Л6, Л7, Л8; складу їдальні літ. „М"; складу заповнювачів літ. літ. О, О2, О3, О4, О5, О6; матеріально технічного складу літ. літ. П, П1, П2; складу ПЗМ літ. 3; складу арматурної сталі літ „Р"; ремонтно-технічної майстерні літ. С; будівлі ремонтно-механічного цеху літ. Т, т; збірного залізобетонного резервуару літ. літ. У, У1; будівлі компресорної літ. Ф; насосної літ. Ф1, градільні літ. Ф2; розподільчого пункту літ. X; електроцеху літ. Ц; вбиральні літ. літ. Ш, Ш1; пропарочних камер полігону - І; артезіанської свердловини з резервуаром - III; брукування - IV; огорожі - № 1-4., за ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ „АГЕНТСТВО АНЖЕЛІКА" (місцезнаходження: 65026, АДРЕСА_1 А, , р/р 26005272 у АКБ „Інвестбанк" МФО 328094).

- визнання права власності на земельну ділянку, площею 10,764 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Красносільської сільської ради, 21-й км. Старокиївського шосе, ділянка під № 42, за ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ „АГЕНТСТВО АНЖЕЛІКА" (місцезнаходження: 65026, АДРЕСА_1 А, , р/р 26005272 у АКБ „Інвестбанк" МФО 328094).

В обґрунтування заявлених вимог позивач з посланням на норми чинного, на той час, законодавства України зазначив, що 05 серпня 2006 року між ВАТ „Одеський домобудівельний комбінат" та ПП „Агентство Анжеліка" укладено Договір безпроцентної позики №3 (далі - Договір-1), відповідно до умов якого позивач - Позикодавець передає у власність відповідачу - Позичальник грошові кошти в розмірі 2800000 грн., а Позичальник зобов'язується повернути їх Позикодавцю у строк, встановлений цим договором, а саме до 18 жовтня 2008 року.

В забезпечення виконання Договору-1, 05 серпня 2008 року між цими ж сторонами було укладено Договір застави № 4 (далі - Договір-2).

Договори були укладені в простій письмовій формі та Договір 2 підлягав нотаріальному посвідченню.

Згодом позивач дізнався, що всупереч вказаних договорів, 09 серпня 2006 року між ВАТ „Одеський домобудівельний комбінат" та ТОВ „ВКФ ОСОБА_1" (далі ТОВ) укладено Договір купівлі-продажу (далі - Договір-3), який у той ж день було посвідчено приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за №3045.

Відповідно до умов Договору-3, відповідач продав, а ТОВ купило (прийняло у власність) 916/1000 частин промислової бази №2, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Красносільська сільська рада, 21-й км. Старокиївського шосе, під №42, тобто нерухоме майно яке виступало предметом застави у Договорі-2.

09 серпня 2006 року між цими ж сторонами було укладено Договір купівлі-продажу частини земельної ділянки (далі - Договір-4), який у той ж день було посвідчено приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_7 та зареєстровано в реєстрі за №3046.

За рішенням господарського суду Одеської області від 31.05.2008 року по справі №30/118-08-2125 позов було задоволено у повному обсязі, а саме визнано недійсними Договори № 3 та № 4 та визнано за відповідачем права власності на нерухомий об'єкт та земельну ділянку, які виступали предметом застави у Договорі-2, укладеним між відповідачем та позивачем 05.08.2006 року.

Позивач вважає, оскільки відповідач не виконав свої зобов'язання за Договором-1 та відмовляється передати у власність позивача предмет застави у відповідності до умов Договору-2, то за позивачем повинно бути визнано право власності на предмет застави.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.12.2008 р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 6/163-08-4746. (а.с. 1)

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.12.2008 р. по справі № 6/163-08-4746 позов задоволено повністю.

