ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.06.2016 р. Справа№ 914/105/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс, с.Старичі, Яворівський район, Львівська область

про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню

у справі № 914/105/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України , м.Київ

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс, с.Старичі, Яворівський район, Львівська область

про стягнення 490 955,82 грн.

За участю представників сторін:

від заявника: ОСОБА_3 представник (довіреність вих. №10/08/2015 від 10.08.2015р.);

від стягувача: ОСОБА_4 головний юрисконсульт Відділу виконавчих проваджень та проваджень у справах про банкрутство Управління претензійно-позовної роботи Юридичного департаменту ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (довіреність №24-93 від 18.04.2014р.).

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області надійшла заява ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс про визнання наказу Господарського суду Львівської області від 04.06.2015р. у справі № 914/105/15 за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс про стягнення 490 955,82 грн., таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суду від 13.05.2016р. прийнято заяву до розгляду та призначено її розгляд на 25.05.2016р.

В судовому засіданні від 25.05.2016р. судом оголошено перерву до 01.06.2016р.

Представник заявника в судовому засіданні вимоги, викладені в заяві підтримав, просив заяву задоволити та визнати наказ Господарського суду Львівської області від 04.06.2015р. у справі № 914/105/15 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 33 238,46 грн. пені, 17 309,22 грн. 3% річних, 79 293,94 грн. інфляційних нарахувань та 2 881,73 грн. судового збору.

Представником стягувача подано клопотання за вих. №б/н від 27.05.2016р. (вх.№2869/16 від 30.05.2016р.) про зупинення провадження у справі №914/105/15 з розгляду заяви ТзОВ Енергія-Тепловодосервіс про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню виданого господарським судом Львівської області до прийняття Вищим господарським судом рішення по справі №910/22523/15, за результатами розгляду касаційної скарги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України на постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2016р. Крім того, представник стягувача у даному клопотанні зазначив, що заява відповідача про визнання наказу №914/105/15, виданого господарським судом Львівської області, таким що не підлягає виконанню з підстав визначених ч.13 ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», вже розглядалась господарським судом Львівської області. Ухвалою господарського суду Львівської області від 15.10.2015р. №914/105/15 у задоволенні заяви відповідача було відмовлено.

В судовому засіданні представник стягувача заперечив проти визнання наказу таким що не підлягає виконанню та підтримав подане клопотання про зупинення провадження у справі.

Розглянувши клопотання стягувача про зупинення провадження у справі з розгляду заяви, суд дійшов висновку відсутності підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Рішенням господарського суду м.Києва від 09.11.2015 року у справі №910/22523/15 позовні вимоги ТзОВ Енергія-Тепловодосервіс до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про зобовязання вчинити дії задоволено повністю. Вищевказане рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2016р., відтак набрало законної сили.

Крім того, доказів прийняття Вищим господарським судом України до провадження касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2016р. у справі №910/22523/15 стягувачем не подано. Факт надсилання ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" касаційної скарги до Вищого господарського суду України, не є достатнім для стверджування про її прийняття до розгляду.

Отже, клопотання стягувача про зупинення провадження у справі №914/105/15 з розгляду заяви про визнання наказу таким що не підлягає виконанню є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Розглянувши заяву про визнання наказу господарського суду Львівської області від 04.06.2015р. таким, що не підлягає виконанню, заслухавши представників заявника та стягувача, судом встановлено:

Рішенням господарського суду Львівської області від 23.03.2015 року у справі №914/105/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України задоволено частково та вирішено стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс 33 238,46 грн. пені, 17 309,22 грн. три проценти річних, 79 293,94 грн. інфляційних нарахувань та 2 881,73 грн. судового збору. У задоволенні решти позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.05.2015р. рішення господарського суду Львівської області від 23.03.2015р. у справі №914/105/15 залишено без змін.

На примусове виконання рішення господарським судом 04.06.2015р. видано відповідний наказ (бланк №040788).

Постановою Вищого господарського суду України від 08.09.2015р. рішення господарського суду Львівської області від 23.03.2015р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.05.2015р. у справі №914/105/15 залишено без змін.

