ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.05.16р. Справа № 904/8677/15

За позовом Департаменту комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНСПЕЦБУД", м. Запоріжжя

відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "ДСЗ", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості

Головуючий колегії ОСОБА_1

Суддя Рудь І.А.

Суддя Загинайко Т.В.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідач-2: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Департамент комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНСПЕЦБУД", м. Запоріжжя та відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСЗ", м. Дніпропетровськ про стягнення заборгованості в розмірі 2 752 892,80грн. з відповідача 1 та 2000 грн. з відповідача 2.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на виконання умов договору про закупівлю робіт за державні кошти №18 від 07.02.2013 року ним було перераховано суму авансу в розмірі 2 994 888,00 грн., однак у визначений договором строк аванс відповідачем 1 не використаний, а відтак сума невикористаного авансу підлягає поверненню позивачу. Також позивач зазначає, що внаслідок невиконання відповідачем 1 обов'язку щодо повернення невикористаної суми авансу в позивача виникло право на стягнення з відповідача-2 2000грн. за договором поруки, укладеного між позивачем та відповідачем 2 в забезпечення зобов'язань відповідача 1 за договором №18 від 07.02.2013 року.

Відповідач 1 надав відзив на позов, в задоволенні позовних вимог просить відмовити, з посиланням на те, що матеріали на виконання робіт замовлено, ведуться роботи, які внаслідок належного фінансування будуть завершені в повному обсязі.

19.10.2015 року до господарського суду надійшла заява відповідача 2, в якій останній визнає суму боргу в повному обсязі, справу просить розглядати без участі його представника.

02.11.2015 року відповідачем 1 подано доповнення до відзиву, останнім зазначено, що на його думку, документально підтверджено використання суми авансу, а відтак відсутні підстави для його повернення.

Ухвалою господарського суду від 30.11.20.15 року строку розгляду вирішення спору продовжено до 15.12.2015 року.

Ухвалою господарського суду від 09.12.2015 року суд ухвалив призначити розгляд справи № 904/8677/15 у колегіальному складі суду.

Відповідно до пункту 4 ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" призначено повторний автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів, на підставі якого визначено колегію у складі: головуючий колегії: ОСОБА_1 суддя - Рудь І.А., суддя - Загинайко Т.В.

Ухвалою господарського суду від 14.12.2015 року справу прийнято до провадження в колегіальному складі: головуючий колегії: ОСОБА_1 суддя - Рудь І.А., суддя - Загинайко Т.В.

Ухвалою господарського суду від 28.01.2016 року за ініціативою суду по справі №904/8677/15 призначено судову експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експертизи було поставлено наступні питання:

1. Чи підтверджується документально використання Товариством з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНСПЕЦБУД" авансу на суму 2994888,00 грн. (перерахований платіжним дорученням № 411 від 30.03.2015 року), одержаного від Департаменту комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради на придбання матеріалів і постачання необхідних для виконання робіт по договору про закупівлю робіт за державні кошти № 18 від 07.05.2013 року на об'єкт: "реконструкцію дренажно-паводкового каналу "Гнилокиш" на ділянці від Донецького шосе до р. Дніпро у районі Центрального мосту"?

2. На яку суму підтверджується використання авансу?

Цією ж ухвалою було зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНСПЕЦБУД", м. Запоріжжя здійснити попередню оплату вартості експертного дослідження на підставі відповідної вимоги Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз та зупинено провадження по справі.

29.04.2016 року до господарського суду з Дніпропетровського НДІСЕ надійшли матеріали справи №904/867/15 без виконання експертизи у зв'язку не оплатою останньої.

Ухвалою господарського суду від 13.05.2016 року провадження по справі було поновлено.

31.05.2015 року представником департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпропетровської міської ради подано заяву про заміну позивача відповідно до ст. 25 ГПК України на його правонаступника - департамент благоустрою та інфраструктури Дніпропетровської міської ради.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 31.05.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

07 травня 2013 року між Департаментом комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Південспецбуд» (далі - Відповідач) укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти № 18 (далі -Договір).

