РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2016Справа №910/6172/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Смілапостач"

до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.12.2015 № 60 "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 104-02/07.15

Суддя Гумега О.В.

Представники:

від позивача: Акопян Н.К. за довіреністю б/н від 01.06.2016

від відповідача: Портянко О.В. за довіреністю № 6 від 04.01.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Смілапостач" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (відповідач), зазначивши у прохальній частині позовної заяви № 03-16/2 від 17.03.2016 наступні вимоги:

- визнати недійсним та скасувати рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.12.2015 № 60 "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу" (п. 2 прохальної частини позовної заяви);

- змінити суму штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (34000 грн.) на штраф у розмірі до одного відсотка доходу суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф, тобто у розмірі 62,19 грн. (п. 3 прохальної частини позовної заяви);

- зупинити виконання рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.12.2015 № 60 на час розгляду справи у суді " (п. 4 прохальної частини позовної заяви);

- зупинити нарахування пені на час судового розгляду (п. 5 прохальної частини позовної заяви).

Звернення до господарського суду з вищенаведеним позовом позивач обгрунтовує тим, що за результатом розгляду матеріалів справи № 104-02/07.15 про порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Смілапостач" законодавства про захист економічної конкуренції та подання Другого відділу досліджень і розслідувань Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.10.2015 № 659-В про попередні висновки у справі, Адміністративною колегією Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України було винесено рішення від 24.12.2015 № 60 "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу", яким визнано дії позивача порушенням, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки; за порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини вказаного рішення, на позивача накладено штраф у розмірі 34000,00 грн.

Натомість позивач вважає, що вказане рішення винесене відповідачем з неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, без доведення обставин, які мають значення для справи і які помилково визнано встановленими, а також, відповідачем порушені процесуальний порядок розгляду справ та притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, оскільки в порушення ч. 2 ст. 37, ч. 2 ст. 35, ст. 40 Закону України "Про захист економічної конкуренції" не було забезпечено належним чином явку представників позивача на розгляд справи, не задоволено клопотання про приєднання доказів, їх дослідження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2016 порушено провадження у справі № 910/6172/16 та призначено розгляд справи на 19.05.2016 о 10:50 год.

19.04.2016 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов супровідний лист на виконання вимог ухвали суду від 08.04.2016 з письмовим повідомленням про відсутність аналогічного спору та відзивом на позовну заяву.

Відповідно до відзиву на позовну заяву відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, враховуючи, що встановлений частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" двомісячний строк для оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України позивачем пропущений, тоді як цей строк не може бути відновлено, він є присікальним. При цьому відповідач повідомив суд, що копію оскаржуваного рішення було надіслано позивачу листом від 25.12.2015 № 02-05/2660 та відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 725 отримано останнім 28.12.2015 (копії вказаних листа та повідомлення відповідачем додані в якості додатків до відзиву на позовну заяву). Таким чином, на думку відповідача, перебіг строку для оскарження рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.12.2015 № 60 закінчився 29.02.2016.

18.05.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшли письмові пояснення по справі, відповідно до яких позивач:

- підтвердив відсутність у провадженні господарського або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, а також відсутність рішень цих органів з такого спору;

- вказав на безпідставність посилань відповідача на пропуск позивачем строку на оскарження спірного рішення, оскільки повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 725, на яке посилається відповідач, не може вважатись належним доказом (на повідомленні відсутній підпис особи, яка одержала поштове відправлення; на повідомленні зазначено, що поштове відправлення отримала ОСОБА_3 за довіреністю, проте позивач ніколи не видавав довіреності вказаній особі та не знає цю особу; договір від 01.01.2015 № 291 про доставку поштових відправлень та періодичних друкованих видань позивач не укладав; договір від 01.01.2015 № 291 позивач вважає нікчемним, оскільки ОСОБА_4 цей договір не підписувала, наявний на вказаному договорі підпис ОСОБА_4 має ознаки підроблення, відсутнє скріплення вказаного договору печаткою позивача, особа, яка підписувала вказаний договір, не мала необхідного обсягу повноважень, не мала права підписувати договори ТОВ "Смілапостач");

- повідомив, що копію оскаржуваного рішення позивач отримав 18.01.2016 року;

- просив не розглядати пункти 4, 5 прохальної частини позовної заяви як позовні вимоги, оскільки зазначені питання вже врегульовані в законі, тому подальшого судового розгляду не потребують;

- стосовно п. 3 прохальної частини позовної заяви просив суд, керуючись ч. 2 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку із необхідністю захисту прав і законних інтересів позивача, розглянути питання зміни суми штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (34000 грн.) на штраф у розмірі до одного відсотка доходу суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф, тобто у розмірі 62,19 грн.

