ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" травня 2016 р.Справа № 924/354/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

судді Заверуха С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" смт. Антоніни Красилівського району

до 1. Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області м. Красилів

2. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Красилів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 Держгеокадастру в Красилівському районі

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 сільської ради

про визнання незаконним розпорядження Красилівської РДА від 20.01.2016р. №18/2016-р. "Про надання в короткострокову оренду не витребуваних земельних часток (паїв) ОСОБА_1Й.";

визнання недійсним договору оренди не витребуваних земельних часток (паїв) від 01.02.16р. укладеного між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та Красилівською районною державною адміністрацією.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_4 - довіреність №231 від 21.03.16р.

відповідача 1: ОСОБА_5 - довіреність №45/08-43-133/2016

відповідача 2: ОСОБА_1 - паспорт №ВМ1247059; ОСОБА_6 - свідоцтво про заняття адвокатською діяльністю №550 від 15.07.2011р.

третьої особи 1: не з'явився

третьої особи 2: не з'явився

Повне рішення складено 31.05.2016 р.

Суть спору: позивач - сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Довіра" звернулось з позовом до Красилівської районної державної адміністрації та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання незаконним розпорядження Красилівської районної державної адміністрації від 20.01.2016р. №18/2016-р. "Про надання в короткострокову оренду не витребуваних земельних часток (паїв) ОСОБА_1Й."; визнання недійсним договору оренди не витребуваних земельних часток (паїв) від 01.02.16р. укладеного між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та Красилівською районною державною адміністрацією.

В обґрунтування позову зазначає, що спірне розпорядження адміністрації є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки даним розпорядженням передано в оренду не витребувані земельні частки (паї) ОСОБА_1 без розроблення проекту землеустрою, а саме без технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Також зауважує, що в спірному розпорядженні зазначено про передачу в короткострокову оренду земельної ділянки терміном на 1 рік. Такий же строк і вказано в договорі оренди від 01.02.2016р.

Проте, позивач стверджує, що це суперечить ст. 19 Закону України "Про оренду землі", оскільки при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

Крім того, позивачу є незрозумілими підстави надання Красилівською районною державною адміністрацією переваги для гр. ОСОБА_1 при передачі йому в оренду земельних часток (паїв). При цьому повідомляє, що розпорядженням Красилівської районної державної адміністрації від 13.08.2013р. № 327/2013-р було надано дозвіл СТОВ "Довіра" на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) (не витребувані земельні частки (паї), загальною площею 52,38 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Красилівського району.

11.05.2016р. представником позивача подано клопотання про залучення до матеріалів справи копії податкової декларації зі сплати за землю за 2016р. та копії платіжних доручень.

11.05.2016р. представник відповідача 1 надав відзив на позов в якому зазначає, що при передачі в оренду не витребуваних земельних часток (паїв), які розташовані за межами населених пунктів с. Федорівка та с. Трусилівка на території ОСОБА_3 сільської ради Красилівського району райдержадміністрація керувалась нормами ст. 13 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних ділянок власникам земельних часток паїв".

В обґрунтування своєї позиції, райдержадміністрація посилається на відсутність у законодавстві положень, які б регулювали правовідносини, пов'язані з передачею нерозподіленого (не витребуваного) паю в оренду, має застосовуватися "аналогія закону", у зв'язку з чим за своєю правовою природою нерозподілений пай є земельним паєм - умовною часткою сільськогосподарських угідь, тому до оренди нерозподілених паїв слід застосовувати подібне за змістом законодавство, що регулює оренду паю.

Що стосується посилання позивача на порушення вимог ст. 3, 5 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв). То представник відповідача 1 зауважує, що дія цих статей поширюється на правовідносини, що стосуються виникнення права власності на земельну ділянку, а райдержадміністрація передала в оренду земельні частки (паї) з умовою до моменту оформлення спадкоємцями права власності.

Також останній пояснює те, що план - схема карта розпаювання знаходиться в ОСОБА_3 сільській раді і на підставі неї було проведено передачу - приймання не витребуваних земельних часток (паїв), що увійшли до предмету договору оренди.