Відповідно до п. 1.1. Відповідач 1 зобов'язався у 2013-2015 рр. виконати роботи, в обсягах, передбачених проектно-кошторисною документацією, на підставі якої складені локальні кошториси, конкурсних торгів Позивача, а Позивач - прийняти і сплатити такі роботи: «Реконструкція дренажно-паводкового каналу «Гнилокиш» на ділянці від Донецького шосе до р. Дніпро у районі Центрального мосту».

Пунктом 4.4. Договору передбачено попередню оплату 30% від річного обсягу фінансування на придбання матеріалів згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державного фінансування капітального будівництва» № 1764 від 27.12.2001 р., де Відповідач зобов'язався використати одержаний аванс на придбання матеріалів і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів протягом 3 місяців після одержання авансу. Погашення авансу вартості виконаних робіт за відповідний місяць (за актом) частини суми авансу. По закінченні 3-го терміну невикористаної суми авансу повертаються замовнику.

Додатковою угодою № 4 від 19.03.2015 року до Договору Сторони дійшли згоди про те, що загальна сума договору 18283800,00 грн. у тому числі ПДВ 3047300,00грн. У зв'язку з плановим призначенням коштів з міського бюджету на виконання робіт (рішення сесії міської ради від 28.01.15 № 4/60) у сумі 9 982 960,00грн. сторони дійшли згоди про внесення змін в п. 3.1 Договору і зазначити, що сума фінансування на 2015р. складає 9982960,00грн. у тому числі ПДВ 1663826,66 грн., по КФК 150101 КЕКВ 3142. Інші умови договору залишаються без змін.

На виконання умов Договору позивач перерахував у березні 2015 року в якості авансу грошові кошти на загальну суму 2 994 888, 00 грн. на поточний рахунок Відповідача 1, що підтверджується засвідченими копіями рахунку-фактури та платіжного доручення, а саме:

- рахунок - фактура № СФ-0000014 від 30.03.2015 року на суму 2 994 888 грн.;

- платіжне доручення № 411 від 02.04.2015 року в сумі 2 994 888 грн.

Відповідачем -1 було частково виконані роботи з реконструкції дренажно-паводкового каналу Гнилокиш на ділянці від Донецького шосе до р. Дніпро у районі Центрального мосту за липень 2015 року на загальну суму 352 840,80 грн., що підтверджується актом приймання виконаних робіт за липень 2015 року.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З метою забезпечення виконання умов Договору № 18 від 07 травня 2013 року Позивачем було укладено Договір поруки № 17/03 від 19.03.2015 року, де Позивач виступає, як Кредитор а Поручителем виступає Товариство з обмеженою відповідальністю «ДСЗ» (далі - Відповідач 2), де останній поручається перед Позивачем за виконання Боржником, яким є Відповідач 1, обов'язку щодо повернення невикористаної суми авансу зазначеної в Договорі № 18 від 07 травня 2013 року, який був укладений між Позивачем і Відповідачем 2, але обмежується сплатою суми основного боргу не більше 2 000 грн.

Згідно п. 2.2. Договору поруки № 17/03 від 19.03.2015 року забезпечується зобов'язання, передбачене абз. З п. 4.3. Основного договору, а саме те, що по закінченні 3-місячного терміну Відповідач 1 повертає Позивачу невикористану суму авансу.

Відповідно до умов Договору поруки обов'язок Відповідача 2 перед Позивачем обмежується сплатою суми основного боргу, який дорівнює 2 000 грн. і виникає у Відповідача 1 на підставі Основного договору.

Відповідно до п.п. 3.1 та 3.2 Договору поруки у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) Відповідачем 1 свого обов'язку за Основним договором, вказаного в п. 1.1.1 Договору, Позивач вправі звернутися з письмовою вимогою про виконання такого обов'язку до Відповідача 2, який несе відповідальність перед Позивачем щодо сплати суми основного боргу, але не більше ніж 2 000 грн., протягом десяти календарних днів з дня отримання відповідної письмової вимоги.

Листом від 02.07.2015 року за № 3/2520 Позивачем було направлено письмову вимогу на адресу Відповідача 2.

Згідно з ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Як підтверджується матеріалами справи та зазначено вище, позивач перерахував відповідачу 1 суму авансу в розмірі 2994888грн. Відповідачем частково виконано роботи, що підтверджується актом приймання виконаних будівельних робіт №1 за липень 2015 року. За даним актом роботи виконано на загальну сум 352 840,80 грн., останній підписано обома сторонами без заперечень, внаслідок чого колегія суддів вважає, що аванс було погашено частково на суму 352 840,80 грн., відповідно до п. 4.4. спірного договору.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що сума невикористаного авансу складає 2 642 047,20грн.