Вищезазначеними поясненнями позивач також просив суд викликати в судове засідання працівників УДППЗ "Укрпошта", які безпосередньо здійснювали доставку рекомендованих листів, та просив суд витребувати у УДППЗ "Укрпошта" оригінали договору № 291 від 01.01.2015 та довіреності, яка зазначена у рекомендованому повідомленні про вручення поштового зв'язку, яка була надана відповідачем.

19.05.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 19.05.2016, з'явився.

В судове засідання, призначене на 19.05.2016, представник позивача не з'явився, але повідомив суд про причини неявки, подавши 19.05.2016 через відділ діловодства суду клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні, призначеному на 19.05.2016 судом залучені до матеріалів справи письмові пояснення позивача, подані 18.05.2016 через відділ діловодства суду. Клопотання позивача про виклик в судове засідання працівників УДППЗ "Укрпошта" та про витребування документів у УДППЗ "Укрпошта", викладені у зазначених поясненнях, будуть розглянуті судом в наступному судовому засіданні.

В судовому засіданні, призначеному на 19.05.2016, судом розглянуте та задоволене клопотання позивача, подане 19.05.2016 через відділ діловодства суду, про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні, призначеному на 19.05.2016, представник відповідача подав клопотання про продовження строку вирішення спору. Клопотання судом задоволене, залучене до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Враховуючи клопотання відповідача про продовження строку вирішення спору, клопотання позивача про відкладення розгляду справи та положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 19.05.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 02.06.2016 о 10:20 год.

27.05.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшло клопотання, відповідно до якого останній просив суд долучити до матеріалів справи надані позивачем оригінали та копії документів, а також залучити УДППЗ "Укрпошта", яке знаходиться за адресою вул. Хрещатик, 22, м. Київ, 01001, як третю особу.

01.06.2016 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення, зокрема, з приводу наданих позивачем суду 18.05.2016 письмових пояснень, в яких останнім стверджувалось, що ТОВ "Смілапостач" договору з УДППЗ "Укрпошта" не укладало, громадянку ОСОБА_3 на отримання пошти не уповноважувало, а договір від 01.01.2015 № 291 є нікчемним. На спростування таких тверджень позивача відповідач вказав, що позивачем не подано жодних доказів на підтвердження вказаних ним обставин, тоді як відповідачем був встановлений факт належного вручення оскаржуваного рішення ТОВ "Смілапостач" 28.12.2015 згідно повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 725 (отримано уповноваженою особою ОСОБА_3 за довіреністю). При цьому відповідач вказав на неодноразове отримання вказаною особою поштової кореспонденції ТОВ "Смілапостач".

В судове засідання, призначене на 02.06.2016, представники позивача та відповідача з'явились.

В судовому засіданні 02.06.2016 представник позивача підтримав клопотання, подане ним через відділ діловодства суду 27.05.2016, про долучення до матеріалів справи оригіналів і копій документів та про залучення УДППЗ "Укрпошта" в якості третьої особи.

В судовому засіданні 02.06.2016 судом розглянуте вищенаведене клопотання позивача та задоволене в частині долучення до матеріалів справи оригіналів і копій документів, доданих до цього клопотання.

Клопотання позивача в частині залучення УДППЗ "Укрпошта" в якості третьої особи задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не вказано та жодним чином не доведено суду, яким чином рішення з даного господарського спору про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.12.2015 № 60 (про порушення позивачем законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу) може вплинути на права або обов'язки третьої особи щодо однієї з сторін даного господарського спору. Суд також звернув увагу, що відповідне клопотання позивача не містить зазначення стосовно того, на стороні кого (позивача чи відповідача) слід залучити третю особу до участі у справі, а також не містить зазначення про те, на яких підставах (з самостійними або без самостійних вимог на предмет спору) третю особу слід залучити до участі у справі.