В позовній заяві зазначається порушення вимог ст. 19 ЗУ "Про оренду землі" щодо порушення строків укладання договору, однак райдержадміністрація не вбачає порушення в цій частині, оскільки чинне законодавство не визначає граничні строки для витребування права на земельну частку (пай), власники сертифікатів можуть в будь - який час витребувати свою земельну частку (пай). Тому неможливо передбачити строк оренди земельної частки паю), а відтак і типовий договір оренди не витребуваних земельних часток (паїв) не містить в собі вимоги щодо обов'язкового дотримання строку дії договору, а передбачає лише обов'язковість встановлення терміну - до моменту оформлення власниками правовстановлюючих документів.

На думку відповідача посилання на ст. 30 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є недоречним, оскільки останньою передбачено, що державна реєстрація договорів оренди не витребуваних земельних ділянок. В даному випадку Красилівська райдержадміністрація укладала договір оренди не витребуваних земельних часток (паїв), і як зазначалось вище, ці поняття не є тотожними, а отже застосовувати норми вказаного закону є неправомірним.

11.05.16р. через канцелярію суду третьою особою 1 подано лист в якому останній просить суд здійснити розгляд справи без участі ОСОБА_2 Держгеокадастру в Красилівському районі, при вирішенні та розгляду даної справи покладаються на думку суду.

Крім того, щодо надання письмових пояснень з приводу здійснення реєстрації в період з 2014р. по 2016р. технічних документацій із землеустрою, повідомляють, що відповідно до даних Національної кадастрової системи, ОСОБА_2 Держгеокадастру у Красилівському районі Хмельницької області протягом 2014, 2015р.р. жодна технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (саме не витребувані земельні (частки) паї) в т.ч. СТОВ "Довіра" зареєстрована не була.

Представник позивача в судовому засіданні 18.05.2016 р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, вважає їх правомірними та обґрунтованими та надав додаткове обґрунтування з додатками в якому зазначає те, що рішення, на які посилається відповідач (рішення Харківського апеляційного господарського суду від 10.09.2014р. по справі 920/754/14 та ухвалу Вищого господарського суду України від 21.08.14р. №924/950/13) були прийняті до 01.01.2016р., тобто до нової редакції Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", а тому не можуть застосовуватись до спірних правовідносин.

Представник позивача вважає, що Красилівська РДА своїм розпорядженням від 20.01.16р. №18/2016-р надала в короткострокову оренду не витребуваних земельних часток (Паїв) ОСОБА_1 на підставі ст.13. ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", а тому право користування не витребуваними паями підлягає державній реєстрації відповідно до вказаного закону.

Також позивач звертає увагу суду на те, що є помилковим твердження відповідача про те, що карта розпаювання є план - схемою розміщення не витребуваних земельних часток паїв та надає право ними користуватись, оскільки вимоги до документації, яка надає право на користування встановленні ст. 55 ЗУ "Про землеустрій" та ст. 15, 34 ЗУ "Про державний земельний кадастр". При цьому представник позивача стверджує, що карта розпаювання - це лише документ, який вказує на мовне розміщення земельної ділянки без ідентифікації її на місцевості.

Крім того, останній повідомляє, що не витребуванні земельні частки паї, які знаходяться на території ОСОБА_3 сільської ради перебувають у користуванні СТОВ "Довіра" на умовах визначених договором оренди землі від 01.09.2006р.

СТОВ "Довіра" користувалась цими земельними ділянками відповідно до положень частини 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" якою передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди та за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

СТОВ "Довіра" користувалося вищевказаними земельними ділянками та сплачувало оренду плату, відповідно до вимог законодавства, що підтверджується податковими деклараціями.

Позивач звернув увагу суду, що на виконання розпорядження відповідача 1 №327/2013- р. від 13.08.2013 р. була вчасно розроблена технічна документація на невитребувані земельні частки (паї) загальною площею 52,38 га, однак остання не затверджувалась в відділі Держгеокадастру в Красилівському районі, оскільки не було визначено процедури затвердження та дана документація знаходилась у вказаному вище відділі ще з 2014 року.