Визнано дійсним Договір застави №4 від 05 серпня 2006 року, який було укладено між ВАТ „Одеський домобудівельний комбінат" (місцезнаходження: 65031, м. Одеса, вул. Промислова, 31, ) та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ „АГЕНТСТВО АНЖЕЛІКА" (місцезнаходження: 65026, м. Одеса, вул. Дерибасівська, 25. кв. 11 А, , р/р 26005272 у АКБ „Інвестбанк" МФО 328094). Визнано право власності на цілісний майновий комплекс, який розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Красносільська сільська рада, 21-й км. Старокиївського шосе, під №42, який розташований на земельній ділянці площею 107640,0 кв.м. та складається з: головного корпусу з БЗВ літ. літ. А, А1, А2, АЗ, А4; будівлі адміністративно-побутових приміщень літ. літ. Б, Б1, Б2, БЗ, Б4, Б5, Б6; автомобільної вагової літ. літ. В, В1; залізничної вагової літ. В2; складу перліту літ. літ. Г-Г1; бетонно-змішувального вузлу літ. літ. Д1, Д2; КПП літ. Е; КПП літ Е1; душу літ. Ж; будівель заводоуправління літ. літ. З, З1, З2; підземної стоянки літ. „И"; побутових приміщень полігону „Спутник" літ. літ. К, К1, К2, КЗ; складу цементу літ. літ. Л6, Л7, Л8; складу їдальні літ. „М"; складу заповнювачів літ. літ. О, О2, О3, О4, О5, О6; матеріально технічного складу літ. літ. П, П1, П2; складу ПЗМ літ. 3; складу арматурної сталі літ „Р"; ремонтно-технічної майстерні літ. С; будівлі ремонтно-механічного цеху літ. Т, т; збірного залізобетонного резервуару літ. літ. У, У1; будівлі компресорної літ. Ф; насосної літ. Ф1, градільні літ. Ф2; розподільчого пункту літ. X; електроцеху літ. Ц; вбиральні літ. літ. Ш, Ш1; пропарочних камер полігону -1; артезіанської свердловини з резервуаром - III; брукування -IV; огорожі - №1-4., за ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ „АГЕНТСТВО АНЖЕЛІКА" (місцезнаходження: 65026, АДРЕСА_1 А, , р/р 26005272 у АКБ „Інвестбанк" МФО 328094). Визнано право власності на земельну ділянку, площею 10,764 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Красносільської сільської ради, 21-й км. Старокиївського шосе, ділянка під №42, за ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ „АГЕНТСТВО АНЖЕЛІКА" (місцезнаходження: 65026, АДРЕСА_2, , р/р 26005272 у АКБ „Інвестбанк" МФО 328094). Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства „Одеський домобудівельний комбінат" (65031, м. Одеса, вул.. Промислова, 31, код 01271830) на користь ОСОБА_6 підприємства „Ангенство „Анжеліка" (65026, АДРЕСА_1 А, ) витрат по сплаті держмита 25500 гривень та витрат на ІТЗ судового процесу 118 гривень.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що по основному Договору безпроцентної позики №3 від 05 серпня 2006 року позивачем виконані свої обов'язки, а саме - відповідачу позичена грошова сума у розмірі 2800000 грн., а Договір застави №4 від 05 серпня 2006 року між сторонами було укладено в якості забезпечення виконання Договору безпроцентної позики №3 від 05 серпня 2006 року, то між сторонами відбулось часткове виконання цих договорів.

ОСОБА_6 підприємства „Агенство „Анжеліка" від 19.10.2006 року та від 10.11.2006 року з проханням направити уповноважену особу ВАТ „Одеський домобудівельний комбінат" до приватного нотаріуса Комінтернівського нотаріального округу Одеської області ОСОБА_8 підтверджують, те що позивач належним чином повідомляв відповідача про необхідність нотаріального посвідчення вказаного договору та встановлював місце, дату та час для такого посвідчення.

Так, як сторони домовились щодо усіх істотних умов Договору застави №4 від 05 серпня 2006 року, що підтверджується самим текстом цих договору, і відбулося його часткове виконання, але відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд приходить до висновку, що Договір застави №4 від 05 серпня 2006 року укладений між ВАТ „Одеський домобудівельний комбінат" та ПП „Агентство Анжеліка" підлягає визнанню дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України.

ВАТ не виконало умов Договору безпроцентної позики №3 від 05 серпня 2006 року, а саме ВАТ не повернуто ПП позичені грошові кошти у розмірі 2800000 грн. у строк визначений п.п. 3.1., 4.1. цього Договору, а саме до 18 жовтня 2008 року.

Тобто, ВАТ порушило свої господарські обов'язки, взяті на себе укладеним Договором безпроцентної позики №3 від 05 серпня 2006 року.

Таким чином, оскільки відповідач не виконав свої зобов'язання за Договором безпроцентної позики №3 від 05 серпня 2006 року та відмовляється передати у власністьпозивача предмет застави у відповідності до умов Договору застави №4 від 05 серпня 2006 року, суд приходить до висновку, що за позивачем повинно бути визнано право власності на предмет застави. (а.с. 33-36)

Зазначене рішення суду не було оскаржено в апеляційному порядку у встановлені ст.93 ГПК України строки і набуло законної сили.

