РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2016Справа №910/28164/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Коллонейд Україна»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Штраус Україна», Товариство з обмеженою відповідальністю «ТіЕлСі Логістик»

про стягнення 1107487,82 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Москаленко Т.А. (представник за довіреністю);

від відповідача 1: ОСОБА_4 (представник за довіреністю);

від відповідача 2: не з'явився;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: Фокін О.В. (представник за довіреністю);

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ з іноземними інвестиціями «Страхова компанія «К'Ю БІ І Україна» звернулось до суду з позовом до ТОВ «ТіЕлСі Логістик» про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 1107487,82 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачем на виконання умов договору добровільного страхування вантажів №CRG0025908, укладеного з ТОВ «Штраус Україна» у зв'язку з настанням страхового випадку (невстановлені особи таємно заволоділи товарно-матеріальними цінностями у вигляді вантажу чаю та кави) здійснено виплату третій особі - ТОВ «Штраус Україна» 1107487,82 грн. страхового відшкодування.

Враховуючи те, що між ТОВ «ТіЕлСі Логістик та ТОВ «Штраус Україна» укладено договір транспортного експедирування від 02.07.2014, у відповідності до умов якого експедитор прийняв на себе зобов'язання по збереженню вантажу, позивач просив стягнути з ТОВ «ТіЕлСі Логістик» 1107487,82 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

В ході розгляду справи, у зв'язку зі зміною найменування позивача, ухвалою суду від 25.02.2016 найменування позивача змінено на ПрАТ «Страхова компанія «Коллонейд Україна».

Також за заявою позивача, ухвалою суду від 24.03.2016 проведено заміну неналежного відповідача на належних ФОП ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2

В уточненій позовній заяві. У зв'язку із заміною відповідачів, позивач просить стягнути вказану суму виплачено страхового відшкодування солідарно з відповідачів, які є перевізниками застрахованого вантажу відповідно до укладених договорів перевезення між відповідачами та експедитором - ТОВ «ТіЕлСі Логістик». При цьому вказав, що оскільки між ТОВ «ТіЕлСі Логістик» та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір перевезення, відповідно до умов якого перевізник - ФОП ОСОБА_1 взяв на себе відповідальність за збереження вантажу та в подальшому уклав договір перевезення з ФОП «ОСОБА_2, відповідальними за втрату вантажу є обидва перевізники і враховуючи неподільність предмета зобов'язання, просив стягнути вказану суму страхового відшкодування з відповідачів у солідарному порядку.

Відповідач - ФОП ОСОБА_1 проти позову заперечував, вказуючи, що він є експедитором, а не перевізником, перевізником є ФОП ОСОБА_2, яким ФОП ОСОБА_1 уклав відповідний договір перевезення. Враховуючи викладене, вказав, що положеннями ст..924 ЦК України та Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів (Конвенція) відповідальність за збереження вантажу покладено саме на первізника, яким є ФОП ОСОБА_2, відповідно сума страхового відшкодування, сплачена позивачем, підлягає стягненню з відповідача ФОП ОСОБА_2

Просив відмовити у задоволенні позову.

Відповідач - ФОП ОСОБА_2 представника у судове засідання не направив, відзиву на позовну заяву не надав, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Представник третьої особи - ТОВ «ТіЕлСі Логістик» вказав, що оскільки нормами ЦК України та Конвенції відповідальність за збереження вантажу покладено на перевізника, в якості якого ТОВ «ТіЕлСі Логістик залучило ФОП ОСОБА_1, який в подальшому залучив до перевезення вантажу ФОП ОСОБА_2, вказані особи є відповідальними за втрату вантажу.

ТОВ «Штраус Україна» представника у судове засідання не направило, відзиву на позовну заяву не надало, про час та місце судового розгляду повідомлене належним чином.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.11.2014 між ПрАТ «СК «К'ЮБІ І Україна» (страховик) та ТОВ «Штраус Україна» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування вантажів №CRG0025908, за умовами якого застраховано вантаж, зокрема кава та чай з лімітом відповідальності страховика в сумі 1400000 грн., що перевозиться в тому числі вантажним автомобільним транспортом за маршрутом Струніно (Росія) - Вишневе (Україна) по страховим випадкам - втрата, знищення або пошкодження застрахованого майна, внаслідок раптових та непередбачуваних зовнішніх фізичних подій, які мають ознаки ймовірності та випадковості настання.

В подальшому, 02.07.2014 між ТОВ «Штраус Україна» (замовник) та ТОВ «ТіЕлСі Логістик» (експедитор) було укладено договір транспортного експедирування від 02.07.2014, відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого експедитор зобов'язався за винагороду, за дорученням та за рахунок замовника організувати виконання визначених договором транспортно-експедиторських послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу в міжнародному, міському та міжміському сполученні, надалі послуги, а замовник зобов'язався прийняти та оплатити послуги пов'язані з перевезенням вантажу на умовах, визначених цим договором. Відповідно до умов цього договору експедитор надає експедиторські послуги (планування перевезень, підбір та надання необхідного транспорту). Експедитор організовує перевезення вантажів на підставі письмових заявок, що подаються замовником (п. 2.1. договору). Експедитор має право залучити до виконання обов'язків за цим договором третю особу перевізника (пункт 2.4 договору). При залученні Експедитором третіх осіб до виконання своїх зобов'язань за цим договором експедитор зобов'язався нести відповідальність перед замовником за їх дії як за свої власні (пункт 3.1.10 договору).

