номер провадження справи 18/28/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2016 справа № 908/1112/16

за позовом приватного акціонерного товариства «Нікопольська пересувна механізована колона № 4» (юридична адреса: 53263, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Борисівка, вул. Леніна, буд. 114; фактична адреса: 53200, Дніпропетровська область, місто Нікополь, вул. Електрометалургів, 220-А)

до відповідача концерну «Міські теплові мережі» (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, буд. 137)

про спонукання виконати дії

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 9 від 18.04.2016 року, паспорт серії АН № 479084 від 03.05.2006 р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 225/20-19 від 15.10.2015 р., паспорт серії СА № 935914 від 27.02.1999 р.;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 25.04.2016 р. звернулось приватне акціонерне товариство «Нікопольська пересувна механізована колона № 4» з позовною заявою до концерну «Міські теплові мережі» про зобовязання відповідача виконати дії, передбачені договором підряду № 923 від 08.10.2013 р., а саме: 1) затвердити проектно-кошторисну документацію на підставі позитивного звіту ДП «Укрдержбудекспертиза» (відповідно до п. 2.3 договору); 2) скоригувати договірну ціну у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації (відповідно до п. 2.3 договору); 3) розрахувати вартість робіт на підставі зміни нормативної та законодавчої бази у звязку з втратою чинності ДБН, що регламентує порядок визначення вартості робіт (відповідно до п. 2.4 договору); 4) отримати всі необхідні положення, передбачені діючим законодавством (згідно додатку № 3 до договору); 5) видати підряднику наряд-допуск на виконання робіт (згідно додатку № 3 до договору).

Ухвалою суду від 26.04.2016 року порушено провадження у справі № 908/1112/16, присвоєно справі номер провадження 18/28/16, судове засідання призначене на 01 червня 2016 року. Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу за наявними у справі документальними доказами та закінчений 01.06.2016 р., судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, що зазначені у позові, просив позов задовольнити в повному обсязі. Позов вмотивований тим, що умовами договору підряду № 923 від 08.10.2013 р. та додатковими угодами до нього сторонами узгоджений обсяг дій, які повинен виконати замовник та які, в свою чергу, будуть підставою для виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за вказаним договором. Однак, як зазначає позивач, з незрозумілих причин дані дії, всупереч умовам договору, замовником здійснені не були, що унеможливлює здійснення підрядником прийнятих на себе зобовязань. Невиконання відповідачем прийнятих зобовязань за договором завдає правам та інтересам позивача значну шкоду, адже внаслідок свідомих чи несвідомих дій замовника, позивач позбавляється того, на що розраховував при укладанні договору. Надав заперечення на відзив № 66 від 31.05.2016 р., відповідно до яких зазначав наступне: проведена відповідачем експертиза проектно-кошторисної документації, яка здійснена 10.07.2014 р., не відповідає діючому законодавству, оскільки розроблена по ДБН Д 1.1.2000, що втратили чинність з 01.01.2014 р., про що відповідача повідомлено листом. Зазначав, що з боку підрядника вжито ряд дій для належного виконання прийнятих зобовязань в рамках договору підряду № 923 від 08.10.2013 р. Підкреслював, що розірвання договору спричинило збитки підряднику. У звязку з чим, просив позов задовольнити.