Не погоджуючись з цим судовим рішенням до Одеського апеляційного господарського суду 13.04.2016р. (вхід.№852/16) з апеляційною скаргою звернулась особа яка не брала участі у справі, однак вважає, що суд вирішив питання про її права та обовязки - Товариство з обмеженою відповідальністю Бумеранг Завод ЖБИ, яка просить скасувати це рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник послався на норми чинного законодавства України та зазначив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню дійсним, суду необхідно було врахувати, що норма частини другої ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають як нотаріальному посвідченню, так і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст.ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією.

Окрім того, судом не з'ясовано чи мало місце ухилення відповідача від укладення та нотаріального посвідчення договору застави. В рішенні також не було з'ясовано, чи втрачена можливість нотаріального посвідчення договору на момент розгляду справи у суді та не вказано на обставини, які перешкоджають сторонам у справі провести нотаріальне посвідчення договору у подальшому.

Скаржник вважає, що винесенні рішення суд не встановив чи відповідають заявлені права і подані документи вимогам законодавства, а також наявності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на об'єкт нерухомості та інші підстави для відмови в позові, а також наявність державної реєстрації обтяжень, що існує ще з 2007 року.

Скаржник зазначив, що як випливає з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 57000499 від 08.04.2016 року, з 08.11.2007 року, тобто на час винесення оскарженого ним судового рішення по цієї справі, власником спірного майна був не відповідач, а ТОВ «ВКФ ОСОБА_1» (також до апеляційної скарги додаються копії свідоцтва про право власності та державного акту), а тому за зазначених підстав Приватне підприємство „Агентство Анжеліка" не може бути власником майна, про яке йде мова в рішенні суду.

Також в процесі розгляду справи за одне судове засідання судом не було з'ясовано питання наявності обтяження майна, суд не перевірив наявність прав третіх осіб на майно, на яке суд визнав право власності.

Скаржник зазначає, що вказане судове рішення безпосередньо стосується його прав та обов'язків та фактично позбавляє його можливості зареєструвати право власності на нерухоме майно згідно постанови Одеського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 року по справі № 5017/448/2012, яке в березні 2016 року було зареєстровано за ПП «Агентство Анжеліка» згідно рішення господарського суду Одеської області від 25 грудня 2008 року по справі № 6/163-08-4746.

В обґрунтування своєї позиції скаржник додав до скарги додав документи (копії довідок, витягів, звітів та рішень суду).

Крім того, скаржником до апеляційної скарги подано заяву про відновлення йому пропущеного процесуального строку для подання апеляційної скарги. Заява вмотивована тим, що про існування оскаржуваного рішення від 25.12.2008 року, скаржник дізнався тільки 08.04.2016 року з Єдиного державного реєстру судових рішень після отримання у приватного нотаріуса Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майні № 57000499 від 08.04.2016 року, яка була отримана ТОВ БУМЕРАНГ-ЗАВОД ЖБИ з метою підготовки документів до державної реєстрації права власності згідно постанови Одеською апеляційного господарського суду від 23.02.2016 р, по справі № 5017/448/2012. Наявність зареєстрованого в березні 2016 року права власності за ПП Агентство Анжеліка згідно судової рішення від 25.12.2008 року стало перешкодою для такої реєстрації ТОВ БУМЕРАНГ-ЗАВОД ЖБИ.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суд від 20.04.2016 р. визнано поважною причину пропуску скаржником строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, скаржнику відновлено пропущений процесуальний строк для подачі апеляційної скарги, скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 31.05.2016 р. о 11:00 год., про що сторони спору і скаржник, згідно приписів ст. 98 ГПК України, були належним чином повідомлені.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 27.05.2016 р., у звязку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії ОСОБА_9 з 11.05.2016 р. та на підставі повторно автоматичного перерозподілу справ між суддями, апеляційну скаргу прийнято до розгляду у новому (зміненому) складі колегії суддів: Мирошниченка М.А. (головуючий), ОСОБА_2, ОСОБА_3 і призначено до розгляду на 31.05.2016 об 11:00 .

30.05.2016р. до суду надійшов відзив відповідача - ВАТ Одеський домобудівельний комбінат на апеляційну скаргу в якому відповідач підтримав скаргу та просив її задовольнити. Крім того він заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Фіксація судового процесу здійснювалась за допомогою технічних засобів.

