ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 р. Справа № 923/1006/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Бєловій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області в інтересах держави в особі

позивача-1- Каховської міської ради, м. Каховка Херсонської області

позивача-2 - комунального підприємства "Житловик Свєтлово", м. Каховка Херсонської області

до: Каховського колективного торгівельного виробничого підприємства "Меліоратор", м.Каховка Херсонської області

про стягнення 281048,25 грн.

за участю прокурора відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_1

та представників сторін:

від позивача-1 - не прибули

від позивача-2 - не прибули

від відповідача - не прибули

Каховський міжрайонний прокурор Херсонської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Каховської міської ради (позивача-1) та комунального підприємства "Житловик Свєтлово" (позивача-2) до Каховського колективного торгівельного виробничого підприємства "Меліоратор" (відповідач), яким просить суд:

- стягнути з відповідача на користь позивача-1 28104,82 грн. недоотриманої орендної плати за період з 01.06.2012р. по 01.04.2015р.;

- стягнути з відповідача на користь позивача-2 - 65577,93грн. недоотриманої орендної плати за період з 01.06.2012р. по 01.04.2015р. та 187365,50 грн. неустойки.

Прокурор посилається на те, що відповідач в порушення п.2 3 договору оренди комунального майна територіальної громади від 01.01.2007р. після закінчення строку оренди не повернув орендоване майно орендодавцю та продовжував ним користуватись з 01.01.2010 по 22.04.2015.

Ухвалою суду від 26.04.2016р. Каховського міжрайонного прокурора Херсонської області було замінено на правонаступника - керівника Каховської місцевої прокуратури Херсонської області.

Ухвалою від 05.05.2016р. розгляд справи було відкладено на 26.05.2016р.

Позивач-1 в засідання суду не прибув, надіславши до суду заяву від 23.05.2016р. № 02-13/2377, якою просить суд розглянути справу без його участі та позов прокурора підтримує.

Позивач-2 в засідання суду не прибув, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення йому 12.05.2016р. ухвали господарського суду від 05.05.2016р. Від позивача-2 судом було отримано клопотання від 29.04.2016р. № 1-5/70, яким він просив суд розглянути справу без його участі та позов прокурора підтримує.

Відповідач в засідання суду не прибув, надіславши клопотання, яким просить суд за його відсутності зупинити провадження у справі до розгляду господарським судом Херсонської області справи № 923/482/16 за позовом Каховського колективного торгівельного виробничого підприємства "Меліоратор" , до відповідача-1: Каховської міської ради Херсонської області, відповідача-2: Реєстраційної служби Каховського міськрайонного управління юстиції Херсонської області, м. Каховка, про визнання незаконним включення нежитлового приміщення до пункту 348 Переліку майна, затвердженого рішенням Каховської міської ради від 30.07.2015р. № 1441/76, та виключення відповідного нежитлового приміщення з цього пункту, скасування рішення реєстраційної служби та визнання недійсним свідоцтва про право власності. В обґрунтування клопотання відповідачем надано копію ухвали господарського суду Херсонської області від 11.05.2016р. про порушення провадження у справі №923/482/16.

Відповідач згідно відзиву на позовну заяву позовні вимоги не визнає, мотивуючи відсутністю правових підстав для їх задоволення, позовну заяву вважає такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Прокурором подано заяву від 28.04.2016р. вих. № 64/3067вих16, якою він відповідно до ст. 22 ГПК України уточнює позовні вимоги і просить стягнути з відповідача на користь позивача-2 заборгованість за договором оренди комунального майна територіальної громади від 01.01.2007р. у розмірі 281048,25грн., з яких: 93682,75грн. - недоотримана орендна плата за період з 01.06.2012 по 01.04.2015 та 187365,50грн. неустойки за час прострочення користування майном.

Прокурор у заяві посилається на те, що кошти підлягають стягненню на користь позивача-2, оскільки відповідно до п. 3.3 договору оренди від 01.01.2007р. орендна плата сплачується перерахуванням грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця - комунального підприємства "Житловик Свєтлово", а відповідно до п. 3.4 договору - орендодавець щомісяця перераховує 20% орендної плати до міського бюджету на умовах договору доручення, складеного додатково між орендодавцем та виконавчим комітетом Каховської міської ради.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані до справи докази, заслухавши прокурора, суд

в с т а н о в и в:

Рішенням 10 сесії XXIV скликання Каховської міської ради Херсонської області № 121/10 від 27.12.2002 затверджено перелік майна, що включається до складу цілісних майнових комплексів комунальних підприємств. Згідно вказаного переліку майна до складу комунального підприємства "Житловик Свєтлово" увійшов будинок по пр. Ворошилова 3.

