ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07 червня 2016 р. Справа № 903/360/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Силком"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Дар" в особі структурного підрозділу "Агро-Дар"

про стягнення 12 243,00 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_1, дов.№8 від 04.04.2016 року

від відповідача: н/з

Права та обов 'язки учаснику судового процесу роз 'яснені відповідно до ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть: Позивач ТзОВ «Силком» ставить вимогу стягнути з відповідача ТзОВ «Агро-Дар» 12 243 грн., з них 6482,24 грн. заборгованості, 534,85 грн. інфляційних та 412,91 грн. 3% річних.

При обґрунтуванні заявленої вимоги вказує, що позивачем було надано відповідачу послуги по виконанню ремонтних робіт автомобіля на загальну суму 6982,24 грн., що підтверджено актами здачі-прийняття робіт (надання послуг); оплата яких проведена на суму 500 грн.; заборгованість по оплаті склала 6482,36 грн., на яку 03.04.2014 року була направлена претензія, яка залишена відповідачем без задоволення; на суму боргу нараховано інфляційні та 3% річних відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідач пояснень по суті заявлених позивачем вимог суду не надав, свого представника в судове засідання не направив, про розгляд справи був повідомлений належним чином 02.06.2016 року, що підтверджено повідомленням про вручення ухвали суду від 30.05.2016 року.

За даних обставин підстави відкладення розгляду справи відсутні і суд розглядає спір за наявними в справі матеріалами відповідно до положень ст.75 ГПК України.

З матеріалів справи, пояснень представника позивача вбачається, що згідно актів здачі-прийняття робіт №РН-0000412 від 14.11.2013 року, №РН-0000383 від 21.10.2013 року, №РН-0000394 від 30.10.2013 року ТзОВ «Силком» надало ТзОВ «Агро-Дар» послуги по виконанню ремонтних робіт автомобілів ГАЗ-3302 (а.с.13-15). Дані акти від виконавця підписав ОСОБА_2, від замовника ОСОБА_3, який діяв на підставі довіреностей №203 від 14.11.2013 року, №180 від 11.10.2013 року, №194 від 29.10.2013 року (а.с.13-15 зі зворотної сторони).

Загальна вартість виконаних робіт по зазначених актах становить 6982,24 грн.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Між сторонами по справі виникли зобовязання, що випливають з договорів про надання послуг та регулюються гл.63 ЦК України.

Так, за ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За ч.1 ст.903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) обумовлена вартість робіт (послуг), яка складає 6982,24 грн.

Згідно платіжного доручення №12899 від 14.11.2013 року відповідач перерахував ТзОВ «Силком» 500 грн. за ремонт автомобіля, заборгованість по оплаті склала 6482,36 грн.

03.04.2014 року за №8 відповідачу направлена претензія на оплату заборгованості в сумі 6482,36 грн., яка отримана відповідачем 09.04.2014 року, що підтверджено повідомлення про вручення №258 (а.с.12).

За загальними нормами ст.193 ГК України, ст.526 ЦК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ч.2 ст.530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що відповідач вимогу (претензію) на оплату заборгованості отримав 09.04.2014 року, строк по оплаті послуг настав 17.04.2014 року.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За частиною 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача сума інфляційних нарахувань з квітня 2014 року по квітень 2016 року складає 5347,85 грн., 3% річних з 10.04.2014 року по 23.05.2016 року 412,91 грн.

Водночас, враховуючи настання строку оплати згідно вимоги позивача період прострочки слід рахувати з 17.04.2014 року по 23.05.2016 року, тобто за 768 днів і сума 3% річних з врахуванням даного періоду складає 409,18 грн.

Враховуючи те, що заборгованість в сумі 6482,24 грн. підтверджена матеріалами справи вимога позивача в даній частині підтверджена і підлягає задоволенню.

Вимога про стягнення інфляційних та відсотків річних підлягає задоволенню відповідно в сумі 5347,85 грн. та 409,18 грн.

Оскільки спір до розгляду суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 1377,58 грн. слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд України,-

ВИРІШИВ:

1.Позов задоволити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Дар» в особі структурного підрозділу «Агро-Дар» (43001, м.Луцьк, вул.Володимирська, 55, ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Силком» (43000, м.Луцьк, пр..Молоді, 10а/135, , п/р3001 в ВГРУ «Приватбанк», МФО 303440) 12 239,27 грн., з них 6482,24 грн. заборгованості, 5347,85 грн. інфляційних, 409,18 грн. 3% річних, а також 1377,58 грн. витрат по оплаті судового збору.

3.В решті позову відмовити.

4.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено

09.06.2016

Суддя С. В. Костюк