Представник відповідача на виконання вимог суду надав із супровідним листом № 3089-1/20 від 27.05.2016 р. документи для долучення їх до матеріалів справи; надав копію примірника рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.05.2016 р у справі № 904/1821/16; проти позову заперечив, заперечення вмотивовані наступним: ані графіком виконання робіт, ані умовами договору не покладено на відповідача обовязок повідомити позивача про необхідність починати виконання робіт за договором і передати чи направити проектно-кошторисну документацію зі звітом. Тобто направлення проектно-кошторисної документації є правом, а не обовязком відповідача. Зі змісту договору та графіку виконання робіт вбачається, що підрядник повинен приступити до виконання робіт протягом 3-х днів з моменту настання відповідних умов, за настанням яких він повинен слідкувати самостійно. Такими умовами є: перерахування замовником попередньої оплати; затвердження проектно-кошторисної документації з отриманням позитивного звіту філії ДП «Укрдержбудекспертиза»; отримання наряду-допуску на виконання робіт. Замовником перераховано позивачу попередню оплату в розмірі 355922,08 грн. Проектно-кошторисна документація пройшла експертизу в філії ДП «Укрдержбудекспертиза» в Запорізькій області, про що свідчить позитивний експертний звіт № 08-0192/1-14 з додатками, затверджений 10.07.2014 р. Відповідно до наказу № 888 від 19.09.2014 р. відповідач затвердив робочий проект на підставі вказаного експертного звіту. Таким чином, відповідач виконав свої зобов'язання щодо здійснення попередньої оплати, затвердження проектно-кошторисної документації, отримання позитивного експертного висновку, про що позивача повідомлено надсиланням на його електрону адресу вказаних документів. З метою визначення строків початку виконання позивачем робіт, графіку виконання робіт та узгодження листа про допуск на обєкти, відповідачем неодноразово надсилались на адресу позивача (в тому числі і на електронну адресу) листи. Комісією філії позивача 29.08.2015 р. складено акт про те, що замовником виконано всі операції, передбачені програмою зупинення обладнання, всіх відключень обладнання, які забезпечують безпечні умови виконання робіт за договором і про те, що станом на 29.08.2015 р. підрядник до робіт за даним договором не приступив без будь-якого обґрунтування, лист не надавав, про строки початку робіт не повідомив. Позивач на підставі ч. 4 ст. 849 ЦК України, п. 6.2.1 договору, ст. 530 ЦКУ направив відповідачу повідомлення за вих. № 6261/23 від 03.12.2015 р. про відмову від договору та його розірвання з 24.12.2015 р. з вимогою повернення попередньої оплати за вищезазначеним договором в сумі 355922,08 грн. до 31.12.2015 р. Таким чином, на думку відповідача, договір є припиненим 24.12.2015 р. Оскільки підрядником матеріали та устаткування замовнику не передавалися, роботи не виконувалися, відповідач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення попередньої оплати за договором. Господарським судом Дніпропетровської області 23.03.2016 р. порушено провадження по справі № 904/1821/16 та 23.05.2016 р. ухвалено рішення, яким позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Щодо вимоги позивача з приводу коригування договірної ціни то відповідно до Настанови щодо визначення прямих витрат у вартості будівництва (ДСТУ - Н Б Д.1.1 - 2:2013) та Правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013) складання та коригування договірної ціни є обов'язком підрядника. Скоригована договірна ціна не надавалася підрядником. Розрахунок вартості робіт також відноситься до компетенції підрядника і не може покладатися на замовника. Тим більше, що замовник не може знати які витрати може понести підрядник і не має здійснювати замість нього розрахунки витрат і вартості робіт. Звертав увагу суду, що відповідно до позитивного експертного звіту № 08-0192/1-14, кошторисна вартість будівництва була визначена в поточних цінах станом на 06.05.2014 р., тобто ніякого перерахунку у зв'язку з набуттям чинності з 01.01.2014 року національних стандартів України з ціноутворення у будівництві, не потрібно. Таким чином, коригування договірної ціни та розрахунок вартість робіт не є обов'язком позивача, а перерахування кошторисної документації, в даному випадку, не потрібне. До того ж, лист № 65 від 15.05.2015 року, доданий позивачем до позову, взагалі не має відношення до цього договору, а лист позивача № 247 від 31.07.2014 р. носить інформаційний характер, а не підтверджує невиконання відповідачем зобов'язань за договором. Вважав безпідставним твердження позивача про понесення ним збитків передбачених ст. 226 ГК України. З урахуванням вищевикладеного, просив в позові відмовити.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Нікопольська пересувна механізована колона № 4» (підрядник, позивач у справі) та Концерн «Міські теплові мережі» (замовник, відповідач у справі) 08.10.2013 р. уклали договір підряду № 923 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору замовник доручає, а підрядник зобов'язується за плату в межах договірної ціни на свій ризик, власними та залученими силами, із застосуванням матеріалів та устаткування підрядника, якісно та в зазначений термін виконати всі будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи на об'єкті: «Технічне переоснащення центральних теплових пунктів Орджонікідзевського району м. Запоріжжя. Центральний тепловий пункт по вул. Сталеварів, 13».