В судовому засіданні 02.06.2016 представник позивача підтримав клопотання про виклик в судове засідання працівників УДППЗ "Укрпошта" та про витребування документів у УДППЗ "Укрпошта", які були викладені у письмових поясненнях, які надійшли 18.05.2016 через відділ діловодства суд.

В судовому засіданні 02.06.2016 судом розглянуті та відхилені як безпідставні та необґрунтовані вищевказані клопотання позивача, зокрема, з таких підстав.

Стосовно клопотання позивача про виклик в судове засідання працівників УДППЗ "Укрпошта", то суд зазначає, що згідно приписів статті 30 ГПК України в судовому процесі можуть брати участь посадові особи та інші працівники підприємств, установ, організацій, державних та інших органів, коли їх викликано для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи. При цьому норми наведеної статті ГПК України не містять приписів про обов'язковість виклику вказаних осіб до суду. Водночас, суд звертає увагу, що відповідне клопотання позивача не містить визначеного позивачем переліку питань, що, на його думку, виникли під час розгляду даної справи та з приводу дачі пояснень на які він клопоче про виклик працівників УДППЗ "Укрпошта" в судове засідання. Крім того, позивач не зазначив жодних обставин, які б перешкоджали його самостійному зверненню до УДППЗ "Укрпошта" для отримання пояснень з питань, що, на його думку, виникли під час розгляду справи. Наразі приписами статті 33 ГПК України саме на сторону покладено обов'язок доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стосовно клопотання позивача витребування документів у УДППЗ "Укрпошта", а саме оригіналів договору № 291 від 01.01.2015 та довіреності, яка зазначена у рекомендованому повідомленні про вручення поштового зв'язку, то суд зазначає, що приписами статті 38 ГПК України передбачено право сторони подати клопотання про витребування господарським судом доказів лише у разі неможливості самостійно надати ці докази. Крім того, частиною 2 вказаної статті визначено, що у клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, що перешкоджають його наданню; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ. Натомість, у письмових поясненнях, у яких позивачем викладено відповідне клопотання, останній фактично не вказав про неможливість самостійно надати вказані ним докази, при цьому не надав доказів його звернення до УДППЗ "Укрпошта" про надання оригіналів договору № 291 від 01.01.2015 та довіреності, доказів відмови УДППЗ "Укрпошта" в його клопотанні тощо. Також позивач не зазначив підстави, з яких випливає, що УДППЗ "Укрпошта" має витребувані докази. При цьому суд наголошує, що за змістом статті 33 ГПК України саме на позивача покладено обов'язок доведення обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та/або заперечень.

Представник позивача в судовому засіданні 02.06.2016 надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, підтримав позовні вимоги про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.12.2015 № 60 "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу", просив не розглядати пункти 4, 5 прохальної частини позовної заяви як позовні вимоги, а стосовно п. 3 прохальної частини позовної заяви просив суд керуватись п. 2 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, про що позивач письмово вказав у письмових поясненнях, які надійшли через відділ діловодства суду 18.05.2016. За вказаних обставин, судом розглядаються позовні вимоги про визнання недійсним та скасування оскаржуваного рішення відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.06.2016 заперечував проти позовних вимог позивача з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, поданому 19.04.2015 через відділ діловодства суду, та у письмових поясненнях, поданих 01.06.2016 через відділ діловодства суду.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 02.06.2016 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 24.12.2015 № 60 "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 104-02/07.15 (надалі - Рішення) Адміністративна колегія Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України постановила:

1. Визнано дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Смілапостач", які полягають у неподанні інформації на вимогу голови Відділення від 13.02.2015 № 26-02/370 у встановлені головою Відділення строки, порушенням, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки.

2. За порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини вказаного рішення, на Товариство з обмеженою відповідальністю "Смілапостач" накладено штраф у розмірі 34000,00 грн.

Спір у справі Господарського суду міста Києва № 910/910/6172/16 виник внаслідок того, що позивач не погоджується з прийнятим відповідачем Рішенням та просить суд визнати недійсним та скасувати вказане рішення, оскільки вважає, що останнє винесене відповідачем з неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, без доведення обставин, які мають значення для справи і які помилково визнано встановленими, а також, відповідачем порушені процесуальний порядок розгляду справ та притягнення до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, оскільки в порушення ч. 2 ст. 37, ч. 2 ст. 35, ст. 40 Закону України "Про захист економічної конкуренції" не було забезпечено належним чином явку представників позивача на розгляд справи, не задоволено клопотання про приєднання доказів, їх дослідження.

