ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.05.16р. Справа № 904/2308/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯБЛУНЕЦЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-КАПІТАЛ"

про стягнення 272 650,52 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. № 15/05 від 12.04.16р.

Відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просив стягнути з Відповідача 256 500,00 грн. основного боргу, 15 145,04 грн. пені, 1 005,48 грн. 3 % річних, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

18.05.16р. від Позивача надійшло уточнення до позовної заяви, в якому Позивач просить стягнути з Відповідача 251 655,00 грн. основного боргу, 28 948,12 грн. пені, 3 038,40 грн. 3 % річних.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав. Про розгляд справи Відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №74 3.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розгляд справи відкладався.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

26.01.16р. сторонами укладено Договір поставки № 26/01-16 (далі Договір), за п. 1.1 якого Постачальник (Позивач) зобов'язався доставити і передати на умовах та у встановлені цим Договором строки продовольчу та (або) непродовольчу продукцію (далі Товар) у власність Покупця, а Покупець (Відповідач) прийняти Товар у власність і оплатити його на умовах цього Договору.

Пунктом 2.1. Договору погоджено, що поставка Товару Покупцю здійснюється однією або окремими партіями силами (в т.ч. транспортом) та за рахунок Постачальника на підставі прийнятих Постачальником до виконання Замовлень Покупця.

Відповідно до п.2.3. Договору Замовлення Покупця оформлюється на підставі даних Специфікації та повинне містити усі нижче передбачені дані:

- номер Замовлення;

- дату подачі Замовлення;

- дату поставки;

- найменування та адресу пунктів поставки торгової мережі Покупця або інший пункт поставки Товару;

- найменування, асортимент і кількість товару.

Згідно з п.5.6. Договору оплата за кожну попередню партію Товару здійснюється Покупцем в день доставки наступної партії Товару згідно Специфікації, але не пізніше 10 днів після прийняття Товару, якщо інше не вказано у Специфікації. Оплата здійснюється в національній грошовій одиниці України шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника. Оплата за останню партію Товару здійснюється протягом 10 банківських днів з дати останнього постачання Товару.

Пунктом 8.4. Договору встановлено, що за порушення строків оплати Товару, встановлених цим Договором, Постачальник має право на стягнення з Покупця штрафу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного зобовязання за кожен день прострочення.

За даними Позивача, на виконання договірних зобовязань, він поставив Відповідачеві товар на суму 251 655,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000007 від 28.01.16р. на суму 251 655,00 грн., двостороннім актом звіряння взаєморозрахунків від 26.02.16р. Інших поставок Позивач не здійснював. Відповідач одержаний Товар в обумовлений Договором строк не оплатив.

На прострочений борг Відповідача Позивач нарахував та просить стягнути, з урахуванням уточнень пеню у розмірі 28 948,12 грн. за період з 09.02.16р. по 17.05.16р., 3 % річних у розмірі 3 038,40 грн. за період з 09.02.16р. по 17.05.16р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми.

Перевіривши доводи Позивача та умови Договору, суд бере до уваги, що передбачений п. 8.4. Договору штраф за порушення строків оплати Товару, за своєю правовою природою є пенею.

Перевіривши розрахунки Позивача, суд встановив, що за період прострочення з 09.02.16р. по 28.03.16р. (49 днів а не 73, як зазначив у своїй заяві Позивач) пеня становить 14 824,27 грн., за період з 22.04.16р. по 17.05.16р. пеня становить 6 793,31 грн., 3% річних за період прострочення з 09.02.16р. по 17.05.16р. 2 042,12 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 251 655,00 грн. основного боргу, 21 617, 58 грн. пені, 2 042,12 грн. 3 % річних, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-КАПІТАЛ", 50029, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Ногіна, буд. 21, приміщення 1, (код 218 822 05) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЯБЛУНЕЦЬКЕ ХЛІБОПРИЙМАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО", 11250, Житомирська область, Ємільчинський район, смт Яблунець, вул. Героїв України, 81, (код 009 540 30) 251 655,00 грн. боргу, 21 617,58 грн. пені, 2 042,12 грн. 3 % річних , 4 129,95 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено ______________