Ухвалою господарського суду від 28.01.2016 року за ініціативою суду по справі №904/8677/15 було призначено судову експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експертизи було поставлено наступні питання:

1. Чи підтверджується документально використання Товариством з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНСПЕЦБУД" авансу на суму 2994888,00грн. (перерахований платіжним дорученням № 411 від 30.03.2015 року), одержаного від Департаменту комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради на придбання матеріалів і постачання необхідних для виконання робіт по договору про закупівлю робіт за державні кошти № 18 від 07.05.2013 року на об'єкт: "реконструкцію дренажно-паводкового каналу "Гнилокиш" на ділянці від Донецького шосе до р. Дніпро у районі Центрального мосту"?

2. На яку суму підтверджується використання авансу?

Цією ж ухвалою було зобовязано Товариство з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНСПЕЦБУД" здійснити попередню оплату вартості експертного дослідження на підставі відповідної вимоги Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Однак, внаслідок неоплати експертизи відповідачем 2 матеріали справи №904/867/15 було повернуто суду без виконання.

Колегія суддів вважає, що внаслідок не проведення експертизи відсутня можливість ідентифікувати, що грошові кошти використані для проведення робіт саме на спірному об'єкті за договором №18 від 07.05.2013 року. При цьому саме відповідач не вчинив дій (оплата вартості експертизи) необхідних для доведення обставин на які він посилається як на підставу для своїх заперечень.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, про недоведеність використання авансу з боку відповідача на придбання матеріалів і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів саме по спірному об'єкту, а відтак враховуючи приписи п. 4.4. договору, невикористана сума авансу підлягає поверненню.

Слід зазначити, що враховуючи наявність відповідальності відповідача 2 за договором поруки перед Позивачем, який обмежено сплатою суми основного боргу в розмірі 2 000 грн., сума авансу, яка підлягає стягненню з відповідача 1 складає 2 640 047,20 грн. та з відповідача 2 в розмірі 2000грн.

Щодо клопотання департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпропетровської міської ради про заміну позивача відповідно до ст. 25 ГПК України на його правонаступника - департамент благоустрою та інфраструктури Дніпропетровської міської ради колегія суддів зазначає наступне.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань юридична особа Департамент комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради перебуває в стані припинення та на час розгляду справи не припинене, тобто позивач по даній справі на час розгляду справи перебуває на стадії реорганізації.

Відповідно до ст.104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Статтею 59 Господарського кодексу України передбачено, що припинення суб'єкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до п.4 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», державна реєстрація юридичних осіб (державна реєстрація) це офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до п.3 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», «у разі злиття юридичних осіб здійснюється державна реєстрація новоутвореної юридичної особи та державна реєстрація припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття. Припинення вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття».

Відповідно до ч.1 ст. 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Господарський суд дійшов висновку, що запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про припинення юридичної особи - Департаменту комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради не внесено і, як наслідок, реорганізація (припинення діяльності) позивача ще не завершена, така юридична особа як Департамент комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради не припинилась, а тому заява про заміну сторони подана передчасно і задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що, як Відповідач-1, так і Відповідач-2 не виконали своїх обовязків за договорами, вимоги Позивача відносно Відповідача-1 та Відповідача-2 задоволено, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідачів по 50% на кожного.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85,115-116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНСПЕЦБУД" (69002, м.Запоріжжя, пров. Вологодський, 30, ) на користь Департаменту комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Виконкомівська, 6, ) суму в розмірі 2 640 047,20 грн. та судовий збір в розмірі 19 815,35грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСЗ" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Барикадна, 9, офіс7, ) на користь Департаменту комунального господарства та капітального будівництва Дніпропетровської міської ради (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Виконкомівська, 6, ) суму в розмірі 2000 грн. та судовий збір в розмірі 19 815,35 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.06.2016 року.

Головуючий колегії ОСОБА_1

Суддя І.А.Рудь

Суддя Т.В. Загинайко