В абз. 1 стор. 1 позовної заяви позивач зазначив, що отримав оскаржуване Рішення 10.01.2016.

Разом з тим, в абз. 6 стор. 4 позовної заяви, а також в подальшому, у поданих через відділ діловодства суду 18.05.2016 та 27.05.2016 письмових поясненнях та клопотанні, а рівно усно в судовому засіданні 02.06.2016, позивач стверджував про отримання ним оскаржуваного Рішення 18.01.2016.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на пропуск позивачем строку для оскарження Рішення, що є підставою для відмови в позові. Відповідач вказав, що копію оскаржуваного рішення було надіслано позивачу листом від 25.12.2015 № 02-05/2660 та відповідно до повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 725 отримано останнім 28.12.2015. Таким чином, на думку відповідача, перебіг строку для оскарження Рішення закінчився 29.02.2016.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

В оскаржуваному Рішенні Адміністративна колегія Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України дійшла висновку, що дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Смілапостач", які полягають у неподанні інформації на вимогу голови Відділення від 13.02.2015 № 26-02/370 у встановлені головою Відділення строки, порушенням, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлені головою територіального відділення строки.

Згідно з пунктом 13 частини 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" порушенням законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Частиною 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Отже, приписами вищевказаної норми передбачено строк оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України, який не може бути відновлено.

З матеріалів справи вбачається, що копія рішення Адміністративної колегії Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.12.2015 № 60 "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 104-02/07.15 була надіслана відповідачем позивачу супровідним листом № 02-05/2660 від 25.12.2015 рекомендованим поштовим відправленням № 725.

Судом встановлено, що позивач отримав поштове відправлення № 725 з копією оскаржуваного рішення 20.01.2016, що підтверджується інформацією, отриманою судом за допомогою автоматизованого сервісу відстеження пересилання поштових відправлень за штрихкодовим ідентифікатором. Згідно отриманої судом інформації станом на 31.05.2016, "Відправлення за номером 725 вручене адресату (одержувачу) особисто 20.01.2016 об'єктом поштового зв'язку ЧЕРКАСИ 1 з індексом 18001". Вказана інформація міститься на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку "УКРПОШТА" всесвітньої мережі Інтернет (http:/ukrposhta.ua/ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) та відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) є загальновідомою та не потребує доказування.

З огляду на наведене, суд оцінює критично твердження позивача про отримання ним копії оскаржуваного рішення 18.01.2016.

Разом з тим, суд відхиляє також і доводи відповідача про отримання позивачем копії оскаржуваного рішення 28.12.2015, оскільки надане відповідачем повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 725 хоча і містить відмітку про "вручення за довіреністю" цього поштового відправлення 28.12.2015, проте наявна в матеріалах справи станом на 31.05.2016 інформація, отримана судом за допомогою автоматизованого сервісу відстеження пересилання поштових відправлень, щодо поштового відправлення № 725 свідчить, що перелік виконаних операцій з вказаним поштовим відправленням, окрім "вручення за довіреністю" 28.12.2015, містить також запис про "вручення адресату особисто" 20.01.2016 об'єктом поштового зв'язку ЧЕРКАСИ 1 з індексом 18001.

Отже, згідно останньої зареєстрованої УДППЗ "УКРПОШТА" операції, яка була виконана з поштовим відправленням № 725, останнє було вручене позивачу особисто 20.01.2016, у зв'язку з чим отримання позивачем копії оскаржуваного рішення підтверджується саме 20.01.2016.

Таким чином, двомісячний строк з дня одержання позивачем Рішення для його оскарження закінчився 21.03.2016 (оскільки 20.03.2016 припадало на вихідний день).

Судом також встановлено, що з даною позовною заявою № 03-16/2 від 17.03.2016 до Київського міського територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування Рішення позивач фактично звернувся до Господарського суду міста Києва 04.04.2016, оскільки саме 04.04.2016 вказана позовна заява надійшла до суду, що підтверджується датою на реєстраційному штампі відділу діловодства Господарського суду міста Києва про одержання даної позовної заяви за вх. № 6172/16.

