ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.06.16р. Справа № 904/3202/16

За позовом Комунального підприємства "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольської міської ради, м. Нікополь, Дніпропетровська область

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Нікополь, Дніпропетровська область

про визнання договору укладеним

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: Гриценко О.Г., довіреність б/н від 11.05.16р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Комунальне підприємство "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольської міської ради (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) якому просить суд: прийняти рішення, яким зобов'язати відповідача укласти Договір на послуги водопостачання та водовідведення № 2662 від 12.02.2016 р. з позивачем в редакції запропонованій позивачем та стягнути витрат по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2016 р. по справі № 904/3202/16 порушено провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 12.05.2016 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.05.2016 р. розгляд справи відкладено на 26.05.2016 р.

В судовому засіданні 26.05.2016 р. оголошено перерву до 07.06.2016 р.

Представник позивача у судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог, просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 26.05.2016 р. заперечував проти позовних вимог, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. В судове засідання 07.06.2016 р. представник відповідача не з'явився, про причину не явки суду не повідомив.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 07.06.2016 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача (26.05.2016 р.), оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи 12.02.2016 р. до позивача надійшли заяви від відповідача щодо укладення договору на послуги водопостачання та водовідведення для нежитлових приміщень у м. Нікополь, за адресами: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3

Відповідно до зазначених заяв, позивач підготував та передав для підписання відповідачу два примірники проекту договору разом з додатками.

11.03.2016 р. відповідач повернув позивачу Договір на послуги водопостачання та водовідведення № 2662 від 12.02.2016 р. підписаний разом з протоколом розбіжностей, яким майже повністю змінив редакцію позивача та виклав умови, які є неприйнятими для позивача, оскільки суперечать нормам чинного законодавства, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до суду що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Статтею 181 Господарського кодексу України визначено що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

На виконання вимог ст. 181 Господарського кодексу України відповідачем складено протокол розбіжностей до Договору на послуги водопостачання та водовідведення № 2662 від 12.02.2016 р.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до норм ст. 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог відповідного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Аналогічні норми містить ст. 67 Господарського кодексу України, якою передбачено, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Відповідно, до положень ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну, листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами, згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо). Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Аналізуючи норми ст.ст. 181 Господарського кодексу України, додержання сторонами загального порядку укладання господарських договорів є обов'язковим.

Між тим позивачем не дотримано приписи чинного законодавства, так як отримавши протокол розбіжностей 11.03.2016 року, позивач посилається на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2016 р. № 904/2386/16 про повернення позовної заяви КП "Нікопольське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Нікопольської міської ради без розгляду, якою пропущено строк для обговорення протоколу розбіжностей по Договору на послуги водопостачання та водовідведення № 2662 від 12.02.2016 року.

Відповідно до визначень ст. 251 Цивільного кодексу України строк це певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або за рішенням суду.

Статтею 253 Цивільного кодексу України визначено що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Отже, позивач зобов'язаний був вжити заходів для врегулювання розбіжностей протягом двадцяти днів з моменту отримання протоколу розбіжностей - 11.03.2016 року, тобто у строк до 31.03.2016 року включно, і прийнятті пропозиції, включити до договору, а неврегульовані розбіжності передати в цей же строк на розгляд суду (31.03.2016 р).

Але позивачем не вжито заходів щодо врегулювання розбіжностей в установлений ст. 181 Господарського кодексу України строк, останній не урегулював розбіжності до договору у визначений законодавством термін, та пропустив строки для передачі неврегульованих розбіжностей до суду.

Аналізуючи норми ст. 181 Господарського процесуального кодексу України, можна зробити висновки, що пропущений позивачем строк не є процесуальним, і його поновлення будь - якими нормами матеріального права не передбачено.

У постанові Вищого Господарського суду України від 23.03.2006 року по справі за № 45/417 (1/пд), визначено що у разі якщо заявник не реалізував своє право на врегулювання розбіжностей в установлений строк, вказані обставини є обґрунтованою підставою для відмови задоволення позовних вимог, оскільки строк визначений положеннями Господарського кодексу, є імперативним і поновленню не підлягає.

Враховуючи те, що позивачем порушено строк щодо врегулювання розбіжностей до Договору на послуги водопостачання та водовідведення № 2662 від 12.02.2016 року.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані, безпідставні та такі, що до задоволення не підлягають.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у справі покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову відмовити.

Судовий збір покласти на позивача.

Суддя І.А. Рудовська

Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України "08" червня 2016 р.