Представники позивача - ПП «Агентство Анжеліка» та відповідача ВАТ Одеський домобудівельний комбінат в судове засідання не зявились, хоча були повідомлені судом про дату час та місце розгляду справи належним чином, що підтверджується врученням їх поштового відправлення (копій ухали про призначення справи до розгляду).

Позивач - ПП «Агентство Анжеліка» про причини свого незявлення суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не заявив, тобто не скористався своїм правом на участь в апеляційному провадженні.

Відповідач ВАТ Одеський домобудівельний комбінат заявив клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Враховуючи викладені обставини суд прийняв рішення про розгляд справи за відсутністю представників позивача - ПП «Агентство Анжеліка» та відповідача ВАТ Одеський домобудівельний комбінат.

Суд відповідно до приписів ст.101 ГПК України залучив до матеріалів справи додані скаржником до апеляційної скарги документи ( копії довідок, витягів, звітів та рішень суду), оскільки скаржник не знав про розгляд справи в суді першої інстанції, не брав у неї участі і відповідно був позбавлений права з цих поважних причин надати ці документи суду першої інстанції для їх оцінки та представляти свої інтереси в цьому суді.

Представник скаржника в усних поясненнях наданих суду в судовому засіданні підтримав скаргу і просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати та ухвали нове, яким у задоволенні позову просив відмовити.

Згідно ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 31.05.2016р. оголошувались лише вступна та резолютивна частини судової постанови.

Переглянувши згідно приписів ст. 101 ГПК України справу повторно, в повному обсягу, заслухавши пояснення представника скаржника, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, дослідивши обставини справи та наявні у ній докази, в т.ч. додані скаржником до апеляційної скарги, а також перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи та це встановив суд першої інстанції, 05.08.2006 між Відкритим акціонерним товариством „Одеський домобудівельний комбінат" та ОСОБА_6 підприємством «Агентство Анжеліка» було укладено Договір безпроцентної позики №3, відповідно до умов якого позивач (Позикодавець) передає у власність відповідачу (Позичальник) грошові кошти в розмірі 2800000 грн., а Позичальник зобов'язується повернути їх Позикодавцю у строк, встановлений цим договором, а саме до 18.10. 2008 року.

Змістовний аналіз умов вказаного договору у співвідношенні з приписами ст.1046 Цивільного кодексу України (далі ЦК) надає можливість суду апеляційної інстанції зробити висновок, що цей договір за своєю правовою природою є договором позики грошових коштів.

З матеріалів справи також вбачається, що в забезпечення виконання Договору безпроцентної позики №3 від 05.08.2006, між цими ж сторонами 05.082006 було укладено Договір застави №4.(далі Договір застави).

Відповідно до умов Договору застави Заставодержатель (Позивач по справі) має право у разі невиконання Заставодавцем (Відповідачем по справі) своїх обов'язків за Основним договором одержати задоволення за рахунок передбаченого в п. 3 цього Договору заставленого майна (предмет застави), переважно перед іншими кредиторами Заставодавця, шляхом прийняття Заставодержателем предмета застави у власність; при цьому це застереження визначається сторонами як договір про задоволення вимог Заставодержателя.

Пунктом 1.4. Договору застави передбачено, що в разі невиконання Заставодавцем своїх обов'язків за Основним договором, до Заставодержателя переходить право власності на предмет застави, визначений у п. З цього Договору, шляхом складення акту прийому-передачі вказаного предмету застави.

Пунктом 3 цього ж Договору визначено, що предметом застави є цілісний майновий комплекс, який розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Красносільська сільська рада, 21-й км. Старокиївського шосе, під №42 (надалі іменується «Цілісний майновий комплекс» або «нерухоме майно») та земельна ділянка, площею 10,764 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Красносільської сільської ради, 21-й км Старокиївського шосе, ділянка під №42 з цільовим призначенням - розташування промислової бази (надалі іменується «земельна ділянка»).