Договірна ціна за цим договором визначається згідно з ДБН Д. 1.1-1-2000 (із змінами та доповненнями) на підставі кошторису, що є невід'ємною частиною договору (додатки 1, 2), є динамічною і на момент укладання цього договору за відрахуванням вартості ресурсів, що повертаються, та з урахуванням витрат за підсумком складає: 366785,33 грн. у т.ч. 20% ПДВ - 61130,89 грн. Будівельно-монтажні роботи за відрахуванням вартості ресурсів, що повертаються, та з урахуванням витрат за підсумком - 312195,05 грн. у т.ч. ПДВ - 52032,51 грн. Пусконалагоджувальні роботи - 54590,28 грн. у т.ч. ПДВ - 9098,38 грн. (п. 2.1. договору).

Пунктом 2.2. договору встановлено, що ціна договору враховує всі витрати підрядника на виконання предмету договору.

Відповідно до п. 2.3-2.4 договору після затвердження проектно-кошторисної документації, на підставі позитивного звіту філії ДП «Укрдержбудекспертиза» в Запорізькій області, договірна ціна робіт підлягає коригуванню. Вартість робіт під час і протягом усього строку виконання робіт може бути скоригована у випадку: зміни нормативної або законодавчої бази, що регламентує порядок визначення вартості робіт; зміни складу й обсягу робіт, які при узгодженні договірної ціни сторони не могли врахувати.

Замовник здійснює попередню оплату в розмірі 299169,83 грн., у т.ч. ПДВ - 49861,64 грн., на підставі виставленого підрядником рахунку, протягом 3-х банківських днів з дати отримання рахунку. За додатковим узгодженням сторін замовник має право вносити плату на протязі дії цього договору, але у будь-якому випадку остаточний розрахунок проводиться у порядку, визначеному п. 3.2 даного договору (п. 3.1. договору в редакції додаткової угоди № 2 від 15.01.2014 р.).

Остаточний розрахунок за даним договором проводиться по завершенні виконання робіт шляхом безготівкового перерахування замовником грошових коштів на поточний рахунок підрядника на підставі актів приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт та витрати (форма КБ-3), підписаних сторонами, за вирахуванням вартості матеріалів та устаткування поставки підрядника (п. 3.2. договору в редакції додаткової угоди № 3 від 16.12.2014 р.).

Пунктом 3.7 договору в редакції додаткової угоди № 3 від 16.12.2014 р. встановлено, що до початку виконання робіт підрядник всі матеріали та устаткування повинен передати на склад замовника за актами здачі-приймання матеріалів та устаткування.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 10.10.2013 р. до договору, п. 4.3 договору викладено в новій редакції: «Підрядник приступає до виконання робіт протягом 3-х календарних днів після виконання замовником умов щодо п. 3.1. договору та всіх операцій, передбачених програмою зупинення обладнання, всіх відключень обладнання, які забезпечують безпечні умови виконання робіт, після затвердження проектно-кошторисної документації та отримання позитивного звіту філії ДП «Укрдержбкдекспертиза» і отримання всіх необхідних погоджень передбачених діючим законодавством, а також після видачі замовником підряднику наряду-допуску на виконання робіт. Також п. 10.1 договору викладено в новій редакції згідно якої договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2014 року, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами зобов'язань, в тому числі гарантійних.

Пунктом 5.4. договору встановлено, що підрядник гарантує якість закінчених робіт, досягнення показників, визначених у проектній документації, та можливість їх експлуатації протягом гарантійного строку, який становить 10 років з моменту підписання замовником та підрядником актів приймання об'єкта в експлуатацію.

Замовник зобов'язаний: оформити допуск підрядника на об'єкт для виконання робіт; своєчасно та в повному обсязі сплатити вартість виконаних робіт; прийняти виконані роботи згідно з актами КБ-2в та довідками КБ-3 у разі відсутності зауважень щодо якості виконаних робіт та відповідності їх умовам цього договору; забезпечити підряднику доступ до місця виконання робіт; надати доступ підряднику до джерел енерго- та водопостачання для виконання робіт (п. 6.1.1.-6.1.5. договору).

Пунктом 6.2.1 договору установлено, що замовник має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір у разі невиконання зобовязань підрядником, повідомивши про це підрядника письмовим повідомленням про розірвання договору, що має бути відправлено підряднику не пізніше 15-ти календарних днів до дати розірвання, зазначеної замовником в повідомленні про розірвання договору. Договір вважається розірваним на вимогу замовника з дати розірвання, зазначеної замовником в повідомленні про розірвання договору.

