ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2016р. Справа№ 914/1178/16

За позовом: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Мята, м. Львів,

про стягнення неустойки в розмірі 25 883,12 грн.

Суддя Яворський Б.І. при секретарі Гелеш Г.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: не зявився.

На розгляд господарського суду Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради подало позов до ТзОВ «Мята» про стягнення неустойки в розмірі 25 883,12 грн. за користування річчю за час прострочення.

Ухвалою суду від 04.05.2016р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 17.05.2016р. Розгляд справи відкладався на 31.05.2016р. у звязку з неявкою відповідача.

У судовому засіданні 31.05.2016р. представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив стягнути з відповідача 25 883,12 грн. неустойки за час прострочення повернення орендованого приміщення за період з 01.09.2015р. по 16.10.2015р.

У судові засідання 17.05.2016 р. та 31.05.2016 р. відповідач участі повноважного представника не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, вимог ухвал суду не виконав, відзиву на позовну заяву не подав.

Зважаючи на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника та відповідача та за відсутності відзиву на позов, в порядку статті 75 ГПК України, за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

07.06.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Мята та Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради укладено договір оренди №З-8673-13 нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень). Відповідно до п.1.1. договору орендодавець на підставі постанови Львівського апеляційного господарського суду від 23.01.2013 р. у справі №5015/2969/12, договору оренди від 25.03.2010 р.№З-7473-10 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, що знаходиться на балансі ЛКП «Граніт». Обєктом оренди є приміщення, що знаходяться на першому поверсі будинку за адресою: м. Львів, вул. О.Степанівни, 35а, загальною площею 277,0 м2. Відповідно до п. 2.1 договору обєкт оренди буде використовуватися орендарем: 112,0м2 для магазину з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи, 40,4 м2 для бару, що здійснює продаж товарів підакцизної групи, 124,6 м2 для складу (п.2.1 договору). Термін дії договору визначений з 07 червня 2013 р. по 07 червня 2015 р. включно (п. 4.1 договору).

У п.4.3 договору сторони передбачили, що разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які передбачені даним договором.

Позивачем надіслано відповідачу повідомлення про припинення договірних стосунків від 03.07.2015 р. №2302-вих-1502.

16.10.2015 р. нежитлове приміщення за адресою: м. Львів, вул. О.Степанівни, 35а, загальною площею 277,00 м2 повернуто Товариством з обмеженою відповідальністю «Мята» балансоутримувачу ЛКП «Граніт».

Рішенням господарського суду Львівської області від 26.10.2015р. у справі №914/2819/15 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Мята на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради 9 785,93 грн. неустойки за період з липня по серпень 2015р. за невчасне повернення орендованого майна після закінчення строку дії договору оренди.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Стаття 785 ЦК України передбачає, що у разі припинення договору найму наймач зобовязаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач вчасно не повернув орендоване майно після закінчення строку дії договору, безпідставно користувався ним і лише 16.10.2015р. повернув його балансоутримувачу. Тому вимога позивача про нарахування відповідачу згідно ч.2 ст.785 ЦК України неустойки за період з 01.09.2015р. по 16.10.2015р. у розмірі 25 883,12 грн. є правомірною.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки спір виник з його неправомірних дій.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 3, 12, 33, 34, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Мята (адреса: 79018, м. Львів, вул. О.Степанівни, 35А, ідентифікаційний ) на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради (адреса: 79008, м. Львів, пл. Галицька, 15, ідентифікаційний код 25558625) 25 883,12 грн. неустойки та 1 378,00 грн. судового збору.

У судовому засіданні 31.05.2016р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 01.06.2016 р.

Суддя Яворський Б.І.