ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2016 р.Справа № 922/4175/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Шевляковій К.М.

розглянувши справу

за позовом Прокурора м. Харкова, м. харків
до Харківської міської ради, м. Харків (перший відповідач); Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Ермітаж", м. Харків (другий відповідач)
про визнання незаконним та скасування рішення
за участю представників сторін:

прокурор - Чирик В.Г.

першого відповідача - ОСОБА_1

другого відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 13.08.2015 року господарського суду Харківської області позовні вимоги прокурора задоволено. Визнано незаконним та скасовано п.19.2 додатку 1 до рішення 34 сесії 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" №136/09 від 24.06.2009 року. Стягнено з Харківської міської ради на користь Державного бюджету України 1218,00 грн. судового збору.

Постановою від 14.12.2016 року Харківського апеляційного господарського суду рішення від 13.08.2015 року господарського суду Харківської області скасовано. В задоволені позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.03.2016 року, постанову від 14.12.2015 року Харківського апеляційного господарського суду та рішення від 13.08.2015 року господарського суду Харківської області по справі № 922/4175/15 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2016 року справу передано для розгляду судді Погореловій О.В.

Ухвалою суду від 04.05.2016 року справу призначено до розгляду на 18.05.2016 року о 10:15 год.

Ухвалою суду від 18.05.2016 року розгляд справи був відкладений до 30.05.2016 року до 10:15 год.

Ухвалою суду від 30.05.2016 року розгляд справи відкладений до 06.06.2016 року до 10:10 год.

Другий відповідач правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресою, вказаною у позовній заяві. Проте ухвала суду повернута без вручення адресатові з позначкою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

06.06.2016 року перший відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову прокурора заперечує та просить суд відмовити в його задоволенні. Зокрема, у відзиві, перший відповідач заявив про застосування спливу позовної давності. Наданий відзив та додані до нього документи, досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК України та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обовязку по доведенню своєї правової позиції. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. На думку суду, обставини справи свідчать про наявність у ній матеріалів достатніх для розгляду справи по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

У судовому засіданні 06.06.2016 року прокурор підтримав позов та просив суд його задовольнити.

Присутній у судовому засіданні 06.06.2016 року представник першого відповідача проти позову заперечував та просив суд відмовити в його задоволенні. Наполягав на застосуванні наслідків спливу позовної давності.

Відповідно до ч. 7 статті 84 Господарського процесуального кодексу України, якщо у справі беруть участь кілька позивачів або відповідачів, у рішенні вказується, як вирішено спір щодо кожного з них, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення прокурора та представника першого відповідача, суд дійшов висновку про задоволення заяви першого відповідача про сплив позовної давності та, відповідно, про відмову в задоволенні позову до першого відповідача, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та як зазначає прокурор у позові, у ході вивчення правомірності передачі у приватну власність земельних, розташованих на території м. Харкова, прокуратурою Харківської області було встановлено, що п. 19.2 додатку 1 до рішення 34 сесії Харківської міської ради 5 скликання Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування від 24.06.2009 року № 136/09, другому відповідачу - ОК "ЖБК Ермітаж надано у власність земельну ділянку за рахунок земель житлової та громадської забудови, загальною площею 0,14 га для будівництва та подальшої експлуатації житлового будинку по вул. Клочківській у 421 мкр. Будівництво виконати до 31.12.2012 року.

В обґрунтування свого позову, прокурор вказує на те, що вказане рішення прийнято в порушення вимог ст. 41 Земельного кодексу України, ст. ст. 133, 135, 137 Житлового кодексу та Примірного статуту. Під час прийняття вказаного рішення, Харківська міська рада при вирішенні питання про надання ОК ЖБК Ермітаж безоплатно земельної ділянки зобов'язана була з'ясувати правовий статус, мету та підстави створення цього кооперативу відповідно до ЖК та Примірного статуту.

Першим відповідачем у справі заявлено про застосування наслідків спливу позовної давності до спірних правовідношень.

