ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016 Справа № 917/706/16

За позовною заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз", 36020, м. Полтава, вул. Козака, 2а

До відповідача ОСОБА_1 сільська рада, 38030, Полтавська область, Шишацький район, с. Яреськи

Про стягнення 789,12 грн., в т. ч. 538,37 грн. - заборгованість відповідача за отримані в вересні 2014 року послуги з технічного обслуговування систем газопостачання житлових будинків, громадських будівель, підприємств побутового обслуговування та комунального призначення за умовами Договору № 49 від 03.02.2014 р., 24,91 грн. - 3 % річних та 225,84 грн. - інфляційні нарахування

Суддя Бунякіна Г.І.

Представники

від позивача: ОСОБА_2 (див. протокол судового засідання);

від відповідача: відсутні (див. протокол судового засідання).

Суть спору: розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" про стягнення з Яреськівської сільської ради 789,12 грн., в т. ч. 538,37 грн. - заборгованість відповідача за отримані в вересні 2014 року послуги з технічного обслуговування систем газопостачання житлових будинків, громадських будівель, підприємств побутового обслуговування та комунального призначення за умовами Договору № 49 від 03.02.2014 р., 24,91 грн. - 3 % річних та 225,84 грн. - інфляційні нарахування.

Позивач на позовних вимогах наполягає у повному обсязі за мотивами позовної заяви.

Відповідач позов визнає згідно заяви № 02-33/514 від 16.05.2016 року (вх.. № 6204 від 19.05.2016 року) та просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Представник позивача проти клопотання не заперечує.

Судом клопотання задовольняється як таке, що не суперечить чинним процесуальним нормам.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у пп. 3.9.2 постанови від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами та доповненнями), у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, належне повідомлення відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання згідно з п. п. 2.6.11, 2.6.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013 р., суд не розцінює неявку відповідача як підставу для відкладення розгляду справи та розглядає спір за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази, суд,

встановив:

03.02.2014 р. між Диканським управлінням експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (виконавець) та Яреськівською сільською радою (замовник) було укладено Договір № 49 на технічне обслуговування систем газопостачання житлових будинків, громадських будівель, підприємств побутового обслуговування та комунального призначення (далі-Договір, а. с. 11-13), відповідно до якого замовник доручив, а виконавець прийняв на себе виконання робіт з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем газопостачання та інших послуг за замовленням замовника (п. 1.1 Договору).

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне :

- обсяги робіт з технічного обслуговування ВБСГ обєктів громадського та комунально - побутового призначення виконується за рахунок замовника (п. 4.2. Договору);

- вартість запасних частин, робіт з ремонту та заміни газового обладнання визначаються за тарифами, затвердженими у встановленому порядку виконавцем (п. 4.4 Договору);

- оплата робі проводиться замовником щомісячно не пізніше 10 числа наступного за звітним періодом місяця по наданим виконавцем рахункам - фактурам згідно інвентаризаційної відомості проведення технічного обслуговування ВБСГ та акту виконаних робіт. Вартість виконаних робіт на 4 квартал 2014 року за технічне обслуговування газового обладнання складає 538,37 грн. (п. 4.5 Договору);

- договір діє з моменту підписання по 31.12.2014 р. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не висловила бажання про його розірвання, то він продовжується на такий самий термін на таких самих умовах (п. 7.2 Договору).

Позивачем на виконання умов договору роботи з ремонту виконано, що підтверджується актом № 49/4 приймання виконаних підрядних робіт за вересень 2014 року, підписаним та скріпленим печатками сторін (належним чином засвідчена копія залучена до матеріалів справи, а. с. 15).

Відповідачем в порушення умов договору та взятих на себе зобовязань вказані роботи не оплачені.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 789,12 грн., в т. ч. 538,37 грн. - заборгованість відповідача за отримані в вересні 2014 року послуги з технічного обслуговування систем газопостачання житлових будинків, громадських будівель, підприємств побутового обслуговування та комунального призначення за умовами Договору № 49 від 03.02.2014 р., 24,91 грн. - 3 % річних та 225,84 грн. - інфляційні нарахування.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк виконання боржником зобов'язання не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати таке зобов'язання у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином та в повному обсязі виконав зобов'язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення ремонтних робіт. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором виконані роботи не оплатив. Дана обставина відповідачем визнається.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 538,37 грн. заборгованості за отримані у вересні 2014 року послуги з технічного обслуговування підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем взнаються, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку позовних вимог щодо стягнення з відповідача 24,91 грн. 3 % річних та 225,84 грн. інфляційні нарахування, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України є правомірними, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню в частині стягнення 27,87 грн. та 225,84 грн. відповідно (розрахунок здійснено за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій "Ліга: ОСОБА_3 9.1.3" та додано до матеріалів справи). Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 0,04 грн. 3 % річних задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Крім цього, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 4 ОСОБА_3 України "Про судовий збір" (в редакції на момент подання позовної заяви до суду) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Оскільки 1,5 відсотка ціни даного позову становить 11,84 грн., то судовий збір за подачу даної позовної заяви слід обчислювати за мінімальною ставкою у розмірі 1 378,00 грн. згідно статті 8 ОСОБА_3 України від 25.12.2015 р. № 928-VIII "Про Державний бюджет України на 2016 рік".

При подачі до суду даної позовної заяви № 1 від 25.04.2016 року (вх. № 803/16 від 28.04.2016 року) позивачем за платіжним дорученням № 3838 від 12.04.2016 року сплачено 2 067,00 грн. судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 ОСОБА_3 України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми (ч. 2 ст. 7 ОСОБА_3 України "Про судовий збір").

За викладеного, Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" не позбавлене права звернутися до суду із клопотанням про повернення 689,00 грн. зайво сплаченого судового збору.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. 43, ст. 49, ст. ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 сільська рада, 38030, Полтавська область, Шишацький район, с. Яреськи), на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (36020, м. Полтава, вул. Козака, 2-а) - 538,37 грн. - заборгованість відповідача за отримані в вересні 2014 року послуги з технічного обслуговування систем газопостачання житлових будинків, громадських будівель, підприємств побутового обслуговування та комунального призначення за умовами Договору № 49 від 03.02.2014 р., 24,87 грн. 3 % річних, 225,84 грн. інфляційні нарахування та 1 377,93 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

3. В частині позовних вимог щодо стягнення 0,04 грн. 3 % річних - у позові відмовити.

Суддя Г.І.Бунякіна