Боржник (відповідач) у заяві просить зупинити стягнення за наказом господарського суду Львівської області від 04.06.2015р. та визнати наказ господарського суду Львівської області від 04.06.2015р. про стягнення з ТзОВ Енергія-Тепловодосервіс на користь ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 33 238,46 грн. пені, 17 309,22 грн. три проценти річних, 79 293,94 грн. інфляційних нарахувань та 2 881,73 грн. судового збору таким, що не підлягає виконанню.

Заява обґрунтована тим, що 06.06.2015р. набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, яким ст.18 Закону України Про засади функціонування ринку природного газу було доповнено частиною 13.

На момент порушення провадження у розглядуваній справі боржник у повному обсязі розрахувався за енергоносії, куплені у стягувача за період з 01 січня по 31 грудня 2013р. За таких обставин пені, штрафні та фінансові санкції сумі 50 547,68 грн., що підлягають стягненню на підставі рішення господарського суду, на думку заявника, мають бути списані, а відповідний наказ визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Заявник зазначає, що рішенням господарського суду м.Києва від 09.11.2015 року у справі №910/22523/15, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2016р. позовні вимоги ТзОВ Енергія-Тепловодосервіс до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про зобовязання вчинити дії задоволено повністю та зобовязано ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України списати пеню з ТзОВ Енергія-Тепловодосервіс у розмірі 67 179,42 грн., стягнуту за рішенням Господарського суду Львівської області від 23.03.2015р. у справі №914/105/15 та за постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2015р. у справі №914/106/15.

На виконання рішення у справі №914/105/15 Господарським судом Львівської області 04.06.2015р. видано наказ про стягнення 33 238,46 грн. пені, 17 309,22 грн. три проценти річних, 79 293,94 грн. інфляційних нарахувань та 2881,73 грн. судового збору. Всього до стягнення з ТзОВ Енергія-Тепловодосервіс на користь ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України відповідно до наказу підлягало 132 723,35 грн.

На думку заявника за цих обставин, пеня, штрафні та фінансові санкції, що підлягають стягненню на підставі рішення господарського суду, мають бути списані, а відповідний наказ визнаний таким, що не підлягає виконанню.

На підставі вищевказаних обставин заявник просить визнати наказ господарського суду Львівської області від 04.06.2015р. у справі 914/105/15 таким, що не підлягає виконанню.

Розглянувши заяву, надавши оцінку наявним у справі доказам, заслухавши представника заявника та заперечення представника стягувача, суд дійшов висновку підставності до задоволення заяви частково.

При прийнятті ухвали суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.117 ГПК України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково, у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Підстави подання та загальний порядок розгляду господарським судом заяв стягувачів або боржників про виправлення помилки, допущеної при оформленні або видачі наказу, визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за наказом визначено частиною 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України.

Частина 4 ст.117 ГПК України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті а саме: якщо його видано помилково; або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково) (пункт 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України).

З аналізу ч.4 ст.117 ГПК України випливає, що суд вправі визнати наказ таким, що не підлягає виконанню в разі, якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Як вбачається з матеріалів долучених до заяви, після видачі господарським судом Львівської області наказу від 04.06.2015р. у справі №914/105/15, відповідач (заявник/ТзОВ Енергія-Тепловодосервіс) звернувся до господарського суду м.Києва з позовом до ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про зобовязання останнього вилучити з даних бухгалтерського обліку дебіторську заборгованість товариства у розмірі 67 179,42 грн., стягнутих рішенням господарського суду Львівської області у справі №914/105/15 та постановою Львівського апеляційного господарського суду у справі №914/106/15.

Рішенням господарського суду м.Києва від 09.11.2015 року у справі №910/22523/15, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2016р. позовні вимоги ТзОВ Енергія-Тепловодосервіс до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України про зобовязання вчинити дії задоволено повністю та зобовязано ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України списати пеню з ТзОВ Енергія-Тепловодосервіс у розмірі 67 179,42 грн., стягнуту за рішенням господарського суду Львівської області від 23.03.2015р. у справі №914/105/15 та за постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2015р. у справі №914/106/15.