Представник відповідача 1 в судове засідання з'явився, проти позову заперечує посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Відповідач 2 та його представник в судове засідання з'явились та надали письмовий відзив на позов в якому зазначає, що передача в оренду невитребуваних земельних часток (паїв) по ОСОБА_3 сільській раді Красилівського району здійснювалось на підставі ст. 13 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" без зміни цільового призначення земельних ділянок та без формування земельних ділянок. Твердження позивача про те, що СТОВ "Довіра" набуто переважного права на отримання вищевказаних земельних часток (паїв) в оренду є безпідставним, оскільки надання дозволу на розробку технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельні частки (паї), не позбавляє права Красилівську РДА на власний розсуд розпорядитися вказаними земельними частками (паями).

Також відповідач звертає увагу суду на те, що позивач неналежним чином виконав розпорядження №327/2013-р є те, що 26.11.2016р. СТОВ "Довіра" повторно звернулась до Красилівської РДА з проханням надати дозвіл на розробку технічних документацій із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельні частки (паї).

При цьому, відповідно до положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі" до Красилівської РДА не надходило жодних листів-повідомлень про намір СТОВ "Довіра" поновити договір оренди землі.

Крім того відповідач зауважує, що ані нормами ст. 13 ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", ані нормами будь-яких інших законодавчих актів не передбачено обов'язкового продажу права оренди невитребуваних земельних часток (паїв) на земельних торгах (аукціонах).

За таких обставин, відповідач 2 стверджує, що права та законні інтереси СТОВ "Довіра" жодним чином не порушені.

Представником відповідача 2 надано в судове засідання письмові пояснення, згідно яких останній додатково пояснила, що позивач свідомо затягував процедуру можливості розпорядження вищевказаними земельними ділянками, оскільки протягом тривалого часу не укладала договір, а попередній договір не був поновлений. Додатково відповідач 2 звернув увагу, що чинним законодавством не передбачено передачу даних паїв в оренду згідно аукціону.

Третя особа 1 в судове засідання не з'явилася, однак надала письмові пояснення, згідно яких після усних роз'яснень управління кадастру (11.01.2016 р.), кадастровими реєстраторами третьої особи здійснюється реєстрація не витребуваних земельних паїв в Державному земельному кадастрі. До даного часу відділ Держземагенства у Красилівському районі не проводив реєстрацію не витребуваних часток паїв з огляду на невизначеність правового статусу.

Третя особа 2 в судове засідання не з'явився. Однак на адресу суду надійшов відзив, в якому останній повідомляє, що з 2011р. СТОВ "Довіра" не укладало договір оренди не витребуваних земельних часток (паїв) за межами населених пунктів на території ОСОБА_3 сільської ради.

20.11.15р. до Красилівського РДА надійшло звернення ФОП ОСОБА_1 про надання йому в оренду не витребуваних земельних часток за межами населених пунктів на території ОСОБА_3 сільської ради.

26.11.15р. з клопотанням щодо надання дозволу з виготовлення технічної документації до Красилівської РДА звернувся директор СТОВ "Довіра".

Для вирішення питання щодо визначення орендаря було скликано засідання робочої групи, в результаті обговорення та за підсумками голосування членів робочої групи було визначено, що право оренди не витребуваних земельних часток (паїв) за межами населених пунктів с. Федорівка та с. Трусилівка на території ОСОБА_3 сільської ради буде надано ФОП ОСОБА_1

Після цього, було прийнято розпорядження Красилівської РДА від 20.01.16р. №18/2016-р. "Про надання в короткострокову оренду не витребуваних земельних часток (паїв) ОСОБА_1 Л,Й." та підписано договір оренди від 01.02.16р., який було зареєстровано у встановленому законодавством порядку.

Крім того, сільський голова ОСОБА_7 звертає увагу на те, що вказані розпорядження Красиліської РДА прийняті з дотриманням положень чинного законодавства, зокрема відповідно до ст. 13 ЗУ "Про порядок виділення в натурі ( на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Районна державна адміністрація при здійсненні повноважень власника землі є вільною у реалізації права розпоряджатися землею та вільна у виборі суб'єкта щодо надання йому права користування землею в порядку, встановленому законом.

