ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року Справа № 902/1538/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Демидової А.М. (доповідач у справі),
суддів:Воліка І.М., Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
на рішення та постановугосподарського суду Вінницької області від 11.01.2016 Рівненського апеляційного господарського суду від 22.03.2016
у справі№ 902/1538/15 господарського суду Вінницької області
за позовомПриватного малого підприємства "Павлін"
до1. Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (відповідач-1); 2. Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" в особі Вінницького відділення АТ "УкрСиббанк" (відповідач-2)
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1. ОСОБА_4 (третя особа-1); 2. ОСОБА_5 (третя особа-2)
провизнання припиненими зобов'язань,
за участю представників:
від позивачаШиманський В.М.
від відповідача-1Мостепанюк В.І., Ханович К.В.
від відповідача-2не з'явився
від третьої особи-1не з'явився
від третьої особи-2не з'явився
ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року Приватне мале підприємство "Павлін" (далі - ПМП "Павлін") звернулося до господарського суду Вінницької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (далі - ПАТ "Дельта Банк") про: визнання припиненими зобов'язань позивача за кредитним договором № 0 від 07.11.2006, укладеного між ПМП "Павлін" та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (далі - АКІБ "УкрСиббанк"), право вимоги за яким перейшло до ПАТ "Дельта Банк", в частині заборгованості за кредитом в загальному розмірі 4 798 270,82 грн.; визнання припиненим договору іпотеки від 09.11.2006, укладеного між ПМП "Павлін" та АКІБ "УкрСиббанк", право вимоги за яким перейшло до ПАТ "Дельта Банк", посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Конюк В.О., зареєстрованого в реєстрі за № 4179.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 24.12.2015 у справі № 902/1538/15 залучено до участі у справі в якості іншого відповідача Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" (далі - ПАТ "УкрСиббанк") в особі Вінницького відділення АТ "УкрСиббанк".

Рішенням господарського суду Вінницької області від 11.01.2016 у справі № 902/1538/15 (суддя Тварковський А.А.) позов ПМП "Павлін" задоволено повністю.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 (колегія суддів у складі: Розізнана І.В. - головуючий, Грязнов В.В., Мельник О.В.) рішення господарського суду Вінницької області від 11.01.2016 у справі № 902/1538/15 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Вінницької області від 11.01.2016 та постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 у справі № 902/1538/15, ПАТ "Дельта Банк" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувані судові акти та прийняти нове рішення, яким відмовити ПМП "Павлін" у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що оскаржувані судові акти прийняті з порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 17.05.2016 колегією суддів у складі: Демидової А.М. - головуючого (доповідач у справі), Воліка І.М., Шевчук С.Р. прийнято зазначену касаційну скаргу ПАТ "Дельта Банк" до касаційного провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 24.05.2016 о 10 год. 40 хв.

У відзиві на касаційну скаргу ПАТ "Дельта Банк", який надійшов до Вищого господарського суду України 23.05.2016 електронною поштою, позивач проти касаційної скарги заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а рішення господарського суду Вінницької області від 11.01.2016 у даній справі - без змін.

Учасники судового процесу, згідно з приписами ст. 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак відповідач-2 та треті особи не скористалися передбаченим законом правом на участь у розгляді скарги касаційною інстанцією.

Заслухавши представників позивача та відповідача-1, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи із наступного.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 07.11.2006 між АКІБ "УкрСиббанк" (Банк) в особі начальника відділення № 199 Вінницького управління Подільського регіонального департаменту АКІБ "УкрСиббанк" Подолян Л.М. та ПМП "Павлін" (Позичальник) в особі директора ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 0 (далі - Кредитний договір), за умовами якого Банк зобов'язався надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит у формі одного траншу або декількох траншів, але в будь-якому випадку в межах загальної суми кредиту в іноземній валюті, що дорівнює 370 000 шв. франків у порядку та на умовах, визначених цим Договором. Загальна сума кредиту дорівнює еквіваленту 1 486 607,46 грн. за курсом Національного банку України (далі - НБУ) на день укладення Договору.

Відповідно до п. 1.2.2 Кредитного договору Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін не пізніше 06.11.2017.