Підрядник зобов'язаний: забезпечити виконання робіт у строки, встановлені цим договором таким чином, щоб якість виконаних робіт відповідала вимогам цього договору, будівельним нормам, державним стандартам і правилам; передати замовнику закінчені роботи в порядку передбаченому чинним законодавством України (п. 6.3.1., п. 6.3.13. договору).

У разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором (п. 7.1. договору).

Згідно з п. 11.2. договору будь-які зміни та доповнення до цього договору є невід'ємною частиною цього договору та є обов'язковими для виконання сторонами в разі, якщо вони оформлені таким чином: виконані письмово, підписані повноважними представниками сторін, скріплені печатками сторін. Усі виправлення у тексті, зміни та доповнення до договору мають юридичну силу лише у разі їх взаємного посвідчення повноважними представниками сторін.

Відповідно до додатку № 3/1 до договору «Графік виконання робіт» (а.с. 17), в якому сторонами узгоджено, що підрядник приступає до виконання робіт протягом 3-х календарних днів після виконання замовником умов та затвердження проектно-кошторисної документації і отримання позитивного звіту філії ДП «Укрдержбудекспертиза» та всіх необхідних погоджень передбачених діючим законодавством, а також після видачі замовником підряднику наряду-допуску на виконання робіт.

Сторонами підписано та скріплено печатками додатки до договору «Договірна ціна» за видом договірної ціни: тверда (а.с. 16) та динамічна (а.с. 15), що складені в поточних цінах станом на 30.09.2013р.

На виконання п. 3.1 договору замовником перераховано відповідачу грошові кошти у розмірі 355922,08 грн., що підтверджується:

- платіжним дорученням № 11635 від 08.10.2013 р. на суму 100000,00 грн.;

- платіжним дорученням № 1420 від 14.10.2013 р. на суму 199169,83 грн.;

- платіжним дорученням № 431 від 23.01.2014 р. на суму 56752,25 грн.;

Проаналізувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобовязання щодо його виконання.

У графіку виконання робіт, який є додатком 3/1 до договору, визначено кількість робочих днів по кожному виду робіт та зазначено, що підрядник приступає до виконання робіт протягом 3-х календарних днів після виконання замовником умов та затвердження проектно-кошторисної документації і отримання позитивного звіту філії ДП «Укрдержбудекспертиза» та всіх необхідних погоджень передбаченим діючим законодавством, а також після видачі замовником підряднику наряду-допуску на виконання робіт.

Між тим, ані графіком виконання робіт, ані договором не покладено на відповідача (замовника) обов'язок повідомляти позивача (підрядника) про необхідність починати виконання робіт за договором і передавати чи направляти проектно-кошторисну документацію зі звітом. Тобто направлення проектно-кошторисної документації є правом, а не обов'язком відповідача.

Зі змісту договору та графіку виконання робіт вбачається, що підрядник повинен приступити до виконання робіт протягом 3-х днів з моменту настання відповідних умов, такими умовами є: перерахування замовником попередньої оплати; затвердження проектно-кошторисної документації з отриманням позитивного звіту філії ДП «Укрдержбудекспертиза»; отримання наряду - допуску на виконання робіт.

Матеріали справи містять докази внесення замовником попередньої оплати в загальному розмірі 355922,08 грн.

Також суду надані докази того, що проектно-кошторисна документація пройшла експертизу в філії ДП «Укрдержбудекспертиза» в Запорізькій області, про що свідчить позитивний експертний звіт № 08-0192/1-14 з додатками, затверджений 10.07.2014 р. (арк.с. 63-65).

Відповідач, керуючись Законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про архітектурну діяльність» та постановою КМУ від 11.05.2011 р. № 560 «Про затвердження Порядку затвердження проектів будівництва і проведення їх експертизи та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» на підставі позитивного експертного звіту філії ДП «Укрдержбудекспертиза» у Запорізькій області від 10.07.2014 р. № 08-0192/1-14, наказом № 888 від 19.09.2014 р. затвердив робочий проект на підставі вказаного експертного звіту (арк.с. 66).

Таким чином, замовник виконав свої зобов'язання щодо здійснення попередньої оплати, затвердження проектно-кошторисної документації, отримання позитивного експертного висновку.