01 січня 2007 р. між комунальним підприємством "Житловик Свєтлово" (орендодавець, позивач-2 у справі) та Каховським колективним торгівельним виробничим підприємством "Меліоратор" (орендар, відповідач) було укладено договір оренди комунального майна територіальної громади.

Відповідно до п. 1.1 - 1.2 договору орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове користування нежитлове приміщення, власником якого є територіальна громада міста, та яке знаходиться на балансі орендодавця. Майно розташоване за адресою: вул. Ворошилова 3 Херсонська область 74800 заг. площею 657,3 кв. м, вартість якого становить 176366,74грн.

Згідно з п. 3.1 договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду об'єктів комунальної власності територіальної громади міста, затвердженою сесією міської ради від 26.03.2003р. №58/13 і становить 21600грн.

01.07.2007р. сторонами було підписано доповнення до договору, відповідно до якого орендна плата встановлена в розмірі 2500грн. за місяць.

Відповідно до п. 10.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 30.12.2007р. Пунктом 10.2 договору передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору, не надійшло пропозицій щодо розміщення в орендному приміщенні бюджетних установ і організацій, заяв від інших фізичних чи юридичних осіб, договір вважається пролонгованим на один рік, що обумовлюється додатковою угодою в письмовій формі.

Сторони пролонгували договір оренди комунального майна територіальної громади від 01.01.2007р. на 2008 і 2009 роки, про що свідчать відмітки на договорі з підписами сторін, скріпленими печатками.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що після закінчення строку оренди орендар зобов'язаний передати орендодавцю майно, що орендується протягом одного місяця з моменту закінчення строку оренди за актом передачі.

В подальшому сторони не дійшли згоди щодо продовження дії договору оренди від 01.01.2007р. на 2010 рік, про що свідчать дії, направлені на укладення нового договору оренди № 15 від 01.01.2010 зі строком дії з 01.01.2010 по 30.12.2014.

Однак, рішенням господарського суду Херсонської області від 17.01.2012р. у справі № 5024/2491/2011 за позовом Каховського колективного торгівельно-виробничого підприємства "Меліоратор" до комунального підприємства "Житловик-Свєтлово" про визнання дійсним договору оренди № 15 від 01.01.2010р., встановлено, що договір оренди № 15 від 01.01.2010 є неукладеним. Зазначене рішення залишено без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.04.2012р., яка в свою чергу залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 03.07.2012р.

Інших додаткових угод щодо продовження строку дії договору оренди від 01.01.2007р. між сторонами укладено не було. Це встановлено і в постанові Вищого господарського суду України від 25.03.2015р. у справі № 5024/1094/2012 за позовом Каховської міської ради Херсонської області до Каховського колективного торгівельного виробничого підприємства "Меліоратор" про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Прокурор посилається на те, що відповідач в порушення п. 2.3 договору оренди комунального майна територіальної громади від 01.01.2007р. після закінчення строку оренди не повернув орендоване майно орендодавцю та продовжував ним користуватись з 01.01.2010 по 22.04.2015.

Прокурор зазначає, що відповідач на запрошення позивача-2 не з'явився для оформлення акту повернення орендованого майна, у зв'язку з чим 22.04.2015р. комісією складено акт про фактичне прийняття орендованого майна від орендаря (відповідача), який фактично звільнив приміщення, про що свідчить акт від 15.04.2015р.

З огляду на викладене, прокурор, з урахуванням заяви про уточнення, просить стягнути з відповідача на користь комунального підприємства "Житловик Свєтлово" (позивача-2) заборгованість за договором оренди комунального майна територіальної громади від 01.01.2007р. у розмірі 281048,25грн., з яких: 93682,75грн. - недоотримана орендна плата за період з 01.06.2012 по 01.04.2015 та 187365,50грн. неустойки за час прострочення користування майном.

Відповідно до п. 3.3 договору оренди від 01.01.2007р. орендна плата сплачується перерахуванням грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця (комунального підприємства "Житловик Свєтлово", позивача-2 у справі).

Згідно з п. 3.4 договору оренди від 01.01.2007р. орендодавець щомісяця перераховує 20% орендної плати до міського бюджету на умовах договору доручення, складеного додатково між орендодавцем та виконавчим комітетом Каховської міської ради.

Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві. Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, передбачених Законом України "Про прокуратуру". Невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва інтересів держави в господарському суді має наслідком повернення поданої ним позовної заяви в порядку, встановленому статтею 63 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 N 3-рп/99 зі справи за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (далі - Рішення Конституційного Суду України) під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Крім того, як зазначено у інформаційному листі Вищого господарського суду України від 23.02.2016 № 01-06/348/16 "Про деякі питання застосування положень Закону України "Про прокуратуру" щодо представництва прокуратурою інтересів держави в господарському суді": "Законом України від 14.10.2014 № 1697-VІІ "Про прокуратуру" (далі Закон), який набрав чинності 15.07.2015, внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК), зокрема до статей 2 та 29.