За умовами Кредитного договору, за використання кредитних коштів за цим Договором встановлюється процентна ставка в розмірі 8,49% річних, якщо не встановлена інша ставка, згідно з умовами цього Договору.

У забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором між АКІБ "УкрСиббанк" та ПМП "Павлін" було укладено договір іпотеки б/н від 09.11.2006, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Конюк В.О., зареєстрований у реєстрі за № 4179 (далі - Договір іпотеки).

Відповідно до п. 1.1 Договору іпотеки в іпотеку передано нерухоме майно: нежитлову будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

08.12.2011 між ПАТ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, що підтверджується випискою з Договору та додатком до Договору.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 29.05.2014 у справі № 127/28858/13-ц за позовом ПАТ "Дельта Банк" до ПМП "Павлін" та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги задоволено; стягнуто солідарно з ПМП "Павлін" та ОСОБА_5 на користь ПАТ "Дельта Банк" 4 798 270,82 грн., що становить заборгованість за кредитним договором від 07.11.2006 № 0 станом на 12.03.2014, у тому числі: заборгованість за кредитом у сумі 3 087 876,42 грн.; пеня за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 110 115,75 грн.; розмір нарахованих відсотків за кредитом в сумі 1 509 232,77 грн.; пеня за несвоєчасне повернення відсотків у сумі 91 045,88 грн.

Також, господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 28.04.2010 між ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4.) та ПАТ "Дельта Банк" в особі заступника начальника Білоцерківського відділення ПАТ "Дельта Банк" Шевченко О.М., яка діяла на підставі довіреності від 01.12.2008, укладено договір № 2630/40/3531банківського вкладу "Зростаючий" у доларах США, на виконання умов якого ОСОБА_4 28.04.2010 вніс у касу Банку вклад готівковими коштами в розмірі 122 995 дол. США, що підтверджується банківською випискою № 10001008 від 28.04.2010.

21.05.2010 між ОСОБА_4 та ПАТ "Дельта Банк" в особі заступника начальника Білоцерківського відділення ПАТ "Дельта Банк" Шевченко О.М., яка діяла на підставі довіреності від 01.12.2008, укладено договір № 2630/40/5409 банківського вкладу "Зростаючий" у доларах США, на виконання умов якого ОСОБА_4 вніс у касу Банку вклад готівковими коштами в розмірі 71 842 дол. США, що підтверджується банківською випискою № 28017449 від 21.05.2010.

Також, 21.05.2010 між ОСОБА_4 та ПАТ "Дельта Банк" в особі заступника начальника Білоцерківського відділення ПАТ "Дельта Банк" Шевченко О.М., яка діяла на підставі довіреності від 01.12.2008, укладено договір № 2630/40/5416 банківського вкладу "Зростаючий" у доларах США, на виконання умов якого ОСОБА_4 вніс у касу Банку вклад готівковими коштами в розмірі 13 750 дол. США, що підтверджується банківською випискою № 28017476 від 21.05.2010.

26.05.2010 між ОСОБА_4 та ПАТ "Дельта Банк" в особі заступника начальника Білоцерківського відділення ПАТ "Дельта Банк" Шевченко О.М., яка діяла на підставі довіреності від 01.12.2008, укладено договір № 2630/40/5472 банківського вкладу "Зростаючий" у доларах США, на виконання умов якого ОСОБА_4 вніс у касу Банку вклад готівковими коштами в розмірі 134 120 дол. США, що підтверджується банківською випискою № 28061017 від 26.05.2010.

Відповідно до пп. 1.1-1.4 вказаних Договорів банківського вкладу Вкладник передає Банку грошові кошти в розмірі та на строк, що визначені Договором, а Банк приймає вклад, сплачує за ним проценти та повертає вклад у встановленому Договором порядку. Вклад залучається на строк з моменту зарахування вкладу на рахунок, зазначений у п. 2.1 Договору. Процентна ставка на суму вкладу становить 9 процентів річних.