У зв'язку із вищевикладеним третя особа ОСОБА_3 сільська рада просить суд відмовити в задоволені позову СТОВ "Довіра" до Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області та ФОП ОСОБА_1, третьої особи ОСОБА_3 сільської ради про визнання незаконним розпорядження Красилівської РДА від 20.01.2016р. №18/2016-р. "Про надання в короткострокову оренду не витребуваних земельних часток (паїв) ОСОБА_1Й."; визнання недійсним договору оренди не витребуваних земельних часток (паїв) від 01.02.16р. укладеного між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та Красилівською районною державною адміністрацією, припинивши його.

Позивачем подано до суду клопотання про залучення в якості третіх осіб на стороні позивача осіб вказаних у додатку до спірного розпорядження, тобто осіб за якими рахуються не витребувані земельні частки (паї) на території ОСОБА_3 сільської ради. В обґрунтування даних клопотань позивач пояснив, що згідно вимог Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок в письмовій формі, у разі якщо відоме їх місце знаходження.

В задоволенні даних клопотань суд відмовляє, оскільки згідно усних та письмових пояснень представника райдержадміністрації особи вказані у спірному розпорядженні є померлими, а відповідач 1 не повідомляв спадкоємців померлих власників сертифікатів оскільки місцезнаходження їх не відоме. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для залучення вказаних осіб в якості третіх, оскільки дане рішення не вплине на їх права та обов'язки щодо однієї із сторін, як це передбачено ст. 27 ГПК України, зважаючи на те, що у суду відсутні відомості щодо місцезнаходження спадкоємців померлих власників сертифікатів.

Суд, розглянувши матеріали справи, встановив таке.

Розпорядженням Красилівської районної державної адміністрації №9/2016-р від 13.01.2016р., розглянувши заяву ОСОБА_1 та клопотання СТОВ "Довіра" щодо надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок (не витребувані земельні частки (паї) в натурі (на місцевості) з послідуючою передачею в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та з метою запобігання виникнення конфлікту інтересів, було затверджено склад робочої групи з питання надання в оренду не витребуваних земельних часток (паїв) за межами населених пунктів с. Федорівка та с. Трусилівка на території ОСОБА_3 сільської ради згідно додатку.

Розпорядженням Красилівської районної державної адміністрації №18/2016-р від 20.01.2016р. надано гр. ОСОБА_1Й в короткострокову оренду терміном на 1 (один) рік 25 не витребуваних земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 51,53 гектарів, що розташовані за межами населених пунктів с. Федорівка та с. Ледянка на території ОСОБА_3 сільської ради Красилівського району Хмельницької області згідно з додатком.

21.01.2016р. листом №44/08-43-211/2016 Красилівська районна державна адміністрація повідомила СТОВ "Довіра", що робочою групою не встановлено підстав для прийняття рішення з переважним правом на укладання договору оренди з СТОВ "Довіра".

Разом з цим, розпорядженням Красилівської районної державної адміністрації №327/2013-р від 13.08.2013р. надано дозвіл СТОВ "Довіра" на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) (не витребувані земельні частки (паї), загальною площею 52,38 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Красилівського району згідно з додатком.

Позивач стверджує, що у нього перебуває в оренді земельна ділянка, що підтверджується договором оренди земельної ділянки від 01.09.2006р., площею 63,86 га, до якої також увійшли земельні частки (паї), які передані ФОП ОСОБА_1

Крім того, позивач наполягає на обов'язковості розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) (не витребувані земельні частки (паї), яка СТОВ "Довіра" була виконана, однак не затверджена Красилівською районною державною адміністрацією.

19.04.2016р. листом №44/08-43-950/2016 Красилівська районна державна адміністрація повідомила СТОВ "Довіра" про відтермінування вирішення клопотання щодо затвердження технічної документації із землеустрою до прийняття рішення судом щодо правомірності укладення договору оренди на зазначені ділянки.

Зі змісту ОСОБА_7 з державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що 09.03.2016р. у ОСОБА_2 Держгеокадастру у Красилівському районі Хмельницької області була зареєстрована технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 07.02.2014р.