Відповідно до Контракт-заявки від 10.04.2015 № 065, підписаної замовником - ТОВ «Штраус Україна» та експедитором ТОВ «ТіЕлСі Логістік», останній зобов'язався організувати перевезення вантажу по маршруту: м.Струнино (Росія) - м.Вишневе (Україна), вартість перевезення 11250,00 грн, вантажоотримувач - ТОВ «Штраус Україна», завантаження 14.04.2015.; автомобіль НОМЕР_1 / НОМЕР_2, водій ОСОБА_6

06.11.2014 між ТОВ «ТіЕлСі Логістік» (експедитор) та ФОП ОСОБА_1 (перевізник) укладено договір, згідно якого експедитор, діючи від імені та за рахунок замовника, згідно договору транспортного експедирування, залучає третю сторону, Перевізника, для доставки вантажів автомобільним транспортом в міжнародному сполученні. Перевізник доставляє заявлені вантажі, а експедитор оплачує послуги перевізника із коштів замовника на узгоджених умовах Договору.

За умовами п.п. 2.1., 2.1. договору експедитор зобов'язаний не менше ніж чим, за 48 год. до дати завантаження надати перевізнику оригінал або факсимільну копію контракт-заявки на здійснення міжнародного перевезення вантажу в довільній формі з вказівкою наступної інформації: маршрут; найменування вантажу; вага і об'єм вантажу (на один автомобіль); митне оформлення; кількість автомобілів; дата та час завантаження; термін доставки; адреса завантаження; фірма відправник; контактна особа при завантаженні і його телефон; адреса відвантаження; контактна особа при відвантаженні і його телефон; найменування кордонного переходу; вартість послуг в грн.; умови оплати; додаткові умови (вантаж в складі збірного при необхідності).

Перевізник зобов'язаний забезпечити подачу під завантаження транспортного засобу, придатного для здійснення міжнародних перевезень, що відповідає вимогам контракт-заявки, а також в узгоджені сторонами терміни (п. 3.1. договору). Пунктами 3.4, 3.7, 3.8 договору сторони погодили, що Перевізник зобов'язується доставити довірений вантаж в пункт призначення і видати його співробітникові вантажоодержувача, вказаному в товарно-транспортній накладній (CMR), та нести всі ризики, пов'язані з перевезенням вантажу перед Вантажовідправником (Вантажоодержувачем) та третіми особами. Пунктом 5.10 вказаного договору визначено, що у разі пошкодження, втрати або повної загибелі вантажу з вини перевізника останній несе відповідальність перед власником вантажу в сумі пошкодженого вантажу по цінах, вказаних в інвойсі, а так само вартість його митного очищення і інших витрат згідно Конвенції про договір міжнародного перевезення вантажів (Женева, 1956р.).

На виконання вказаного договору 10.04.2015 між ТОВ «ТіЕлСі Логістік» (Експедитор) та ФОП ОСОБА_1 (перевізник) було підписано контракт-заявку №065, за умовами якої Перевізник зобов'язався доставити вантаж по маршруту: Росія, Володимирська обл., Олександрівський район, м. Струнино, вул. Толстого, 2а (відправник ТОВ «Ле кафе Солувел рус») - Україна, Київська обл., м. Вишневе, вул. Київська, 8, отримувачем вантажу є ТОВ «Штраус Україна»; найменування вантажу кава, чай; вага 20 т; вартість послуг 10000,00 грн.; автомобіль НОМЕР_1 / НОМЕР_2, водій ОСОБА_6

Також, як встановлено судом, 09.04.2015 між ФОП ОСОБА_1. (експедитор) та ФОП ОСОБА_2 (виконавець) укладено Договір на транспортно-експедиційні послуги з перевезення вантажів автомобільним транспортом, згідно умов якого виконавець надає транспортні послуги з перевезення вантажів, а експедитор приймає та здійснює оплату з коштів, отриманих від замовника виконану роботу. Також 09.0.2015 сторони підписали договір-доручення (заявку) на транспортно-експедиторське обслуговування, за умовами якої ФОП ОСОБА_2 зобов'язався здійснити перевезення вантажу: сухі напої, 20 т; маршрут: Росія, Володимирська обл., Олександрівський район, м. Струнино, вул. Толстого, 2а - Україна, Київська обл., м. Вишневе, вул. Київська, 8; вартість перевезення 9000,00 грн., протягом 6-7 днів по оригіналам документів, автомобіль НОМЕР_1 / НОМЕР_2, водій ОСОБА_6, дата завантаження - 14.04.2015р. (м. Струнино Владимирская обл., Росія), строк доставки до 17.04.2015р. м.Вишневе, Київська обл., Україна).