Загальні положення щодо позовної давності та порядку її обчислення, що підлягають застосуванню під час вирішення спорів між сторонами у зобовязаннях, визначені у главі 19 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Згідно ст. 256 ЦК України під позовною давністю розуміється строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Як роз'яснено у п. 1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 10 Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів позовна давність, за визначенням статті 256 ЦК України, - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Отже, позовна давність є інститутом цивільного права і може застосовуватися виключно до вимог зі спорів, що виникають у цивільних відносинах, визначених у частині першій статті 1 ЦК України, та у господарських відносинах (ст. 3 ГК України).

Водночас необхідно мати на увазі, що оскільки закон (п. 10 ч. 2 ст. 16, ст. 21 ЦК України, абз. 3 ч. 2 ст. 20 ГК України) визначає визнання недійсними актів державних та інших органів, що суперечать законодавству і порушують права та законні інтереси осіб, як спосіб захисту цивільних прав, то до позовних заяв юридичних осіб і зазначених громадян про визнання недійсними таких актів застосовується загальна позовна давність.

Таким чином, за позовними заявами прокурора встановлюється загальна позовна давність, яка згідно зі ст. 257 ЦК України становить три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Перебіг строку позовної давності починається з наступного дня після відповідної календарної дати або з настанням події, з якою повязано його початок (ч. 1 ст. 253 ЦК України).

Частиною 4 ст. 267 ЦК України, визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої було заявлено міською радою, є підставою для відмови у позові.

Згідно ч. 1 п. 4 ст. 267 ЦК України, в редакції, яка діяла на час прийняття оскаржуваного рішення міської ради, позовна давність не поширювалася на вимоги власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.

Оскаржуване рішення прокурор вважає незаконним, оскільки вказане рішення порушує право власності територіальної громади міста Харкова на спірну земельну ділянку, тому, відповідно до ч. 1 п. 4 ст. 268 ЦК України в редакції, яка діяла на час прийняття оскаржуваного рішення, позовна давність на вказані вимоги не поширювалася.

Згідно Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства від 20.12.2011 року п. 4 ч. 1 ст. 268 ЦК України виключено.

Відповідно до п. 1 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону України цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, тобто з 15.01.2012 року.

Згідно п. 5 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, тобто з 15.01.2012 року, особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право особи.

Отже, відповідно до зазначених законодавчих положень, строк позовної давності для звернення прокурора, як позивача, до суду з позовом про визнання незаконним та скасування п. п. 19.2. додатку 1 до рішення 34 сесії Харківської міської ради 5 скликання № 136/09 від 24.06.2009 року починає свій перебіг з 15.01.2012 року та закінчується 15.01.2015 року.

Разом з тим, як встановлено судом позов прокурора до суду поданий 17.07.2015 року.

Як вбачається з позовної заяви, прокурор визначає термін з якого йому стало відомо про оскаржуване рішення - у ході вивчення даних офіційного веб-сайту Харківської міської ради щодо правомірності надання ОК ЖБК Ермітаж у власність земельної ділянки та ознайомлення з правовстановлючими документами ОК "ЖБК "Ермітаж" у Відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби ХМУЮ. При цьому не вказує у позові календарної дати такої перевірки, а лише зазначає про березень 2015 року.

На думку суду, такий підхід прокурора до визначення моменту обізнаності про оскаржуване рішення не відповідає фактичним обставинам справи та положенням чинного законодавства України, яке регулює перебіг строку позовної давності, та спростовується наступним.