01.02.2016р. між Красилівською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) був укладений договір оренди не витребуваних земельних часток (паїв). Відповідно до п. 1.1. договору Орендодавець на підставі розпорядження голови райдержадміністрації від 20.01.2016р. №18/2016-р передає, а Орендар приймає в строкове платне користування 25 земельних часток (паїв) померлих громадян, спадщина яких ще не оформлена, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 51,53 га, в тому числі ріллі 51,53 га, які розташовані за межами населених пунктів с. Федорівка та с. Трусилівка на території ОСОБА_3 сільської ради Красилівського району Хмельницької області.

Земельні ділянки передаються в оренду для виробництва сільськогосподарської продукції (п. 2.1. Договору).

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що договір укладено Сторонами строком на 1 (один) рік (до закінчення польових робіт).

Договір підписаний представниками сторін, скріплений їх печатками та зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) ОСОБА_3 сільської ради за №4 від 03.02.2016р.

На підставі акту приймання-передачі орендодавець передав, а Орендар прийняв в користування на умовах оренди вищезазначені земельні частки (паї).

З наявної в матеріалах справи довідки від 25.01.2016р. №31-28-99.6-219/0/15-16 відділу Держгеокадастру у Красилівському районі Хмельницької області вбачається, що середня вартість земельної ділянки (паю), що надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території ОСОБА_3 сільської ради (с. Федорівка) станом на даний час (з урахуванням коефіцієнту індексації) становить 93226,45 грн.

Таким чином, вважаючи спірне розпорядження незаконним, а укладений на його підставі договір оренди недійсним, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи предметом даної справи є визнання недійсним розпорядження та договору оренди не витребуваних земельних часток (паїв).

Аналізуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається таке:

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу субєкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу у разі його порушення, невизнання або оспорювання; право звернутися до суду за їх захистом відповідно до встановлених способів захисту цивільних прав та інтересів судом.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним розпорядження Красилівської РДА від 20.01.2016р. №18/2016-р. "Про надання в короткострокову оренду не витребуваних земельних часток (паїв) ОСОБА_1Й."; визнання недійсним договору оренди не витребуваних земельних часток (паїв) від 01.02.16р. укладеного між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та Красилівською районною державною адміністрацією. При цьому вважає, що його право порушено внаслідок укладення даного договору, оскільки позивач поряд з відповідачем 2 претендував на земельну ділянку площею 51,53 га, що підтверджується розпорядженням №327/2013-р від 13.08.2013р., яким надано дозвіл СТОВ "Довіра" на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) (невитребувані земельні частки (паї), загальною площею 52,38 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території ОСОБА_3 сільської ради Красилівського району згідно з додатком (12 земельних часток (паїв) є тотожними з земельними частками вказаному у спірному розпорядженні). Крім того, 19.11.2015р. №636 СТОВ "Довіра" звернулось з клопотанням про надання дозволу на виготовлення документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва невитребуваних земельних часток (паїв) за межами населених пунктів ОСОБА_3 сільської ради орієнтовною площею 43,15 га. Також позивач стверджує, що він уже розробив технічну документацію на вищезазначені земельні ділянки площею 35,6638 га.

Враховується надання позивачем в матеріали справи копії податкових декларацій зі змісту яких вбачається сплата позивачем орендної плати за земельні ділянки сільськогосподарського призначення, в т.ч. за невитребувані земельні частки паї, які увійшли до спірного розпорядження.

Відповідно безпідставні посилання відповідачів на недоведення позивачем належними та допустимими доказами порушення його права чи охоронюваного законом інтересу станом на час укладання спірного договору, оскільки вказані вище докази свідчать про намагання позивача отримати в оренду значну частину не витребуваних земельних часток (паїв) зазначених у спірному договорі та розпорядженні. При цьому вказані дії позивач вчинив раніше, ніж приватний підприємець звернувся до районної адміністрації про надання в оренду невитребуваних часток (паїв), які знаходяться на території ОСОБА_3 сільської ради.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно із п.1 ст.116 та ч.1 ст.123 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.1 ст.122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Стаття 124 Земельного кодексу України, передбачає, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що розпорядженням Красилівської районної державної адміністрації №18/2016-р від 20.01.2016р. "Про надання в короткострокову оренду не витребуваних земельних часток (паїв) ОСОБА_1Й." надано в оренду ОСОБА_1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва 25 не витребуваних земельних часток (паїв) площею 51,53 га, терміном на 1 рік, які знаходяться за межами населених пунктів с. Федорівка та с. Ледянка на території ОСОБА_3 сільської ради Красилівського району Хмельницької області.