Цілісний майновий комплекс складається з: головного корпусу з БЗВ літ. літ. А, А1. А2, АЗ, А4; будівлі адміністративно-побутових приміщень літ. літ. Б, Б1, Б2, БЗ, Б4, Б5, Б6; автомобільної вагової літ. літ. В, В1; залізничної вагової літ. В2; складу перліту літ. літ. Г-Г1;і бетонно-змішувального вузлу літ. літ. Д1, Д2; КПП літ. Е; КПП літ Е1; душу літ. Ж; будівель заводоуправління літ. літ. З, 31, 32; підземної стоянки літ. „И"; побутових приміщень полігону „Спутник" літ. літ. К, К1, К2,.КЗ; складу цементу літ. літ. Л6, Л7, Л8; складу їдальні літ, „М"; складу заповнювачів літ. літ. О, О2, О3, О4, О5, О6; матеріально технічного складу літ. літ. П, П1, П2; складу ПЗМ літ. 3; складу арматурної сталі літ „Р"; ремонтно-технічної майстерні літ. С; будівлі ремонтно-механічного цеху літ. Т, т; збірного залізобетонного резервуару літ. літ. У, У1; будівлі компресорної літ. Ф; насосної літ. Ф1. градільні літ. Ф2; розподільчого пункту літ. X; електроцеху літ. Ц; вбиральні літ. літ. Ш, Ш1: пропарочних камер полігону - І; артезіанської свердловини з резервуаром - ІІI; брукування -IV; огорожі - №1-4, які розташовані на земельній ділянці площею 107 640,0 кв.м.

Вартість предмета застави склала 2800000 грн. Предмет застави належить Відкритому акціонерному товариству „Одеський домобудівельний комбінат" на праві власності, а саме: нерухоме майно - на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого виконавчим комітетом Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 04 серпня 2005 року, зареєстрованого в Комінтернівському районному бюро технічної інвентаризації в книзі №39/1, номер запису 27; земельна ділянка - на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №080790 виданого 04.01.2005 року та зареєстрованого за №03.

Змістовний аналіз умов цього Договору застави, з урахуванням умов Договору безпроцентної позики №3 від 05.08. 2006 , та у співвідношенні з приписами ст.ст.572 і 181 ЦК та Закону України «Про заставу», надає суду апеляційної інстанції зробити висновок , що цей договір за своєю правовою природою є договором застави нерухомого майна (цілісного майнового комплексу за земельної ділянки).

Однією з позовних вимог по цієї справі є першочергова (за послідовністю та суттю) вимога про визнання вищевказаного договору застави №4 від 05.08.2006 року дійсним.

Задовольняючи цю позовну вимогу суд першої інстанції дійшов висновку , що оскільки сторони домовились щодо усіх істотних умов Договору застави та відбулося його часткове виконання, але відповідач ухиляється від його нотаріального посвідчення цього договору, що згідно приписів ч.2 ст.220 ЦК є підстави для визнання цього договору дійсним.

Однак суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаним висновком місцевого суду, з огляду на таке.

Згідно приписів ст.215 ЦК, в редакції чинній станом як на час укладання вказаного Договору застави так і ухвалення судом першої інстанції рішення по цієї справі, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Водночас цією правовою нормою передбачено,що У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Статтею 13 закону України «Про заставу» в редакції чинній станом як на час укладання вказаного Договору застави так і ухвалення судом першої інстанції рішення по цієї справі, визначено, що договір застави повинен бути укладений у письмовій формі, а у випадках, коли предметом застави є нерухоме майно, космічні об'єкти, договір застави повинен бути нотаріально посвідчений на підставі відповідних правоустановчих документів.

Приписами частини (пункту) першої статті 220 ЦК, в редакції чинній станом як на час укладання вказаного Договору застави так і ухвалення судом першої інстанції рішення по цієї справі, визначено що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Дійсно частиною (пунктом) другою цієї статті, в редакції чинній станом як на час укладання вказаного Договору застави так і ухвалення судом першої інстанції рішення по цієї справі, передбачалось, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним і у цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Водночас згідно приписів ст.210 ЦК, в редакції чинній на час укладання спірного договору застави та прийняття судом першої інстанції рішення по цієї справі, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Статтею 640 ЦК, в редакції чинній на час укладання спірного договору застави та прийняття судом першої інстанції рішення по цієї справі, передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Статтею 577 ЦК, в редакції чинній станом як на час укладання вказаного Договору застави так і ухвалення судом першої інстанції рішення по цієї справі, було передбачено:

- Якщо предметом застави є нерухоме майно, а також в інших випадках, встановлених законом, договір застави підлягає нотаріальному посвідченню.(ч.1)

- Застава нерухомого майна підлягає державній реєстрації у випадках та в порядку, встановлених законом (ч.2).

- Застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна (ч.3).

Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.(ч.4).

Змістовний аналіз вищенаведених матеріально-правових норм, в т.ч. частин першої і другої ст.577 ЦК, у співвідношенні одне до одного, надає можливість суду апеляційної інстанції зробити висновок, що спірний договір застави нерухомого майна, на час його укладання та прийняття судом першої інстанції рішення по цієї справі підлягав не тільки обовязковому нотаріальному посвідченню, а також обовязковій державній реєстрації.