Згідно ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до рішення Господарського суду Львівської області від 23.03.2015 року у справі №914/105/15, розмір пені яку вирішено стягнути з ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України становив 33 238,46 грн. Відповідно до рішення господарського суду м.Києва від 09.11.2015 року у справі №910/22523/15, розмір пені яку зобовязано списати з ТзОВ Енергія-Тепловодосервіс, стягнуту за рішенням Господарського суду Львівської області від 23.03.2015р. у справі №914/105/15 відповідно становив 33 238,46 грн.

Враховуючи вищенаведене, правові підстави для подальшого виконання наказу господарського суду Львівської області від 04.06.2015р. у справі №914/105/15 в частині стягнення 33 238,46 грн. пені відсутні.

Вимога заявника про визнання наказу господарського суду Львівської області від 04.06.2015р. про стягнення з ТзОВ Енергія-Тепловодосервіс на користь ПАТ Національна акціонерна компанія Нафтогаз України в частині 17 309,22 грн. трьох процентів річних, 79 293,94 грн. інфляційних нарахувань та 2 881,73 грн. судового збору таким, що не підлягає виконанню, до задоволення не підлягає, оскільки рішення Господарського суду м.Києва від 09.11.2015 року у справі №910/22523/15, стягувача зобов"язано списати лише пеню в сумі 33 238,46 грн., а не інфляційні нарахування, три проценти річних та судовий збір до стягнуті за рішенням Господарського суду Львівської області від 23.03.2015р. у справі №914/105/15.

Щодо посилання заявника на те, що 3% річних та інфляційні втрати є фінансовими санкціями, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень ч.2 ст.625 ЦК України наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування боргу на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу,який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного суду України викладеною у постановах від 04.07.2011р. справа №3-65гс11, від 20.12.2010р. справа №3-57гс10.

Відтак, правова природа суми збільшення боргу на встановлений індекс інфляції та 3% річних полягає у відшкодуванні кредитору понесених ним втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів під час прострочення боржника та отриманні кредитором компенсації (плати) за користування боржником належними кредитору коштами. Отже, як інфляційні нарахування так і 3% річних не є санкціями.

Керуючись ст.117 ГПК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс про визнання наказу Господарського суду Львівської області від 04.06.2015р. у справі №914/105/15 таким, що не підлягає виконанню.

Посилання ПАТ "Нафтогаз України" на те, що заявником вже подавались заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, у задоволенні яких судом було відмовлено, не спростовують законності вимог розглядуваної заяви, оскільки в ній наведено дещо інші підстави для її задоволення, ніж у попередніх заявах.

Враховуючи, що заявником необгрунтовано підстави для витребовування від органу ДВС наказу Господарського суду Львівської області від 04.06.2015р. у справі №914/105/15 та зупинення стягнення за ним, а також те, що подана ТзОВ Енергія-Тепловодосервіс заява розглянута судом по суті, відтак, відсутні підстави для витребовування від органу ДВС вказаного наказу та зупинення стягнення за ним.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Керуючись ст.ст. 86, 87, 117 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс про визнання наказу Господарського суду Львівської області від 04.06.2015р. у справі №914/105/15 задоволити частково.

2. Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Львівської області від 04.06.2015 року №914/105/15 (бланк №040788) виданий на підставі рішення Господарського суду Львівської області від 23.03.2015р., залишеного без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.05.2015р., в частині стягнення з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс (81052, Львівська область, Яворівський район, с.Старичі, вул.Шевченка, буд.23; ) на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, буд.6; ) 33 238,46 грн. пені.

3. У задоволенні решти заяви ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Енергія-Тепловодосервіс (вх.№53450/15 від 16.11.2015р.) про визнання наказу Господарського суду Львівської області від 04.06.2015 р. у справі №914/105/15 таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

4. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки вказані в ст.ст.91-93 ГПК України.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, представникам сторін і третіх осіб, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Суддя Сухович Ю.О.