ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.06.2016 Справа № 907/272/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю Продмаркет плюс, м. Київ

до товариства з обмеженою відповідальністю „Будмедіндустрія, м. Мукачево

про повернення суми 29109 грн. попередньої оплати за договором оренди № Ф-134/15 від 24.12.2015.

Суддя господарського суду В.В.Мокану

представники:

Позивача ОСОБА_1, довіреність від 12.05.2016

Відповідача ОСОБА_2, довіреність № 170516 від 17.05.2016

СУТЬ СПОРУ: товариством з обмеженою відповідальністю Продмаркет плюс, м. Київ заявлено позов до товариства з обмеженою відповідальністю „Будмедіндустрія, м. Мукачево про повернення суми 29109 грн. попередньої оплати за договором оренди № Ф-134/15 від 24.12.2015.

В судовому засіданні 24.05.2016 року брали участь вищевказані представники, оголошувалась перерва відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача підтримав позовні вимоги. Пояснив, що з метою отримання в оренду приміщення, на виконання укладеного з відповідачем договору оренди, позивач сплатив авансом плату за послуги оренди за грудень 2016 року у розмірі 29109 грн. Однак, відповідачем зобовязання передати орендареві приміщення в строк не пізніше 05.01.2016 року не виконано, обєкт до передачі у визначений термін не був підготовлений, стан обєкту не відповідав умовам використання за цільовим призначенням (не забезпечено газове опалення, не здійснено підготовку для підєднання до електричних мереж), була відсутня належна інформація про наміри і строки усунення перешкод для передачі обєкту орендарю. З огляду на такі обставини позивач був змушений з метою забезпечення діяльності товариства продовжити найм іншого приміщення, внаслідок чого необхідність орендувати приміщення, що належить відповідачу, відпала. Орендодавця було повідомлено про розірвання договору оренди на підставі ст. 766 Цивільного кодексу України та предявлено вимогу про повернення суми авансу, яка ґрунтується на умовах договору, зокрема, п. 13.9.

Відповідач проти позову заперечив. Стверджує про повне виконання ним своїх зобовязань по підготовці приміщення до передачі орендарю, зокрема, проведення косметичного ремонту, підготовку документів для укладення договорів електропостачання та газопостачання до обєкту безпосередньо з орендарем. Недотримання строку передачі приміщення, за твердженням відповідача, відбулось з вини представника орендаря, який відтермінував прийняття приміщення, а в наступному повідомив про його усунення від керування підрозділом в м. Мукачево та відмову нового керівництва від оренди приміщення. Посилаючись на умову пункту 14.2 договору оренди, наголошує, що грошові кошти, сплачені за грудень 2016 року, є гарантією виконання орендарем взятих на себе зобовязань по договору в розумінні

ст. ст. 570, 571 Цивільного кодексу України, тобто являються завдатком. Оскільки саме ТОВ „Продмаркет плюс в односторонньому порядку відмовилося від приймання приміщення, то сплачений завдаток залишається у ТОВ „Будмедіндустрія. Наголошує на нормі ст. 766 ЦК України, яка регламентує питання відмови наймача від договору найму та передбачає можливість відшкодування збитків, а не повернення орендної плати, сплаченої авансом.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Між товариством з обмеженою відповідальністю „Будмедіндустрія як орендодавцем та товариством з обмеженою відповідальністю „Продмаркет плюс як орендарем 24.12.2015 року був укладений договір оренди № Ф-134/15, відповідно до якого орендодавець зобовязався передати орендарю в тимчасове платне користування нежитлові приміщення, розташовані за адресою м. Мукачеве, вул. І.Франка, 134 загальною площею 1397,8 кв. м згідно переліку, наведеного у ст. 2 договору.

Умовами договору передбачено, що приміщення передається орендареві в строк не пізніше 05 січня 2016 року (ст. 4.1), акт приймання передачі приміщення складається і підписується сторонами на дату фактичної передачі приміщення (ст. 4.2).

Сторонами узгоджено, що розмір орендної плати за один місяць становить 29109 грн. До орендної плати за приміщення включено вартість водопостачання та користування прибудинковою територією; орендна плата не включає вартості комунальних платежів ( крім плати за водопостачання) п.13.2,13.3 договору.

Пунктом 13.4 договору сторони погодили порядок внесення орендних платежів та встановили, що орендна плата сплачується орендарем щомісячно авансом не пізніше 10-го числа оплачуваного місяця.

