ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"08" червня 2016 р. Справа № 924/274/16

за позовом міського комунального підприємства "Хмельницьктеплокомуненерго", м. Хмельницький

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Хмельницький

про стягнення 17844,57 грн. заборгованості

Суддя Смаровоз М.В.

Представники сторін:

позивача: Ялівчук А.А. - за довіреністю від 04.01.2016р.;

відповідача: ОСОБА_3 - за довіреністю від 14.01.2014р.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 17844,57 грн. заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.12.2013р. по 29.02.2016р.

Обгрунтовуючи позовну заяву, позивач відзначив, зокрема, що відповідач є власником приміщення АДРЕСА_1. Як стверджує позивач, 12.11.2013р. працівниками МКП „Хмельницьктеплокомуненерго" виявлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 реконструював приміщення для здійснення господарської діяльності - облаштував аптеку, про що було складено акт про обстеження системи централізованого опалення, відповідно до якого опалюється приміщення (АДРЕСА_1) площею 50,9 кв. м. Також, згідно з повідомленням Управління торгівлі Хмельницької міської ради за адресою: АДРЕСА_1 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 07.10.2010р. подано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб'єкта господарювання вимогам законодавства. Згідно з повідомленням Управління ДАБІ у Хмельницькій області 19.04.2013р. відповідачем було подано до даного органу декларацію про готовність об'єкта до експлуатації „Реконструкція квартири під аптеку". МКП „Хмельницьктеплокомуненерго" здійснює теплопостачання до приміщення відповідача. Як вказує позивач, між МКП "Хмельницьктеплокомуненерго" та відповідачем не укладено в письмовій формі договору про надання послуг з теплопостачання. Відповідачу неодноразово направлявся для укладення проект договору про надання послуг з теплопостачання, однак останній ухиляється від його підписання, хоча згідно абзацу другого ч. 3 ст. 24 Закону України „Про теплопостачання", п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Згідно з постановою Верховного Суду України від 25.11.2014р. у справі № 3-184гс14 відсутність письмового договору про надання комунальних послуг не звільняє споживача від обов'язку оплатити отримані комунальні послуги. Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України „Про теплопостачання" споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У постановах Верховного Суду України від 26.09.2012р. у справах № 6-43цс12 та № 6-722цс12 викладено наступні правові позиції: тарифи для оплати послуг з теплопостачання для населення застосовуються для здійснення оплати фізичними особами послуг з теплопостачання в приміщеннях, які використовуються ними для проживання, послуги з теплопостачання в нежилих приміщеннях за тарифами для населення оплачуватись не можуть.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечує, вважаючи його безпідставним.

Як з'ясовано судом, обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач, зокрема, відзначив, що 12.11.2013р. працівниками МКП „Хмельницьктеплокомуненерго" виявлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 реконструював приміщення для здійснення господарської діяльності - облаштував аптеку, про що було складено акт про обстеження системи централізованого опалення, відповідно до якого опалюється приміщення (АДРЕСА_1) площею 50,9 кв. м. Разом з тим, у долученому до позовної заяви розрахунку заявленої до стягнення заборгованості (за надані послуги з теплопостачання за період з 01.12.2013р. по 29.02.2016р.) у розмірі 17844,57 грн. обрахування означеної заборгованості зроблено, виходячи з того, що опалювальна площа АДРЕСА_1 становить 52 кв. м. Водночас, як вбачається з наявної в матеріалах справи інформаційної довідки від 07.06.2016р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідачеві належить на праві власності приміщення аптеки, об'єкт нежитлової нерухомості у будинку АДРЕСА_1 загальною площею 89,4 кв. м.

Згідно з ухвалами суду в даній справі (зокрема, від 25.03.2016р., 06.04.2016р., 26.05.2016р.) суд зобов'язував позивача надати суду наявні докази на підтвердження позовних вимог. Однак, судом встановлено, що позивач означених вище вимог суду без наявності поважних причин не виконав.

Беручи до уваги предмет та підстави позову, судом констатується, що неподання позивачем витребуваних доказів на підтвердження позовних вимог (зокрема, щодо підтвердження точного розміру опалювальної площі належного відповідачеві приміщення (враховуючи, що в акті обстеження від 12.11.2013р. зазначено площу 50,9 кв. м, у розрахунку заборгованості - 52 кв. м, а в інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - 89,4 кв. м) та щодо точної адреси відповідного приміщення) перешкоджає вирішенню спору (в тому числі й перевірці обгрунтованості долученого до позовної заяви розрахунку заявленої до стягнення заборгованості).

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачем без поважних причин не подано доказів, необхідних для вирішення спору, згідно з п. 5 ч.1 ст.81 ГПК України позов підлягає залишенню без розгляду.

При винесенні ухвали судом враховано, що 08.06.2016р. - останній день передбаченого статтею 69 ГПК України строку розгляду спору в даній справі (з урахуванням його продовження на 15 днів ухвалою суду в даній справі від 20.04.2016р.), тому суд позбавлений процесуальної можливості продовжити строк розгляду спору та відкласти розгляд справи.

Відповідно до ч.4 ст.81 ГПК України, після усунення обставин, що зумовили залишення позову без розгляду, позивач має право знову звернутися з ним до господарського суду в загальному порядку.

Керуючись ст.ст.81 (п.5 ч.1), 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Суддя М.В. Смаровоз