У Постанові, Пленуму Верховного Суду України, від 06.11.2009, № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» розяснено, що правила ст. 220 ЦК не поширюються на правочини, які підлягають нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210, 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони є неукладеними і такими, що не породжують для сторін права та обов'язки.

Згідно приписів ст.236 ЦК нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Системний аналіз всіх вищенаведених матеріально-правових норм та розяснень Верховного Суду України надає можливість суду апеляційної інстанції зробити висновок про те, що до спірного договору застави, враховуючи предмет застави - нерухоме майно, на час укладання цього договору та прийняття судом першої інстанції рішення по цієї справі, не можна було застосовувати приписи ст. 220 ЦК, тобто у суду першої інстанції не було правових підстав для застосування вказаної правової норми та визнання цього договору дійсним, а відтак рішення суду першої інстанції та зроблені ним висновки щодо визнання цього договору застави дійсним суперечить приписам чинного на час його прийняття законодавства.

З огляду на вищевказані встановлені судом обставини, тобто, що цей договір застави є нікчемним і його не можливо визнавати дійсним в судовому порядку, то відповідно він не може і не породжує будь-яких наслідків для сторін цього договору, зокрема передбаченої його умовами можливості виникнення у позивача права власності на предмети застави за цим договором і як наслідок можливості визнання за позивачем в судовому порядку права власності на ці обєкти на підставі цього договору.

За таких обставин суд апеляційної інстанції доходить висновку, що суд першої інстанції також необґрунтовано задовольнив інші позовні вимоги позивача, які є похідними вимогами від вимоги про визнання договору застави дійсним, а саме безпідставно визнав за позивачем право власності на цілісний майновий комплекс, який розташований за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Красносільська сільська рада, 21-й км. Старокиївського шосе, під №42, який розташований на земельній ділянці площею 107640,0 кв.м. та складається з: головного корпусу з БЗВ літ. літ. А, А1, А2, АЗ, А4; будівлі адміністративно-побутових приміщень літ. літ. Б, Б1, Б2, БЗ, Б4, Б5, Б6; автомобільної вагової літ. літ. В, В1; залізничної вагової літ. В2; складу перліту літ. літ. Г-Г1; бетонно-змішувального вузлу літ. літ. Д1, Д2; КПП літ. Е; КПП літ Е1; душу літ. Ж; будівель заводоуправління літ. літ. З, З1, З2; підземної стоянки літ. „И"; побутових приміщень полігону „Спутник" літ. літ. К, К1, К2, КЗ; складу цементу літ. літ. Л6, Л7, Л8; складу їдальні літ. „М"; складу заповнювачів літ. літ. О, О2, О3, О4, О5, О6; матеріально технічного складу літ. літ. П, П1, П2; складу ПЗМ літ. 3; складу арматурної сталі літ „Р"; ремонтно-технічної майстерні літ. С; будівлі ремонтно-механічного цеху літ. Т, т; збірного залізобетонного резервуару літ. літ. У, У1; будівлі компресорної літ. Ф; насосної літ. Ф1, градільні літ. Ф2; розподільчого пункту літ. X; електроцеху літ. Ц; вбиральні літ. літ. Ш, Ш1; пропарочних камер полігону -1; артезіанської свердловини з резервуаром - III; брукування -IV; огорожі - №1-4.,

та право власності на земельну ділянку, площею 10,764 га, яка розташована за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, територія Красносільської сільської ради, 21-й км. Старокиївського шосе, ділянка під №42.

Суд апеляційної інстанції, також звертає увагу на те, що з наданих скаржником суду апеляційної інстанції документів, а саме свідоцтва про право власності від 19.06.2007 p., серія бланку ЯЯЯ № 950456 (дублікат якого виданий Красносільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області 02.11.2007 р., на підставі рішення виконавчого комітету Красносільської ради Комінтернівського району Одеської області від 19.06.2007 р. № 150) вбачається, що станом на час прийняття судом рішення по цієї справи право власності на ці нерухомі обєкти , згідно вищевказаного свідоцтва, було зареєстровано за ТОВ «ВКФ ОСОБА_1», а не за відповідачем по цієї справі.

Крім того, з наданих скаржником суду апеляційної інстанції документів, а саме відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ще до прийняття судом першої інстанції рішення (25.12.2008р) по цієї справи, а саме ще з 04.12.2007 року і по цей час вищевказане майно знаходилось і знаходиться від обтяженням забороною відчуження, оскільки знаходилось в іпотеці і Іпотекодержателем на цей час, на підставі договору відступлення права вимоги, є ТОВ Бумеранг Завод ЖБИ, тобто скаржник, що також свідчить що у суду не було правових підстав задовольняти позовні вимоги.

