УХВАЛА

01.06.2016Справа № 910/32223/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія

«ІНГО Україна»

До Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»

Про стягнення 4 603,48 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.01.2016 у справі № 910/32223/15 позов задоволено частково та стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» суму страхового відшкодування в розмірі 3 603,48 грн., 953,42 грн. витрат по сплаті судового збору.

08.02.2016 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2016 у справі № 910/32223/15 видано відповідний наказ.

31.05.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Про» звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Про».

Розглянувши матеріали справи, Господарський суд міста Києва встановив:

Рішенням у даній справі стягнуто виплачене позивачем страхове відшкодування збитків власнику пошкодженого автомобіля марки Volkswagen Polo, державний номер НОМЕР_1, внаслідок настання 21.04.2015 ДТП.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч. 1 ст. 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Як вбачається з матеріалів справи 27.04.2016 між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Про» (фактор) було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 5/27-04/2016ФП(1) (далі - договір факторингу).

Відповідно до п. 1.1. договору факторингу в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт передає фактору, а фактор приймає і зобов'язується оплатити клієнтові усі права вимоги за грошовими зобов'язаннями, що перейшли до клієнта, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договорами страхування (далі - регресні вимоги).

Перелік регресних вимог визначено в додатку № 1 до цього договору.

Згідно з п. 1.2. договору факторингу в силу цього договору фактор займає місце клієнта (як кредитора) по всім регресним вимогам клієнта згідно додатку № 1 до договору, у тому числі права одержання від боржників сум основного боргу, відсотків, неустойок у повному обсязі, з моменту оплати вартості переданих вимог згідно п. 4.1. договору.

З додатку № 1 до договору факторингу вбачається, що до фактора перейшло право вимоги за страховим випадком, що стався 21.04.2015 щодо виплаченого відшкодування в розмірі 4 556,90 грн. за пошкодження транспортного засобу Volkswagen Polo, державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до п. 4.1. та п. 4.2. договору факторингу за передані права вимоги до боржника фактор не пізніше 11.05.2016 оплачує 40 815,29 грн.

Як вбачається з матеріалів справи фактор на виконання зазначених умов 05.05.2016 перерахував позивачу кошти в розмірі 40 815,29 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 395.

Отже, матеріали справи свідчать, що позивач передав Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Про» право вимоги, що виникло на підставі рішення суду про стягнення коштів.

Виконання судового рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження». (Відповідна правова позиція відображена у постанові Верховного Суду України № 6/408 від 05.10.2004).

Заміна сторони у виконавчому провадженні передбачена ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» згідно з якою, в разі вибуття однієї із сторін вона може бути замінена її правонаступником в порядку встановленому законодавством.

Відповідно до вказаної статті для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов'язковими в тій мірі, в якій вони були б обов'язкові для сторони, яку правонаступник замінив.

Слід звернути увагу, що інститут заміни сторони в виконавчому провадженні є складовою частиною загального інституту процесуального правонаступництва в порядку статті 25 Господарського процесуального кодексу України.

Так, стаття 25 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Із зазначеного вбачається, що укладення між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Про» договору про надання фінансових послуг факторингу № 5/27-04/2016ФП(1) не суперечить нормам чинного законодавства щодо можливості заміни кредитора у зобов'язанні на стадії виконання рішення суду.

З урахуванням вищезазначеної норми, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для здійснення процесуального правонаступництва позивача - Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Про».

Керуючись ст. ст. 25, 86 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Про» задовольнити.

2. Здійснити процесуальне правонаступництво позивача - Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Про».

3. Стягувачем у виконавчому провадженні по виконанню рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2016 у справі № 910/32223/15 вважати Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Факторинг Про» (36008, м. Полтава, вул. Ветеринарна, 22, ).

СуддяВ.В.Сівакова