Стосовно вимог позивача щодо коригування договірної ціни у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації та розрахунку вартості робіт на підставі зміни нормативної та законодавчої бази у звязку з втратою чинності ДБН, що регулює порядок визначення вартості робіт, суд зазначає наступне:

Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житло-комунального господарства України, з метою удосконалення нормативної бази у будівельному комплексі України, на підставі рішення науково-технічної ради Мінрегіону України від 13.12.2012 р. № 206 та на виконання Програми перегляду державних будівельних норм і правил на період до 2015 року, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р. № 471, наказом № 293 від 05.07.2013 р. прийняло з наданням чинності з 01.01.2014 року ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», розроблений ТОВ «Науково-виробнича фірма «Інпроект».

Цей стандарт установлює основні правила з визначення вартості нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту та технічного переоснащення будинків, будівель і споруд будь-якого призначення, їх комплексів, лінійних об'єктів інженерно-транспортної інфраструктури, а також реставрації памяток архітектури та містобудування (далі - будівництво).

Цей стандарт носить обовязковий характер при визначенні вартості будівництва об'єктів, що споруджуються за рахунок бюджетних коштів, коштів державних і комунальних підприємств, установ та організацій, а також кредитів, наданих під державні гарантії.

Застосування даного стандарту обумовлюється договором.

Відповідно до п. 6.3.1-6.3.2 Правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013) договірна ціна є кошторисом вартості підрядних робіт, який узгоджений замовником, і використовується при проведенні взаєморозрахунків. Договірна ціна може встановлюватись за твердим (тверда договірна ціна) та приблизна (динамічна договірна ціна) кошторисом.

Пунктом 6.3.2.3 Правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013) встановлено, що приблизний кошторис (динамічна договірна ціна) встановлюється відкритим і може уточнюватися протягом всього строку будівництва, при цьому маса прибутку, врахована в договірній ціні до початку будівництва, не уточнюється, крім випадків, наведених у п. 6.3.2.2.

Уточнення динамічних договірних цін здійснюється на підставі обґрунтованих розрахунків підрядника виходячи з обґрунтованих цін на матеріально-технічні ресурси, що складалися на момент уточнення (п. 6.3.6 Правил визначення вартості будівництва (ДСТУ Б Д.1.1-1:2013).

Положеннями п. 2.3 договору сторонами узгоджено, що після затвердження проектно-кошторисної документації, на підставі позитивного звіту філії ДП «Укрдержбудекспертиза» в Запорізькій області, договірна ціна робіт підлягає коригуванню.

Однак, умовами правочину не передбачено покладення цих обовязків саме на замовника.

Позивач в обґрунтування даної вимоги посилався на те, що зі свого боку ним проведено обстеження обєкту для чого неодноразово направлялися робітники у відрядження до м. Запоріжжя; частково закуплені матеріали, які повинні бути використані під час виконання роботи за договором; залучено на умовах оренди необхідне устаткування, та механізми, відсутні у підрядника, тощо; здійснено пошук та працевлаштування необхідної кількості персоналу для виконання договору, на підтвердження чого надано "Перелік матеріалів та устаткування, що були придбанні ПрАТ "НПМК-4" для виконання робіт згідно договорами № 922 від 08.10.2013 р., № 923 від 08.10.2013 р., № 938 від 11.10.2013 р., № 950 від 14.10.2013 р., № 953 від 14.10.2013 р.", довідка без номеру та без дати про звільнення 9 робітників позивача за період з грудня 2013 р. по травень 2014 р. через зменшення обсягів робіт.

Однак жодних доказів на підтвердження вищевказаного, а саме: будь-яких платіжних документів, фіскальних чеків або інших доказів, які б свідчили про закупівлю матеріалів підрядником саме для виконання договору № 923 від 08.10.2013 р., укладання договорів оренди, на підставі яких залучено необхідне устаткування та механізми, трудових договорів щодо працевлаштування персоналу для виконання вказаного договору або інших доказів, які б свідчили про вчинення позивачем активних дій на виконання умов договору № 923 від 08.10.2013 р., суду не надано; з наданого "Переліку матеріалів та устаткування..." визначити за яким із договорів придбавалося перелічені матеріали не представляється можливим.