Згідно з п. 2.1 Договорів банківського вкладу № 2630/40/3531 від 28.04.2010, № 2630/40/5409 від 21.05.2010, № 2630/40/5416 від 21.05.2010, № 2630/40/5472 від 26.05.2010 Банк відкриває Вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1.

Вказані Договори банківського вкладу є ідентичними, вони укладені між одними і тими ж сторонами, і по них відкритий один спільний вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1.

27.02.2015 між ОСОБА_4 та ПМП "Павлін" укладено договір про відступлення права вимоги б/н (далі - Договір про відступлення права вимоги), відповідно до умов якого ПМП "Павлін" набуває право вимоги до ПАТ "Дельта Банк" на суму 342 707 дол. США, що еквівалентно станом на 27.02.2015 - 9 513 546,32 грн. (згідно з офіційним курсом НБУ станом на 27.02.2015: 1 дол. США/ 27,76 грн.).

Листом-повідомленням ОСОБА_4 звернувся до ПАТ "Дельта Банк", в якому повідомив про те, що між ним та ПМП "Павлін" укладено Договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого ОСОБА_4 відступив ПМП "Павлін" належне йому право вимоги згідно з Договорами банківського вкладу.

09.11.2015 ПМП "Павлін" звернулось до відповідача-1 із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог (вих. № 11 від 09.11.2015), яка зареєстрована за вх. № 3166821. Заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог ПМП "Павлін" також було надіслано цінним листом з описом вкладення на адресу ПАТ "Дельта Банк" (м. Київ, вул. Щорса, 36-Б), яка отримана представником ПАТ "Дельта Банк" 18.11.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштової кореспонденції.

Водночас, судами попередніх інстанцій встановлено, що 02.03.2015 Правління НБУ прийняло постанову № 150 "Про віднесення ПАТ "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних".

Згідно з постановою Правління НБУ від 02.10.2015 № 664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) 02.10.2015 прийнято рішення № 181 "Про початок здійснення процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку", відповідно до якого розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Дельта Банк" та призначено уповноважену особу Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирова В.В. строком на 2 роки з 05.10.2015 до 04.10.2017 включно.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, з урахуванням положень ст.ст. 512, 513, 514, ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), виходив з того, що ПМП "Павлін" на підставі Договору про відступлення права вимоги стало вкладником банку, набуло прав та обов'язків сторони (кредитора) за Договорами банківського вкладу та одночасно є зобов'язаною особою за Кредитним договором, право вимоги за яким перейшло до ПАТ "Дельта Банк" згідно з договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011.

Також, суди попередніх інстанцій дійшли висновків, що вимоги ПАТ "Дельта Банк" до ПМП "Павлін" за Кредитним договором та вимоги ПМП "Павлін" до ПАТ "Дельта Банк" за договорами банківського вкладу № 2630/40/3531 від 28.04.2010, № 2630/40/5409 від 21.05.2010, № 2630/40/5416 від 21.05.2010 та № 2630/40/5472 від 26.05.2010 є зустрічними і однорідними (грошовими) вимогами, оскільки ПМП "Павлін" є стосовно ПАТ "Дельта Банк" як боржником (за Кредитним договором) так і кредитором (за Договорами банківського вкладу (депозиту)).

З урахуванням викладеного, господарські суди дійшли висновку, що зобов'язання позивача перед відповідачем-1 за Кредитним договором є припиненими у зв'язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог на підставі ст. 601 ЦК України, ст. 203 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При цьому, суд апеляційної інстанції вказав, що за Кредитним договором не здійснювалось заміни застави, кошти перебували на депозитному рахунку ПМП "Павлін" на дату початку процедури ліквідації Банку, а договірне списання коштів з рахунку передбачено умовами Кредитного договору (п. 10.1 договору).

Крім того, апеляційний господарський суд зазначив, що ПМП "Павлін" стало стосовно ПАТ "Дельта Банк" як боржником (за Кредитним договором), так і кредитором (за Договорами банківського вкладу (депозиту)) до початку виведення Фондом Банку з ринку, так як лише 02.03.2015 Правління НБУ прийняло постанову № 150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", тоді як Кредитний договір було укладено 07.11.2006, а Договір про відступлення права вимоги - 27.02.2015.

