РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2016Справа №910/27190/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про стягнення 42 453,07 грн.

Суддя О.С. Комарова

Представники сторін:

від позивача: Слюсар С.В. (представник за довіреністю)

від відповідача: Єршова С.В. (представник за довіреністю)

В судовому засіданні 07 червня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування", звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", про стягнення в сумі 42 453,07 грн. відповідно до договору на транспортування природного газу трубопроводами від 30.01.2014 року № 14-118-ПР.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 року (суддя Підченко Ю.О.) у справі № 910/27190/15 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування основний борг у сумі 42 453,07 грн. та судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 року у справі № 910/27190/15 - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.03.2016 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено, постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 року та рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 року у справі № 910/27190/15 скасовано, а справу № 910/27190/15 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

В постанові від 22.03.2016 року Вищий господарський суд України зазначив, що судами не спростовані доводи відповідача про те, що оплата протранспортованого газу може бути здійснена лише після підписання актів обліку обсягів розбалансування природного газу та додаткового укладення договору купівлі-продажу обсягів, що відповідають негативному розбалансуванню. При цьому, враховуючи, що жодних доказів, якими б сторони взаємно документально оформили обсяг розбалансування та, відповідно, підтвердили б, що протранспортований позивачем газ належить до ресурсів відповідача, матеріали справи не містять, висновки попередніх судових інстанцій про задоволення позову є передчасними.

Відповідно до розпорядження від 04.04.2016 року керівника апарату Господарського суду міста Києва після повернення матеріалів справи з Вищого господарського суду справу № 910/27190/15 скеровано для здійснення повторного автоматичного розподілу, в результаті якого згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями її передано для подальшого розгляду судді Комаровій О.С.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2016 року прийнято справу № 910/27190/15 до провадження та призначено розгляд справи на 19.04.2016 року.

В судовому засіданні 19.04.2016 року оголошено перерву до 17.05.2016 року.

Ухвалою суду від 17.05.2016 року судом, за клопотанням представників сторін, у відповідності до положень ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів, в судовому засіданні оголошено перерву до 07.06.2016 року.

В судове засідання 07.06.2016 року представники сторін з'явились. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та дав пояснення по суті спору. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2014 між Публічним акціонерним товариством "Укргазвидобування" (надалі - позивач, виконавець) та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (надалі - відповідач, замовник) було укладено договір на транспортування природного газу трубопроводами № 14-118-ПР (надалі - договір), з урахуванням підписаних обома сторонами протоколів розбіжностей від 11.02.2014 року та 26.02.2014 року, відповідно до п. 1.1. якого, виконавець зобов'язується надати замовнику послуги з транспортування трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (ГРС), а замовник зобов'язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору.

За умовами п. 2.4. договору, виконавець приймає газ від замовника на пунктах приймання-передачі газу в трубопроводи та здійснює його транспортування по території України до ГРС, де передає газ замовнику в загальному потоці в газорозподільні мережі.

В пункті 3.1. договору визначено, що послуги з транспортування газу оформлюються виконавцем і замовником актами наданих послуг з транспортування газу трубопроводами (далі - акти наданих послуг). У випадку, якщо замовник та/або його споживачі отримують газ з мережі газорозподільного підприємства, даними для складання актів наданих послуг є дані газорозподільного підприємства про обсяги протранспортованого ним газу замовнику та/або його споживача.

У відповідності до п. 3.2. договору, виконавець до п'ятнадцятого числа місяця, наступного за звітним, направляє замовнику два примірники акта наданих послуг за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою виконавця.

Відповідно до п. 3.3. договору, замовник протягом двох днів з дати одержання акта наданих послуг зобов'язується повернути виконавцю один примірник оригіналу акта наданих послуг, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою замовника, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг. У випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до умов договору або в судовому порядку.

Вартість фактично наданих виконавцем замовнику послуг за звітний місяць визначається на підставі акта наданих послуг (п. 5.4 Договору).

Пунктом 5.6. договору визначено, що остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводяться замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

Додатковою угодою від 03.12.2014 року № 1 до договору на транспортування природного газу трубопроводами № 14-118-ПР від 30.01.2014 року сторони збільшили обсяг транспортування природного газу у 2014 році, встановивши річний плановий обсяг транспортування природного газу відповідача у 2014 році в обсязі 35 619 тис.м3, а також погодили транспортування природного газу у 2015 році в обсязі 36 000 тис.м3 та продовжили строк дії договору до 31 грудня 2015 року.

Як зазначає позивач, у відповідача існує заборгованість перед позивачем за договором на транспортування природного газу трубопроводами № 14-118-ПР від 30.01.2014 року за серпень 2015 року у розмірі 42 453,07 грн., а саме: відповідно до акту прийому-передачі природного газу від 01.09.2015 року за даними приладів обліку газу ГПУ «Шебелинкагазвидобування» в розподільчі мережі ПАТ «Харківгаз» передано 2 646,324 тис.м3 природного газу, з них розбалансування становить 602,045 тис. м3; відповідно до акту прийому-передачі природного газу від 01.09.2015 року за даними приладів обліку газу ГПУ «Полтавагазвидобування» в розподільчі мережі ПАТ «Харківгаз» передано 784,500 тис.м3 природного газу, з них розбалансування становить 61,699 тис.м3.