Зазначеними статтями ГПК регламентовано участь прокурора у розгляді справ.

Відповідно до чинної редакції статті 29 ГПК прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді (незалежно від форми, в якій здійснюється представництво) повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва.

Підстави представництва прокурором інтересів держави визначені статтею 23 Закону, а саме: у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно з частиною четвертою статті 23 Закону прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Господарським судам слід враховувати, що не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній.

Отже, у разі подання прокурором позову в інтересах держави господарський суд повинен оцінити правильність визначення прокурором позивача. У разі неправильного його визначення потрібно повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 63 ГПК. У випадку ж невиконання прокурором вимог щодо надання господарському суду обґрунтування наявності підстав для здійснення представництва господарські суди повинні повернути такі заяви на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК."

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. № 7 "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам" розяснено, що якщо господарський суд помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 81 ГПК.

Таким чином, прокурор не має права здійснювати представництво в суді інтересів держави в особі комунального підприємства "Житловик Свєтлово" (позивач-2 у справі), оскільки позивач-2 не являється ні органом державної влади, ні органом місцевого самоврядування, ні іншим субєктом владних повноважень.

З огляду на викладене, прокурором невірно визначено позивача-2 за вказаним позовом, що є підставою для залишення позову в частині представництва прокурором інтересів держави в особі позивача-2 - комунального підприємства "Житловик Свєтлово", без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 81 ГПК.

Щодо позову в частині представництва прокурором інтересів держави в особі позивача-1 - Каховської міської ради, то суд виходить з наступного.

Юридична наука та судова практика розмежовують поняття права на звернення до суду з позовом за захистом порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів на право пред'явлення позову у процесуальному значенні і право на пред'явлення позову в матеріальному значенні. Право на звернення до суду з позовом у процесуальному значенні передбачає, що кожна особа, яка вважає, що її права або охоронювані законом інтереси порушуються, має право звернутись до суду з позовом про захист цих прав та інтересів, і суд, з урахуванням підвідомчості, не має права відмовити у прийнятті цього позову до розгляду. Матеріальне право на позов передбачає дійсну, тобто реальну існуючу наявність порушення прав або охоронюваних законом інтересів, тобто наявність матеріально-правового інтересу особи, що звернулась до суду з позовом. При цьому, при наявності такого порушення суд повинен задовольнити позов, тобто захистити ці права, а при відсутності таких порушень підстави задоволення позову відсутні тобто в позові необхідно відмовити.

Таким чином, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за захистом, є обов'язковими; обов'язком позивача, відповідно до ст. 33 ГПК України є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів.

Як вже зазначено вище, прокурор, з урахуванням заяви про уточнення, просить стягнути з відповідача на користь комунального підприємства "Житловик Свєтлово" (позивача-2) заборгованість за договором оренди комунального майна територіальної громади від 01.01.2007р. у розмірі 281048,25грн.

Отже, прокурором не доведено в чому полягає порушення прав позивача-1 - Каховської міської ради, оскільки вона не є стороною договору оренди комунального майна територіальної громади від 01.01.2007р. До того ж, згідно з п. 3.4 договору оренди від 01.01.2007р. на орендодавця (комунальне підприємство "Житловик Свєтлово", позивач-2) покладено обов'язок щомісяця перераховувати 20% орендної плати до міського бюджету на умовах договору доручення, складеного додатково між орендодавцем та виконавчим комітетом Каховської міської ради, а не Каховською міською радою.

З огляду на викладене, позов в частині представництва прокурором інтересів держави в особі позивача-1 - Каховської міської ради задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 923/482/16.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі у разі неможливості розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

У постанові пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати:

а) як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом;

б) чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Проте, суд вважає, що рішення суду у справі № 923/482/16 не встановить обставин, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, оскільки прокурором не доведено в чому полягає порушення прав позивача-1 - Каховської міської ради, та прокурор не має права здійснювати представництво в суді інтересів держави в особі позивача-2 - комунального підприємства "Житловик Свєтлово".

В засіданні суду оголошувалась вступна та резолютивна частини рішення.

Керуючись ст.ст.44, 49, п. 1 ч. 1 ст. 81, ст. 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Залишити позов без розгляду в частині представництва прокурором інтересів держави в особі позивача-2 - комунального підприємства "Житловик Свєтлово".

2. Відмовити в задоволенні позову в частині представництва прокурором інтересів держави в особі позивача-1 - Каховської міської ради.

Повне рішення складено 30.05.2016р.

Суддя В.П.Ярошенко