Також, апеляційний господарський суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що Договір іпотеки є припиненим на підставі ст.ст. 3, 17 Закону України "Про іпотеку" у зв'язку із припиненням основного зобов'язання.

Водночас, суд апеляційної інстанції відхилив посилання відповідача-1 на зміну розміру заборгованості за Кредитним договором, з огляду на положення п. 2 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

При цьому, як зазначив апеляційний господарський суд, даною статтею встановлено, що з дня початку процедури ліквідації банку зупиняються усі можливі нарахування по кредитному договору.

Проте, висновки судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог є передчасними, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони (ч. 3 ст. 203 ГК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно зі ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

За ст.ст. 514, 515 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Відповідно до п. 1.8 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління НБУ від 12.11.2003 № 492 (далі - Інструкція), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського рахунку поточні рахунки, за договором банківського вкладу - вкладні (депозитні) рахунки. Вкладний (депозитний) рахунок - це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей, що передаються клієнтом в управління на встановлений строк або без зазначення такого строку під визначений процент (дохід) і підлягають поверненню клієнту відповідно до законодавства України та умов договору.

Виходячи із викладеного, вкладні (депозитні) рахунки відкриваються на конкретну особу за умови надання відповідних документів, а можливості зміни власника рахунка Інструкцією не передбачено (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.04.2016 у справі № 910/8058/15-г).

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій не надали належної правової оцінки спірним правовідносинам з урахуванням наведених положень законодавства та дійшли передчасного висновку про можливість зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі ч. 1 ст. 601 ЦК України.

Крім того, відповідно до положень п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (в редакції Закону України від 16.07.2015 № 629-VIII, який набрав чинності 12.08.2015) з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що: за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку; кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Між тим, господарським судом першої інстанції не досліджувалось питання відносно дотримання при зарахуванні зустрічних однорідних вимог приписів п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" щодо перебування коштів на поточних та/або депозитних рахунках боржника на дату початку процедури виведення Фондом Банку з ринку.

У свою чергу, апеляційний господарський суд, зазначивши, що кошти перебували на депозитному рахунку ПМП "Павлін" на дату початку процедури ліквідації Банку, не вказав при цьому, якими належними та допустимими доказами відповідно до положень ст.ст. 32-34 ГПК України підтверджуються ці обставини.

Також, судами попередніх інстанцій не встановлено, чи передбачено умовами договорів, укладених між боржником і Банком, договірне списання зі спірного вкладного (депозитного) рахунку відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відтак, суди дійшли передчасного висновку про наявність передумов, визначених законом, для проведення зарахування зустрічних однорідних вимог.

Крім того, слід зазначити про помилковість висновків апеляційного господарського суду про те, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (за яким з дня початку процедури ліквідації банку діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси) з дня початку процедури ліквідації банку зупиняються усі можливі нарахування по кредитному договору.

Так, зазначений висновок зроблено без урахування положень п. 41 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до якого нарахування відсотків, комісійних, штрафів, інших очікуваних доходів за активними операціями банку може припинятися у терміни, визначені договорами з клієнтами банку у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси.

При цьому, наведені правові норми не містять імперативного припису щодо припинення банком відповідних нарахувань з дня початку процедури ліквідації банку.

Таким чином, висновки судів попередніх інстанцій про визнання припиненими зобов'язань позивача за Кредитним договором та визнання припиненим Договору іпотеки є передчасними.

Враховуючи встановлені ст. 1117 ГПК України межі перегляду справи в касаційній інстанції, які не дають права касаційній інстанції встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, оскаржувані судові акти підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене у даній постанові, вжити всі передбачені чинним законодавством заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, дати належну правову оцінку зібраним у справі доказам, доводам та запереченням учасників судового процесу і, в залежності від встановленого та відповідно до вимог закону, вирішити спір.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задовольнити частково.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 22.03.2016 та рішення господарського суду Вінницької області від 11.01.2016 у справі № 902/1538/15 скасувати.

Справу № 902/1538/15 передати на новий розгляд до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.М. Волік

С.Р. Шевчук