Відповідно до інформації, що міститься в наявній в матеріалах справи міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) від 14.04.2015 вантаж було завантажено та ФОП ОСОБА_2 прийнято до перевезення.

З пояснень представників сторін та матеріалів справи вбачається, що по шляху прямування 15.04.2015, під час руху по території Російської Федерації, м. Брянськ автомобіль НОМЕР_2 разом із вантажем та документами було викрадено, у зв'язку з чим водій ОСОБА_6 звертався з відповідною заявою до правоохоронних органів Російської Федерації, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією постанови слідчого слідчого відділу СУУМВС Росії по м. Брянську №031904 від 21.04.2015 про порушення кримінальної справи та прийняття її до провадження.

Крім того, по факту викрадення вказаного вантажу Деснянським районним управлінням ГУ МВС України в м. Києві відкрито кримінальне провадження №000490.

Позивачем вказаний випадок крадіжки вантажу визнано страховим випадком та визначено суму виплати вантажоодержувачу (страхувальнику) страхового відшкодування в розмірі 1107487,82 грн., що підтверджується Актом-Релізом № від 25.08.2015, підписаним як позивачем так і ТОВ «Штраус Україна».

Відповідно до вказаного акту, позивачем,, платіжним дорученням №000039014 від 01.09.2015 перераховано ТОВ «Штраус Україна» 1107487,82 грн. страхового відшкодування.

Згідно ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно з ч. 1 ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Відповідно до положень ст. 17 Конвенції «Про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» перевізник несе відповідальність за повну чи часткову втрату вантажу або за його ушкодження, що сталися з моменту прийняття вантажу для перевезення і до його доставки, а також за будь-яку затримку доставки. Перевізник звільняється від відповідальності, якщо втрата вантажу, його ушкодження чи затримка його доставки стались внаслідок дій або недогляду позивача, внаслідок інструкцій позивача, не викликаних діями або недоглядом з боку перевізника, внаслідок дефекту вантажу чи внаслідок обставин, уникнути яких перевізник не міг і наслідки яких він не міг відвернути.

Статтею 3 вказаної Конвенції визначено, що для цілей цієї Конвенції, перевізник відповідає за дії і недогляди своїх агентів, службовців та всіх інших осіб, до послуг яких він звертається для виконання перевезення, коли такі агенти, службовці чи інші особи виконують покладені на них обов'язки, як за власні дії і недогляди.

Як вбачається зі змісту договору від 06.11.2014, укладеному між ТОВ «ТіЕлСі Логістик» (експедитор) та ФОП ОСОБА_1 (перевізник) вказаний договір за своєю правовою природою є договором перевезення, а не договором транспортно-експедиційних послуг, оскільки умовами вказаного договору визначено обов'язок ФОП ОСОБА_1 доставити довірений вантаж до місця розвантаження в зазначені в заявці терміни і видати його співробітникові вантажоодержувача.

Разом з тим, перевізник ФОП ОСОБА_1 на власний ризик, з метою безпосереднього виконання вказаного перевезення уклав договір з іншим перевізником ФОП ОСОБА_2, який і був вказаний у товаро-транспортній накладній CMR.

Таким чином, враховуючи те, що умовами договору, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ТіЕлСі Логістик» на відповідача 1 покладено обов'язок доставки товару до місця розвантаження, та не було покладено обов'язку укладення договору перевезення в якості експедитора з іншим перевізником, суд приходить до висновку, що в силу положень ст..924 ЦК України, а також ст.ст. 3, 17 Конвенції, особами, відповідальними за втрату вантажу є обидва перевізники - відповідачі.

Відповідно до ст..541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Враховуючи неможливість визначення частики відповідальності кожного з перевізників окремо, суд приходить до висновку про неподільність предмета зобов'язання та наявність солідарного обов'язку обох перевізників у відшкодуванні шкоди, завданої втратою вантажу.

Отже, оскільки позивачем здійснено виплату страхового відшкодування, до нього в силу вимог ст..993 ЦК України перейшло право вимоги до осіб, винних у заподіянні шкоди в межах виплаченого страхового відшкодування, внаслідок чого підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідачів солідарно суми виплаченого позивачем страхового відшкодування.

Заперечення відповідача 1 щодо укладення між ним та ТОВ «ТіЕлСі Логістик» договору про надання експедиторських послуг, а не договору перевезення спростовуються вищевикладеним. Не приймаються судом також заперечення відповідача 1 щодо необхідності наявності вини відповідача 1 у втраті вантажу для настання відповідальності (п.5.10 договору), оскільки в силу положень Конвенції та ст..924 ЦК України обов'язок доведення відсутності вини покладено на перевізника, внаслідок чого вказане положення договору не відповідає вимогам закону. Доказів відсутності вини у втраті вантажу жодним з перевізників суду не надано.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідачів солідарно у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (07300, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_3) та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (88000, АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_4) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код 25395 (один мільйон сто сім тисяч чотириста вісімдесят сім) грн. 82 коп. затрат по виплаті страхового відшкодування та витрати по сплаті судового збору в сумі 16613 (шістнадцять тисяч шістсот тринадцять) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 01.06.2016

Суддя Я.В. Маринченко