При цьому судом досліджено, що вказана позовна заява № 03-16/2 від 17.03.2016 була доставлена до суду кур'єрською службою "South West Express", що підтверджується наявною в матеріалах справи накладною № 946567. Згідно вказаної накладної кур'єрської служби вказане в ній відправлення (в т.ч. "позовна заява") було відправлене відправником (ТОВ "Смілапостач") 18.03.2016 та прийнято отримувачем (Господарський суд міста Києва) 04.04.2016.

Відповідно до ч. 4 ст. 51 ГПК України, процесуальна дія, для якої встановлено строк, може бути вчинена до 24-ї години останнього дня строку. Якщо позовну заяву, відзив на позовну заяву, заяву про перегляд рішення та інші документи здано на пошту чи телеграф до 24-ї години останнього дня строку, строк не вважається пропущеним.

Отже, з урахуванням зазначених приписів частини четвертої статті 51 ГПК України, днем подання документів вважається дата поштового штемпеля підприємства зв'язку, через яке надіслано відповідний документ.

Матеріали справи не містять доказів здачі на пошту позовної заяви № 03-16/2 від 17.03.2016 і доданих до неї документів до 24-ї години останнього дня строку для оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України. При цьому, наявна в матеріалах справи накладна кур'єрської служби "South West Express" № 946567 від 18.03.2016 в силу приписів частини четвертої статті 51 ГПК України не приймається судом в якості належного і допустимого доказу на підтвердження звернення позивача до суду з вказаною позовною заявою 18.03.2016.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що з даною позовною заявою № 03-16/2 від 17.03.2016 позивач звернувся до Господарського суду міста Києва 04.04.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2016 порушено провадження у справі № 910/6172/16 та прийнято вищенаведену позовну заяву до розгляду.

Як зазначалось, відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", у застосуванні згаданого припису частини першої статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також частини другої статті 47 цього Закону господарським судам слід враховувати таке.

За цими приписами передбачені ними строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено.

Таким чином, зазначені строки є присічними. Встановлена Цивільним кодексом України позовна давність до відповідних правовідносин не застосовується, так само як і в оскарженні розпоряджень Антимонопольного комітету України та його органів.

Аналогічним чином вирішується й питання щодо строків оскарження рішень органів Антимонопольного комітету України, прийнятих у справах про недобросовісну конкуренцію.

Закінчення присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення (розпорядження) Антимонопольного комітету України та його органів.

Отже, судом було встановлено, що позовна заява про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.12.2015 № 60 "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу" була зареєстрована відділом діловодства Господарського суду міста Києва за вх. № 6172/16 04.04.2016. А отже, дана позовна заява подана позивачем до суду з пропуском встановленого частиною 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" двомісячного строку для оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України.

У п. 34 Листа Вищого господарського суду України від 29.09.2009 р. № 01-08/530 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" у відповідь на питання, яким чином має діяти господарський суд, якщо позовну заяву про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України подано після закінчення строку, передбаченого частиною першою статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції", зазначено, що пропуск позивачем зазначеного строку є підставою для відмови в задоволенні позову про визнання рішення органу Антимонопольного комітету України недійсним.

Таким чином, враховуючи те, що позивач пропустив двомісячний строк для оскарження рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.12.2015 № 60 "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу", а пропущений строк не може бути відновлено, він є присікальним, то у задоволенні заявлених позовних вимог про визнання недійсним та скасування вказаного рішення позивачу слід відмовити.

Всі інші доводи та заперечення сторін та надані на їх підтвердження докази судом не приймаються на підставі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вони не мають значення для справи.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним та скасування рішення Адміністративної колегії Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.12.2015 № 60 "Про порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції та накладення штрафу", суд не вбачає підстав для виходу за межі позовних вимог для розгляду питання зміни суми штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (34 000 грн.) на штраф у розмірі до одного відсотка доходу суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф, тобто у розмірі 62,19 грн. Більш того, відповідно до приписів ч. 1 ст. 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" прийняття рішення, зокрема, про накладення штрафу, належить до компетенції органу Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 34, 35, 43, 49, 51, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.06.2016

Суддя Гумега О.В.