Згідно зі ст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону (ч.2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі").

Як убачається з матеріалів справи, між відповідачем 1 та відповідачем 2 укладено договір оренди від 01.02.16р. невитребуваних земельних часток (паїв), відповідно до якого відповідачем 1 надано, а відповідачем 2 прийнято у строкове платне користування невитребувані земельні частки (паї) загальною площею 51,53 га, розташовані за межами населених пунктів с. Федорівка та с. Трусилівка на території ОСОБА_3 сільської ради Красилівського району Хмельницької області.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Згідно ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 ст. 207 Господарського кодексу України передбачено, що господарське зобов'язання, яке не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади, визнано судом недійсним повністю або в частині.

Статтею 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Відповідно до п. 12 Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2004 року №122 нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селищних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду. Тому нерозподілені земельні ділянки до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності передаються в оренду органами виконавчої влади та місцевого самоврядування, як розпорядниками, на загальних засадах, тобто з дотриманням вимог, встановлених статтею 124 Земельного кодексу України. Оскільки передані в оренду ОСОБА_1 невитребувані земельні частки (паї) є ділянками сільськогосподарського призначення, то необхідною умовою для їх передачі в оренду мало бути проведення земельних торгів, за результатами яких укладається договір оренди. Тому відповідач 1 як при прийнятті оскарженого розпорядження, так і при укладенні спірного договору оренди діяв не на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та без дотриманням порядку, визначеного ст. 124 Земельного кодексу України.

Судом приймається до уваги, що згідно з ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок із земель державної та комунальної власності без проведення земельних торгів можливо лише у випадках, визначених ст. 134 Земельного Кодексу України.

Крім того, судом враховується, що за наявності двох претендентів на спірні земельні ділянки (відповідача 2 і позивача), заяви яких подані майже одночасно (20.11.2015р. та 26.11.2015р.), передача таких ділянок в оренду одному із претендентів мала б здійснюватись за результатами проведення земельних торгів (конкурсу). Такі ж правові позиції ВГСУ викладені у постанові від 16.04.2013р. по справі № 5023/4981/12.

Безпідставними є твердження відповідача 1 про те, що повторне звернення позивача з клопотанням від 26.11.2015р. є свідченням того, що останній не виконав розпорядження Красилівської районної державної адміністрації від 13.08.2013р. №327/2013-р, зокрема не виготовив технічну документацію із землеустрою та не подав її на затвердження.

Судом враховується, що позивачем на виконання розпорядження Красилівської районної державної адміністрації від 13.08.2013р. №327/2013-р була розроблена технічна документація із землеустрою, однак не була затверджена в установленому законом порядку. При цьому технічна документація виготовлена 07.02.2014 р. (що підтверджується витягом), тобто в межах строку встановленого законом та не була зареєстрована у відділі держгеокадастру.

Вказане вище та наявність розпорядження Красилівської районної державної адміністрації від 13.08.2013р. №327/2013-р спростовує доводи відповідача 1, що ОСОБА_1 перший звернувся до адміністрації з клопотанням про надання в оренду невитребуваних земельних часток (паїв).

Отже, Красилівською районною державною адміністрацією не наведено жодних підстав для надання переваги ОСОБА_1 при передачі в оренду земельних часток паїв.

Звертається увага, що згідно протоколу №1 від 13.01.2016 р. засідання робочої групи з питань передачі в оренду не витребуваних земельних часток (паїв), яка за своєю правовою природою не є земельними торгами в розумінні ст. 135 Земельного кодексу України, зафіксовано лише факт надання депутатами ОСОБА_3 сільської ради перевагу саме позивачу, при цьому іншими учасниками робочої групи не зафіксовано переваг в т.ч. для відповідача, а лише зазначено що голова ОСОБА_3 сільської ради "переваг у зазначених особах не вбачає".