Статтею 14 договору погоджено, що незалежно від того, як це визначено іншими положеннями договору, орендар зобовязаний сплатити орендну плату за перший і останній місяці (з розрахунку повного місяця) терміну оренди в наступному порядку: в день підписання договору оренди сплачується орендна плата за грудень 2016 року, до дня підписання акту приймання передачі сплачується орендна плата за січень 2016 року. Грошові кошти, сплачені за грудень 2016 року, є гарантією виконання орендарем взятих на себе зобовязань по договору в розумінні статей 570, 571 Цивільного кодексу України та зараховуються в орендну плату за останній місяць оренди.

Згідно п. 13.9 договору узгоджено, що сплачена авансом орендна плата у разі дострокового припинення договору коригується на кількість відсутніх днів у відповідному місяці і підлягає поверненню в розмірі її невикористаної частини, за умови, що всі грошові зобовязання орендаря, строк виконання яких наступив, виконані.

На виконання умови договору про здійснення авансового платежу орендар платіжним дорученням № 26 від 29.12.2015 року сплатив орендодавцю суму 29109 грн. як оплату оренди приміщення по рахунку 56 від 25.12.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, передача обєкту оренди у термін, визначений договором, не відбулась. Листом № 37 від 21.01.2016 року ТОВ „Продмаркет плюс звернулося до ТОВ „Будмедіндустрія з вимогою про повернення сплаченої суми, оскільки приміщення, які є обєктом оренди, не передані, пояснень про причини невиконання зобовязань орендодавцем та строків усунення порушень не надано, тому, користуючись нормою ст. 766 ЦК України, орендар вирішив відмовитись від договору. У звязку з припиненням дії договору оренди внаслідок відмови орендаря просив повернути раніше сплачену суму авансу.

Проведеним судом аналізом положень чинного законодавства та умов укладеного сторонами договору оренди встановлено наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 766 Цивільного кодексу України, яка регламентує правові наслідки непередання майна наймачеві, у разі, якщо наймодавець не передає наймачеві майно, наймач має право за своїм вибором: 1) вимагати від наймодавця передання майна і відшкодування збитків, завданих затримкою; 2) відмовитися від договору найму і вимагати відшкодування завданих йому збитків.

Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України одним з видів забезпечення зобовязання є завдаток.

За нормою ст. 570 Цивільного кодексу України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Як вбачається з пункту 14.2 договору грошові кошти, сплачені як орендна плата за грудень 2016 року, є гарантією виконання орендарем його зобовязань за договором, посиланням на ст. ст. 570, 571 ЦК України ці кошти визначені як завдаток.

Отже, сплатою спірної суми гарантоване виконання орендарем його зобовязань по своєчасному і повному внесенню орендних платежів.

Статтею 571 ЦК України врегульовано питання про правові наслідки порушення або припинення зобовязання, забезпеченого завдатком. Зокрема, визначено, що у разі, якщо порушення зобовязання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора; якщо порушення зобовязання сталося з вини кредитора, він зобовязаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості. Частиною 3 ст. 571 ЦК України передбачено, що у разі припинення зобовязання до початку його виконання або внаслідок неможливості його виконання завдаток підлягає поверненню.

Судом встановлено, що зобовязання орендаря по сплаті орендних платежів припинилося до початку його виконання у звязку з неотриманням обєкту оренди у користування і наступною відмовою орендаря від договору оренди.

З огляду на викладене, сплачена орендарем сума 29109 грн. підлягає поверненню, позов належить задоволити.

Посилання відповідача на обставини, які, на його думку, свідчать про вину позивача у неотриманні ним орендованих приміщень, судом до уваги не прийняті як документально не підтверджені. Крім того, спірний платіж, за змістом укладеного сторонами договору, гарантував виконання орендарем зобовязань саме по сплаті орендних платежів, а не зобовязання прийняти обєкт оренди.

Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. на підставі ст. 49 ГПК України слід віднести на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Будмедіндустрія (Закарпатська обл., м. Мукачеве, пл. Миру, 10 12, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Продмаркет плюс (м. Київ, вул. Куренівська, 14-Б, ) попередньо сплачену суму 29109 (двадцять девять тисяч сто девять) грн. та 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. на повернення судового збору.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06.06.2016 року.

Суддя В.В. Мокану