З огляду на викладене, з урахуванням з вищенаведених матеріально правових норм та приписів ст.104 ГПК України а саме п.3 та 4 ч.1 цієї статті, суд апеляційної інстанції доходить висновку про наявність матеріальноправових та процесуальних підстав для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні заявлених позивачем по цієї справі позовних вимог.

Однак для вчинення таких дій (прийняття такого рішення) обовязкою умовою є встановлення судом факту яким чином це рішення порушує права та/або законні інтереси скаржника особи яка не приймала участі у розгляді справи в суді першої інстанції.

Так право на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду особою яка не приймала участь у розгляді справи, однак яка вважає, що суд вирішив питання про її права та обовязки , передбачено ст.. 91 ГПК України.

При цьому процесуальний статус цієї особи в суді апеляційної інстанції, згідно приписів ст.91 ГПК України та розяснень наданих у п.21 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 29.06.2010р. №01-08/389 «Про деякі питання , порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України» визначається як «особа, яка подає (подала) апеляційну скаргу» або «скаржник».

У пункті 5-2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.05.2011, № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" розяснено, що у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених ГПК підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі.

Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

З наданих скаржником суду апеляційної інстанції та залучених до матеріалів справи доказів, а саме з постанови Одеського апеляційного господарського суду від 23.02.2016р. по справі №5017/448/2012 вбачається, що вказаною постановою було змінено ухвалу господарського суду Одеської області від 16.11.2115р. по справі №5017/448/2012, а саме резолютивну частину вказаної ухвали викладено в наступній редакції:

«Заяву ТОВ «Бумеранг - завод ЖБИ» (вх. № 2-5957/15 від 30.10.2015р.) про зміну способу та порядку виконання рішення суду задовольнити частково.

Змінити спосіб виконання рішення господарського суду Одеської області від 17.02.2014р. по справі 5017/448/2012 в частині звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 04.12.2007 p., укладеним між ПАТ «Марфін Банк» та ТОВ «ВКФ ОСОБА_1», шляхом проведення прилюдних торгів для реалізації предмету іпотеки, що знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Красносільська сільська рада, 21-й км Старокиївського шосе,42.

Встановити в цій частині рішення господарського суду Одеської області від 17.02.2014р. у справі №5017/448/2012 наступний спосіб його виконання:

«В межах задоволення вимог за кредитним договором від 08.11.2007р. № 2518/OF в сумі 3529 260,45 грн., в тому числі: 2284256,63 грн. заборгованості за наданим кредитом (основний борг); 764766,94 грн. - заборгованості по сплаті відсотків; 392811,64 грн. - заборгованості з пені за несплату основного боргу; 87425,24 грн. - заборгованості з пені за несплату процентів, звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 04.12.2007 p., укладеним між ПАТ «Марфін Банк» та ТОВ «ВКФ ОСОБА_1» та визнати за ТОВ ««Бумеранг - завод ЖБИ» /65104, м. Одеса, просп. Маршала Жукова, 101/11, / (стягувач за виконавчим провадженням №42976626 новий кредитор) право власності на цілісний майновий комплекс, загальною площею 23080,60 кв.м., який знаходиться за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, Красносільська сільська рада, 21-й км Старокиївського шосе,42, що належить ТОВ „ВКФ ОСОБА_1 на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 19.06.2007 p., серія бланку ЯЯЯ № 950456, дублікат якого виданий Красносільською сільською радою Комінтернівського району Одеської області 02.11.2007 р., на підставі рішення виконавчого комітету Красносільської ради Комінтернівського району Одеської області від 19.06.2007 р. № 150;

- земельну ділянку загальною площею 10,7640 га з цільовим призначенням: для розташування промислової бази, кадастровий номер :03:002:0002, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, 21-й км Старокиївського шосе, ділянка № 42, що належить ТОВ „ВКФ ОСОБА_1 на праві власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 26.12.2006 p., серія бланку ЯЕ № 950652, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 56 - за початковою ціною на підставі оцінки майна, встановленою субєктом оціночної діяльності.».