За таких обставин укладення спірного договору суперечить ст. 124 Земельного Кодексу України. Відповідно, безпідставні посилання відповідача 2 на те, що передана йому в оренду земельна ділянка є нерозподіленими земельними паями, тому немає необхідності дотримання при наданні її в оренду вимог ст. ст.124, 134 Земельного кодексу України (аналогічна позиція в постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 18.05.2016 р. по справі №924/169/16).

Крім того судом звертається увага на те, що Законом України "Про землеустрій" визначено правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою, які спрямовані на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.

У статті 25 Законом України "Про землеустрій" зазначено, що документація із землеустрою розробляється у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Технічна документація із землеустрою - сукупність текстових та графічних матеріалів, що визначають технічний процес проведення заходів з використання та охорони земель без застосування елементів проектування.

Відповідно до ст.20 Закону України "Про землеустрій" землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності, в тому числі, в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутній дозвіл Красилівської районної державної адміністрації на виготовлення та затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), що були передані в оренду гр. ОСОБА_1, а останнім не розроблявся проект землеустрою щодо відведення цих земельних ділянок у встановленому порядку, що мало передувати розпорядженню про передачу такої ділянки в оренду (аналогічна позиція викладена в постанові ВГСУ від 30.03.2016р. у справі 920/945/15).

Таким чином, у разі прийняття розпорядження без складання проекту землеустрою, без встановлення меж земельних ділянок в натурі, об'єкти оренди є невизначеними і неможливо встановити їх площу, межі і місце розташування на місцевості.

Наданий в матеріали справи проект території земельних часток не є технічною документацією в розумінні вказаного вище закону.

При цьому є не послідовною та незрозумілою позиція адміністрації, згідно якої остання одним особам надає в оренду не витребувані земельні частки (паї) без технічної документації, а іншим (розпорядження №129/2016-р. від 20.04.2016 р.) лише після виготовлення технічної документації. Приймається до уваги, що виготовлення технічної документації не є безоплатним.

Разом з цим, судом враховується, що СТОВ "Довіра" був розроблений проект технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) на земельні частки (паї), які було передані в оренду ОСОБА_1

Додатково судом звертається увага на те, що позивач користувався виділеними земельними ділянками на підставі договору оренди земельної ділянки від 01.09.2006р. (договір укладено на п'ять років).

Так, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України, де законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, ст. 764 Цивільного кодексу України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше , що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Стаття 33 Земельного кодексу України фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Виходячи із приписів ст.ст. 319, 626 Цивільного кодексу України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно до ч. 4 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору, які передбачені ст. 15 цього закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

З огляду на матеріали справи, позивач користувався виділеними земельними ділянками, належним чином виконував свої обов'язки за договором та сплачував орендну плату.

Крім того, досліджуючи матеріали справи, суд встановив, що з боку Красилівської районної державної адміністрації (Орендодавець) відсутнє повідомлення про відмову в поновлені договору оренди від 01.09.2006р.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Таким чином, судом приймається до уваги те, що оспорюване розпорядження прийнято Красилівською районною державною адміністрацією із перевищенням повноважень, без проведення земельних торгів та зазначені невитребувані земельні частки (паї) передано в оренду без виготовлення документації із землеустрою.

З огляду на зазначене, позовні вимоги про визнання розпорядження Красилівської районної державної адміністрації № 18/2016-р від 20.01.2016р. "Про надання в короткострокову оренду не витребуваних земельних часток (паїв) ОСОБА_1Й." незаконним та його скасування є належним чином обґрунтовані, підтверджені наявними у справі доказами, тому підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору оренди не витребуваних земельних часток (паїв) від 01.02.2016р., судом враховується наступне.

Відповідно до ст. 648 Цивільного кодексу України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства.

Судом береться до уваги, що договір оренди не витребуваних земельних часток (паїв) від 01.02.2016р., укладений між відповідачами на підставі розпорядження Красилівської районної державної адміністрації №18/2016-р від 20.01.2016р. "Про надання в короткострокову оренду не витребуваних земельних часток (паїв) ОСОБА_1Й." яке, як встановлено судом, є незаконним, оскільки прийняте з порушенням вимог чинного законодавства.