Як роз'яснено у п. 4.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 10 Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів, початок перебігу позовної давності визначається за правилами статті 261 ЦК України. Якщо у передбачених законом випадках з позовом до господарського суду звернувся прокурор, що не є позивачем, то позовна давність обчислюватиметься від дня, коли про порушення свого права або про особу, яка його порушила, довідався або мав довідатися саме позивач, а не прокурор. У таких випадках питання про визнання поважними причин пропущення позовної давності може порушуватися перед судом як прокурором, так і позивачем у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 ГПК України у разі коли із законом позивачем у справі виступає прокурор, позовна давність обчислюється від дня, коли про порушення або про особу, яка його допустила, довідався або мав довідатися відповідний прокурор.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 року у справі №6-178цс15, яка була прийнята на спільному засіданні судових палат у цивільних та господарських справах.

Згідно витягу з протоколу 34 сесії Харківської міської ради 5 скликання 24.06.2009 року на пленарному засіданні міської ради був присутній прокурор міста Харкова - ОСОБА_2, який відповідно до ст. 121 Конституції України та Закону України Про прокуратуру здійснює нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів місцевими ОСОБА_1 та їх виконавчими органами.

Також, згідно з листом від 24.07.2009 року № 08-11/1538/2-09 Харківською міською радою до прокуратури міста Харкова було направлено рішення 34 сесії Харківської міської ради 5 скликання (т. 1 а.с. 95).

Отже, посилання прокурора на те, що він довідався про незаконне рішення міської ради у ході вивчення правомірності передачі у приватну власність земельних ділянок у березні 2015 року є юридично неспроможними, оскільки обізнаність прокурора міста Харкова починає рахуватися саме з дати прийняття оскаржуваного рішення, тобто з 24.06.2009 року, оскільки його прийняття відбувалось безпосередньо за участю прокурора прокуратури міста Харкова, який був присутній у сесійній залі на пленарному засіданні Харківської міської ради.

Крім цього згідно із п. 10 Наказу Генеральної прокуратури України від 18.10.2010 року, № 3гн "Про організацію прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів", з метою підвищення ефективності наглядової діяльності за додержанням і застосуванням законів, керуючись статтями 1, 15, 19 - 24 Закону України "Про прокуратуру", було наказано, зокрема, періодично, але не рідше одного разу на місяць, перевіряти законність правових актів Кабінету Міністрів України, місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Використовувати право участі у засіданнях цих органів.

Аналогічні обовязки були передбачені Наказами Генеральної прокуратури України від 12.04.2011 року № 3гн "Про організацію правозахисної діяльності органів прокуратури України"; від 07.11.2012 року № 3гн Про організацію прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів.

Частиною 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Позовна заява подана до суду прокурором після спливу трирічного строку позовної давності. Причини пропуску позовної давності прокурором під час розгляду справи в суді прокурором документально не обґрунтовані, клопотання про його поновлення прокурором не заявлялось (ч. 5 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Оскільки прокурор звернувся до господарського суду після спливу позовної давності, про застосування якої першим відповідачем заявлено до прийняття рішення господарським судом, прокурором не доведено, а матеріалами справи не підтверджено поважні причини пропуску позовної давності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог до першого відповідача у звязку зі спливом позовної давності.

Щодо другого відповідача суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, відповідно до ст. 36 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" 05.06.2012 року до ЄДРЮОтаФОП внесено запис 5043944 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - ОК "ЖБК "Ермітаж" на підставі рішення засновників (учасників) про ліквідацію юридичної особи (т. 1 а.с. 16, 17, 43).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження по справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Доказів існування правонаступників другого відповідача прокурором суду подано не було.

Отже, враховуючи викладене, суд припиняє провадження у справі щодо другого відповідача.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, у зв'язку з відмовою у позові, судові витрати у даній справі покладаються на прокурора. Втім, враховуючи звільнення прокурора від сплати судового збору згідно п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (на момент подачі позову до суду), судовий збір у даному випадку стягненню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 256, 257, 261, 267 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 35, 43, 44, 49, п. 6 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Щодо першого відповідача - Харківської міської ради - в задоволенні позову відмовити повністю.

Щодо другого відповідача - Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Ермітаж" - провадження у справі припинити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.06.2016 р.

Суддя ОСОБА_3