Згідно з п. 3.7. договору (в редакції додаткової угоди № 3) до початку виконання робіт підрядник всі матеріали та устаткування повинен передати на склад замовника за актами здачі-приймання матеріалів та устаткування.

Жодних актів здачі-приймання на склад замовника матеріалів та устаткування також позивачем до суду не подано.

Відповідно роз'яснення, наданого Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 11.12.2013 р. № 7/15-19498, кошторисна документація, розроблена та затверджена у складі проекту у встановленому порядку, у зв'язку з введенням з 01.01.2014 р. національних стандартів не перераховується.

Більш того, відповідно до позитивного експертного звіту № 08-0192/1-14, кошторисна вартість будівництва визначена в поточних цінах станом на 06.05.2014 року, тобто ніякого перерахунку у зв'язку з набуттям чинності з 01.01.2014 року національних стандартів України з ціноутворення у будівництві, не потребується.

Також у цьому листі роз'яснено, що договірна ціна підлягає перерахуванню коли таке перерахування передбачено умовами договору і є лімітом коштів на виконання будівельних робіт за договором підряду та здійснюється за рішенням обох сторін.

Як вже зазначалося судом, п. 2.4. договору, сторонами узгоджено, що вартість робіт під час і протягом усього строку виконання робіт може бути скоригована у випадку: зміни нормативної або законодавчої бази, що регламентує порядок визначення вартості робіт; зміни складу й обсягу робіт, які при узгоджені договірної ціни сторони не могли врахувати.

Вищевказаний пункт договору передбачає можливість коригування вартості робіт, а не обов'язок замовника вчиняти відповідні дії.

Розрахунок вартості робіт відноситься виключно до компетенції підрядника і положення договору підряду (п. 2.4) не містить прямої вказівки на вчинення таких дій саме замовником.

Доказів звернення позивача до відповідача з пропозицією скоригувати вартість робіт, в порядку п. 11.2 договору, сторонами до суду не надано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про безпідставність вимог позивача щодо зобовязання замовника скоригувати договірну ціну у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації та здійснення розрахунку вартості робіт на підставі зміни нормативної та законодавчої бази у звязку з втратою чинності ДБН, що регламентує порядок визначення вартості робіт.

Суд спростовує посилання позивача на лист № 65 від 15.05.2015 р. (арк.с. 23), яким начебто підрядник звертався до замовника з проханням надіслати поштою проектно-кошторисну документацію з висновками експерта, оскільки викладені в ньому обставини стосуються іншого договору, а саме № 953.

Щодо видачі замовником наряду-допуску, суд зазначає наступне: вчинення замовником цих дій можливо та повинно відбуватися після відповідного звернення підрядника, в якому має бути зазначено перелік осіб які будуть виконувати роботу і яких може бути допущено до роботи виключно після проведення необхідних інструктажів з охорони праці та пожежної безпеки.

Суду доказів, які б свідчили про підготовку підрядника до виконання робіт, в тому числі щодо закупівлі матеріалів, устаткування для виконання робіт, надання переліку працівників, позивачем не надано.

Натомість матеріали справи містять лист відповідача № 969/08 від 15.08.2014 р. (арк.с. 67) яким замовник просив підрядника отримати проектно-кошторисну документацію з позитивним висновком експертизи; надати лист на дозвіл про допуск на обєкт із зазначенням автотехніки, працівників, які безпосередньо будуть виконувати роботу, осіб, що відповідають за охорону праці; надати графік виконання робіт.

До того ж, відповідач листом № 1150-1/08 від 29.09.2014 р. просив підрядника надати в письмовому вигляді відповідь про строки початку та закінчення робіт, графік виконання робіт та лист про допуск на об'єкти (арк.с. 68).

У зв'язку з ненаданням позивачем відповідей на листи № 969/08 від 15.08.2014 р., № 1150-1/08 від 29.09.2014 р., відповідачем направлено підряднику 12.11.2014 р. лист № 1314/08 з повторним проханням надати в дирекцію лист про допуск на об'єкт із зазначенням переліку працівників, які будуть виконувати роботи, а також графіку виконання робіт, який отримано відповідачем 21.11.2014 року, про що свідчить поштове рекомендоване повідомлення форми 119 (зворот арк.с. 69).