З огляду на зазначене, договір оренди не витребуваних земельних часток (паїв) від 01.02.2016р. підлягає визнанню недійсними.

При цьому, судом враховуються, що згідно ч. 3 ст. 207 ГК України передбачено припинення господарського зобов'язання лише на майбутнє.

Відповідно до п. 2.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських) договорів недійсними" якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє. При цьому слід враховувати, що зобов'язання припиняються на майбутнє не на підставі відповідної вказівки в рішенні суду, а в силу закону, тому при визнанні недійсним правочину (господарського договору) зобов'язання його сторін припиняються на майбутнє з моменту набрання чинності рішення суду про визнання правочину (договору) недійсним, хоча б у судовому рішенні й не було зазначено про таке припинення.

Аналогічні правові позиції у п.2.29 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 №6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", в якому, зокрема, передбачено, що договір оренди земельної ділянки може бути припинений лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути вже здійснене за ним користування ділянкою. Одночасно з визнанням договору недійсним господарський суд повинен зазначити в рішенні, що цей договір припиняється лише на майбутнє.

Враховуючи зазначене, спірний договір оренди від 01.02.2016р., укладений між відповідачами, належить визнати недійсним з припиненням його дії на майбутнє.

За таких обставин позовні вимоги правомірні, обґрунтовані матеріалами справи та підлягають задоволенню.

При прийнятті рішення враховується, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (ст. 126 Земельного кодексу України), тобто підлягає реєстрації.

В тому числі підлягають реєстрації права оренди земельних ділянок які є не витребуваними, про що свідчить зміст ст. 30 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Згідно даної статті передбачено особливості державної реєстрації права оренди на нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки. Зокрема, право оренди на нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки, надані в оренду органами державної влади, органами місцевого самоврядування в порядку, визначеному статтею 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", здійснюється лише без державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки в Державному реєстрі прав. В даному випадку право оренди по спірному договору не зареєстровано, як того вимагають приписи вказано вище закону.

У зв'язку із задоволенням позову судові витрати по справі (відшкодування сплаченого позивачем судового збору) згідно з ст. 49 ГПК України покладються на відповідачів у рівних частинах.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" смт. Антоніни Красилівського району до 1. Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області м. Красилів 2. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 м. Красилів за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_2 Держгеокадастру в Красилівському районі за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 сільської ради про визнання незаконним розпорядження Красилівської РДА від 20.01.2016р. №18/2016-р. "Про надання в короткострокову оренду не витребуваних земельних часток (паїв) ОСОБА_1Й."; визнання недійсним договору оренди не витребуваних земельних часток (паїв) від 01.02.16р. укладеного між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та Красилівською районною державною адміністрацією задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Красилівської районної державної адміністрації від 20.01.2016р. №18/2016-р. "Про надання в короткострокову оренду не витребуваних земельних часток (паїв) ОСОБА_1Й.".

Визнати недійсним договір оренди не витребуваних земельних часток (паїв) від 01.02.16р. укладеного між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та Красилівською районною державною адміністрацією з припиненням його дії на майбутнє.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (Хмельницька область, м. Красилів, вул. Михайлівська, 9, код НОМЕР_1) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" (Хмельницька область, Красилівський район, смт. Антоніни, пл. Леніна, 54, код 03785958) 1378,00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) відшкодування сплаченого судового збору.

Видати наказ.

Стягнути з Красилівської районної державної адміністрації Хмельницької області (Хмельницька область, м. Красилів, пл. Незалежності, 2, код 21326527) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" (Хмельницька область, Красилівський район, смт. Антоніни, пл. Леніна, 54, код 03785958) 1378,00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) відшкодування сплаченого судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 31.05.2016р.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 6 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу, (Хмельницька обл., Красилівський р-н, смт. Антоніни),

3 - відповідачу 1, (Хмельницька обл., м. Красилів, пл. Незалежності, 2),

4 - відповідачу 2, (Хмельницька обл., м. Красилів, вул. Михайлівська, 9).

5 - третій особі 1 ( ОСОБА_8, вул. театральна, 1а), рекоменд.

6 - третій особі 2 (Красилівський р-н, с . Федорівка), рекоменд.