Змістовний аналіз резолютивної частини постанови Одеського апеляційного господарського суду від 23.02.2016р. по справі №5017/448/2012, зокрема зазначених в неї обєктів, право власності на які визнано за ТОВ ««Бумеранг - завод ЖБИ», тобто за скаржником по справі № 6/163-08-4746, у співвідношенні з позовними вимогами по справі № 6/163-08-4746, рішення по якій є предметом цього апеляційного провадження, надає можливість суду апеляційної інстанції зробити висновок, що скаржника ТОВ ««Бумеранг - завод ЖБИ», згідно вищевказаної постанови Одеського апеляційного господарського суду від 23.02.2016р. по справі №5017/448/2012 визнано власником і відповідно він є власником обєктів нерухомості (цілісного майнового комплексу та земельної ділянки) які є предметом спору по справі № 6/163-08-4746, право власності на які визнано за ПП « Агентство Анжеліка» згідно рішення господарського суду Одеської області від 25.12.2008 р. по справі № 6/163-08-4746.

Крім того, як зазначалось вище, ТОВ ««Бумеранг - завод ЖБИ» згідно договору про відступлення права вимоги є Іпотекодержателем вищевказаного майна яке, як вбачається з відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ще з 04.12.2007року і по цей час знаходилось і знаходиться від обтяженням забороною відчуження, тобто вказаним судовим рішення по цієї справі порушуються права ТОВ ««Бумеранг - завод ЖБИ» як іпотекодержателя.

За таких обставин суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення господарського суду Одеської області від 25.12.2008 р. по справі № 6/163-08-4746 стосується прав та законних інтересів скаржника - ТОВ ««Бумеранг - завод ЖБИ», а відтак підстави для припинення апеляційного провадження по цієї справі відсутні і суд апеляційної інстанції зобовязаний прийняті рішення по суті спору.

При цьому суд апеляційної інстанції не має правових підстав не враховувати вищезазначену постанову Одеського апеляційного господарського суду від 23.02.2016р. по справі №5017/448/2012 за зроблені у ній висновки, оскільки згідно приписів ст.35 ГПК України обставини встановлені цією постановою не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи, а сама постанова, як судове рішення, згідно приписів ст.124 Конституції є обов'язковою до виконання на всій території України.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскільки зазначений спір безпосередньо стосується прав та законних інтересів ТОВ ««Бумеранг - завод ЖБИ», яке не було учасником розгляду цієї справи в суді першої інстанції, а визнання судом першої інстанції своїм рішенням по цієї справи Договору застави дійсним та визнання за позивачем права власності на вищенаведені нерухомі обєкти, суперечить приписам матеріально-правових та процесуальних норм ( аналіз та висновки відносно цього питання наводились вище) та порушує права скаржника (в т.ч. не надає йому (позбавляє) можливості зареєструвати належне йому право власності на ці обєкти у відповідних державних органах), то апеляційна скарга ТОВ ««Бумеранг - завод ЖБИ» підлягає задоволенню, рішення господарського суду Одеської області від 25.12.2008 р. скасуванню, з ухваленням по справі нового рішення про відмову, з вищенаведених підстав, у задоволенні позовних вимог ПП « Агентство Анжеліка» в повному обсягу.

Суд апеляційної інстанції, також вважає за необхідне відповідно до приписів ст.49 ГПК України здійснити розподіл судових витрат таким чином: судові витрати понесені позивачем - ОСОБА_6 підприємством «Агентство Анжеліка» за розгляд справи в суді першої інстанції покладаються на позивача - Приватне підприємство «Агентство Анжеліка», а судові витрати понесені скаржником ТОВ «Бумеранг - завод ЖБИ» за розгляд справи в суді апеляційної інстанції підлягають відшкодуванню скаржнику позивачем - ОСОБА_6 підприємством «Агентство Анжеліка».

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101-105 ГПК України, Одеський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1) Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Бумеранг Завод ЖБИ - задовольнити.

2) Рішення господарського суду Одеської області від 25.12.2008 р. по справі № 6/163-08-4746 скасувати.

3) Позов ОСОБА_6 підприємства Агентство Анжеліка до Відкритого акціонерного товариства Одеський домобудівельний комбінат про визнання дійсним договору застави та визнання права власності залишити без задоволення.

4) Стягнути з ОСОБА_6 підприємства «Агентство Анжеліка» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бумеранг - завод ЖБИ» понесені останнім витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги в розмірі 37 815,80 грн.

5) Зобовязати господарський суд Одеської області видати наказ відповідно до резолютивної частини цієї постанови із зазначенням у ньому всіх необхідних реквізитів.

Постанова, згідно ст. 105 ГПК України, набуває законної сили з дня її оголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку в двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: М.А. Мирошниченко

Судді: В.В. Лашин

ОСОБА_2