Оскільки станом на 29.04.2015 р. позивач до Концерну «МТМ» з відповідним листом про початок робіт не звертався і жодних дій з цього приводу не здійснював, відповідачем направлено позивачу повідомлення № 536/08, № 537/08, № 538/08, № 539/08, № 540/08, № 541/08 про виконання умов договорів, про що свідчить реєстр відправлення замовної кореспонденції від 29.04.2015.

Вказані листи залишені позивачем поза увагою.

Супровідним листом № 636/08 від 25.05.2015 р. відповідачем посилкою (вагою 3,8 кг) направлено позивачу другі примірники проектно-кошторисної документації по 6-ти об'єктам (в т.ч. і по об'єкту Центральний тепловий пункт по вул. Сталеварів, 13), про що свідчить фіскальний чек № 7895 від 26.05.2015 р. (арк.с. 71, на звороті).

Доказів повернення посилки адресату суду не надано.

Комісією філії позивача 29.08.2015 р. складено акт про виконання замовником всіх операцій, передбачених програмою зупинення обладнання, всіх відключень обладнання, які забезпечують безпечні умови виконання робіт за договором і про те, що станом на 29.08.2015 р. підрядник до робіт за даним договором не приступив без будь-якого обґрунтування, лист не надавав, про строки початку робіт не повідомив.

Внаслідок порушення підрядником зобовязань за договором, замовник ініціював позов до господарського суду Дніпропетровської області про стягнення попередньої оплати за договором підряду № 923 від 08.10.2013 р.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суд дійшов наступного висновку:

- затвердження відповідачем проектно-кошторисної документації на підставі позитивного звіту відбулося 19.09.2014 р., при цьому позивач в обґрунтування цієї вимоги вказав п. 2.3 договору, який не містить такого положення;

- коригування договірної ціни за п. 2.3 договору не є обов'язком позивача та таке коригування має ініціювати та здійснювати сам позивач;

- розрахунок вартості робіт відноситься виключно до компетенції підрядника і п. 2.4 договору не містить такого обов'язку відповідача;

- всі погодження отримані відповідачем, оскільки без таких погоджень проектно-кошторисна документація не пройшла би експертизу;

- наряд-допуск на виконання робіт видається відповідачем лише за зверненням позивача, з яким позивач, не зважаючи на неодноразові листи відповідача, не звертався.

Також суд зазначає, що у статті 15 ЦК України вказано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів судом, передбачені ст. 16 ЦК України.

Зокрема, статтею 16 ЦК України (яка в свою чергу кореспондується з положеннями статті 20 Господарського кодексу України) закріплений перелік способів такого захисту цивільних прав та інтересів.

Ними є: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Під способами захисту прав слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення субєктивних цивільних прав та (або) усунення наслідків такого порушення. Спосіб захисту права, по суті, являє собою ту безпосередню мету, яку ставить перед собою субєкт права, вважаючи, що таким чином він зможе запобігти порушенню (чи оспорюванню) його прав і відновить понесенні втрати у звязку з порушенням його прав.

Способами захисту цивільних прав та інтересів відповідно до ст. 16 ЦК України, зокрема, можуть бути примусове виконання обовязку в натурі.

Зазначений спосіб захисту, який обраний позивачем (зобовязати виконати дії за договором підряду), та знайшов своє відображення у позовних вимогах, не призводить до відновлення порушеного права, оскільки захист майнового або немайнового права чи законного інтересу це введення в дію системи правових та організаційно-технічних заходів, спрямованих на забезпечення реалізації цих прав та недопущення їх порушень, що, в свою чергу, відбувається, зокрема, шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобовязання утриматись від їх вчинення тощо.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 84 ГПК України резолютивна частина рішення має містити висновок про задоволення позову або про відмову в позові повністю чи частково по кожній з заявлених вимог. Висновок не може залежати від настання або ненастання якихось обставин (умовне рішення).

Відповідно до приписів ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, позивачем не доведено порушення замовником зобовязань за договором підряду № 923 від 08.10.2013 р. та, як наслідок, наявності у позивача права на зобовязання останнього вчинити певні дії, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи відповідача знайшли документальне та нормативне підтвердження, прийняті судом до уваги.

З урахуванням викладеного суд відмовляє в задоволенні позову.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 07 червня 2016 р.

Суддя В.В. Носівець