Позивач вказує, що листом № 21-2061 від 15.09.2015 року направив відповідачу для підписання, зокрема, акт наданих послуг з транспортування газу трубопроводами № 8/2 від 31.08.2015 року відповідно до договору від 30.01.2014 року № 14-118-ПР з транспортування 663,744 тис.м3 природного газу, а саме ПАТ «Харківгаз» на суму 42 453,07 грн.

В свою чергу, відповідач листом від 16.09.2015 року №6-170-15 повернув на адресу позивача акт наданих послуг з транспортування газу трубопроводами № 8/2 від 31.08.2015 року не підписаним, у зв'язку з тим, що станом на серпень 2015 року ПАТ «Харківгаз» не мас оформлених належним чином ресурсів природного газу для покриття (компенсації) обсягів розбалансування, тому відповідач не має правомірних підстав здійснити підписання акту наданих послуг з транспортування природного газу № 8/2 від 31.08.2015 року за договором на транспортування природного газу трубопроводами № 14-118-ПР від 30.01.2014 року з обсягами для ПАТ «Харківгаз» у серпні 2015 року з ресурсів відповідача.

Вищевикладені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача 42 253,07 грн. в якості заборгованості за договором на транспортування природного газу трубопроводами від 30.01.2014 року №14-118-ПР.

Так, рішенням Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 року (суддя Підченко Ю.О.) у справі № 910/27190/15 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування основний борг у сумі 42 453,07 грн. та судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 року у справі № 910/27190/15 - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.03.2016 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задоволено, постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 року та рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 року у справі № 910/27190/15 скасовано, а справу № 910/27190/15 передано на новий розгляд до Господарського суду міста Києва.

Як зазначив Вищий господарський суд України в постанові від 22.03.2016 року, судами не спростовані доводи відповідача про те, що оплата протранспортованого газу може бути здійснена лише після підписання актів обліку обсягів розбалансування природного газу та додаткового укладення договору купівлі-продажу обсягів, що відповідають негативному розбалансуванню. При цьому, враховуючи, що жодних доказів, якими б сторони взаємно документально оформили обсяг розбалансування та, відповідно, підтвердили б, що протранспортований позивачем газ належить до ресурсів відповідача, матеріали справи не містять, висновки попередніх судових інстанцій про задоволення позову є передчасними.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За умовами п.п. 2.4 «Положення про порядок обліку обсягів розбалансування природного газу обсягів негативного розбалансування газу в газорозподільних мережах», яке затверджене наказом Міністерства палива та енергетики України від 25.02.2004 року № 112, для компенсації обсягів негативного розбалансування газу Підприємство у місяці, в якому вони утворилися, закуповує ці обсяги газу з ресурсу НАК «Нафтогаз України» за ціною, що відповідає граничному рівню ціни на природний газ для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання, встановленому Національною комісією регулювання електроенергетики України, з урахуванням тарифу на його транспортування магістральними газопроводами та податку на додану вартість.

Як вже було встановлено судом, 30.01.2014 між позивачем та відповідачем було укладено договір на транспортування природного газу трубопроводами № 14-118-ПР, з урахуванням підписаних обома сторонами протоколів розбіжностей від 11.02.2014 року та 26.02.2014 року, відповідно до п. 1.1. якого, виконавець зобов'язується надати замовнику послуги з транспортування трубопроводами природного газу замовника від пунктів приймання-передачі газу в трубопроводи до пунктів призначення - газорозподільних станцій (ГРС), а замовник зобов'язується внести плату за надані послуги з транспортування природного газу трубопроводами в розмірі, у строки та порядку, передбачені умовами договору.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідно до акту прийому-передачі природного газу від 01.09.2015 року за даними приладів обліку газу ГПУ «Шебелинкагазвидобування» в розподільчі мережі ПАТ «Харківгаз» передано 2 646,324 тис.м3 природного газу, з них розбалансування становить 602,045 тис. м3; відповідно до акту прийому-передачі природного газу від 01.09.2015 року за даними приладів обліку газу ГПУ «Полтавагазвидобування» в розподільчі мережі ПАТ «Харківгаз» передано 784,500 тис.м3 природного газу, з них розбалансування становить 61,699 тис.м3 (копії містяться в матеріалах справи).

Судом встановлено, що позивач листом № 21-2061 від 15.09.2015 року направив відповідачу для підписання, зокрема, акт наданих послуг з транспортування газу трубопроводами № 8/2 від 31.08.2015 року відповідно до договору від 30.01.2014 року № 14-118-ПР з транспортування 663,744 тис.м3 природного газу, а саме ПАТ «Харківгаз» на суму 42 453,07 грн.(копія міститься в матеріалах справи).

Втім, відповідач листом від 16.09.2015 року №6-170-15 повернув на адресу позивача акт наданих послуг з транспортування газу трубопроводами № 8/2 від 31.08.2015 року не підписаним, у зв'язку з тим, що станом на серпень 2015 року ПАТ «Харківгаз» не мас оформлених належним чином ресурсів природного газу для покриття (компенсації) обсягів розбалансування, тому відповідач не має правомірних підстав здійснити підписання акту наданих послуг з транспортування природного газу № 8/2 від 31.08.2015 року за договором на транспортування природного газу трубопроводами № 14-118-ПР від 30.01.2014 року з обсягами для ПАТ «Харківгаз» у серпні 2015 року з ресурсів відповідача (копія міститься в матеріалах справи).

Як стверджує позивач, взяті на себе зобов'язання за договором відповідач належним чином не виконав, в передбаченому договором порядку та строк не здійснив оплату наданих йому послуг з транспортування природного газу, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 42 453,07 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Харківгаз» в своєму листі № 4120 від 21.10.2015 року зазначило, що відповідно до п.п. 2.4 «Положення про порядок обліку обсягів розбалансування природного газу обсягів негативного розбалансування газу в газорозподільних мережах», яке затверджене наказом Міністерства палива та енергетики України від 25.02.2004 № 112, для компенсації обсягів негативного розбалансування газу Підприємство у місяці, в якому вони утворилися, закуповує ці обсяги газу з ресурсу НАК «Нафтогаз України» за ціною, що відповідає граничному рівню ціни на природний газ для промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання. встановленому Національною комісією регулювання електроенергетики України, з урахуванням тарифу на його транспортування магістральними газопроводами та податку на додану вартість (копія міститься в матеріалах справи).

Також у вказаному листі ПАТ «Харківгаз» зазначає, що ПАТ «Харківгаз» разом з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» проводиться робота щодо документального оформлення обсягів негативного розбалансування природного газу, що виникли у мережах ПАТ «Харківгаз» у липні-вересні 2015 року, у тому числі обсягів, що отримані через внутрішньопромислові трубопроводи ГПУ «Шебелинкагазвидобування», а саме: 863,646 тис.м3 - у липні 2015 року, 602,045 тис.м3 - у серпні 2015 року та 587,155 тис.м3 - у вересні 2015 року.

Крім того, в листі №4112 від 26.10.2015 року ПАТ «Харківгаз» зазначило, що ПАТ «Харківгаз» разом з ПАТ «НАК «Нафтогаз України» проводиться робота щодо документального оформлення обсягів негативного розбалансування природного газу, що виникли у мережах ПАТ «Харківгаз» у липні-вересні 2015 року, у тому числі обсягів, що отримані через внутрішньопромислові трубопроводи ГПУ «Полтавагазвидобування», а саме: 59,481 тис.м3 - у липні 2015 року, 61,699 тис.м3 - у серпні 2015 року та 87,426 тис.м3 - у вересні 2015 року (копія міститься в матеріалах справи).

Судом встановлено, що відповідно до даних реєстру обсягів реалізації природного газу з ресурсів Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» через Національну акціонерну компанію «Нафтогаз України» через газорозподільчі мережі ПАТ «Харківгаз» за серпень 2015 року через газорозподільчі системи ПАТ «Харківгаз» реалізовано з ресурсу НАК «Нафтогаз України» природного газу 1 183,34 тис.м3(з них обсяги компенсації негативного розбалансування отримані через внутрішньопромислові трубопроводи ГПУ «Шебелинкагазвидобування» становить 602,045 тис.м3 та ГПУ «Полтавагазвидобування» становить 61,699 тис.м3).

Таким чином, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку, що обсяги розбалансування природного газу 663,744 тис.м3, протранспортовані через внутрішньопромислові трубопроводи ГПУ «Шебелинкагазвидобування» та ГПУ «Полтавагазвидобування» до ПАТ «Харківгаз» належать відповідачу.

При цьому, доводи відповідача про відсутність у нього обов'язку документально оформити надані послуги з транспортування природного газу шляхом підписання актів приймання-передачі з позивачем, у зв'язку з несанкціонованим відбором газу споживачами, зокрема, ПАТ "Харківгаз" з газотранспортної мережі за відсутності документального оформлення з ними купівлі газу, судом відхиляються оскільки невиконання (або неналежне виконання) третіми особами зобов'язань перед замовником не звільняє його від обов'язку оплатити надані позивачем послуги з транспортування природного газу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 22.03.2016 року у справі № 910/23571/15.

Враховуючи вищевикладене, враховуючи, що факт надання позивачем спірних послуг по транспортування природного газу та факт порушення відповідачем своїх зобов`язань по оплаті наданих послуг доведений матеріалами справи та з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, положень договору на транспортування природного газу трубопроводами № 14-118-ПР від 30.01.2014 року, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги в розмірі 42 453,07 грн.

У відповідності зі ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"(; адреса: 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6) на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування"(; адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28) основного боргу - 42 453,07 грн. (сорок дві тисячі чотириста п'ятдесят три гривні 07 копійок) та судовий збір - 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень). Видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 09.06.2016 року.

Суддя О.С. Комарова