ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2016 р. Справа № 925/338/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю «АРКА-ПЛЮС», Черкаська область, Черкаський район, с. Червона Слобода, вул. Першотравнева, буд. 71

про стягнення 23 147,26 грн. заборгованості, інфляційних та річних,

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 підприємець особисто. В засіданні 02.06.2016р. участі не брав;

відповідача: ОСОБА_2 адвокат.

В розгляді справи оголошувалась перерва з 13.05.2016р. до 09:00 год. 02.06.2016р.

Позивач звернувся в господарський суд Черкаської області з вимогою стягнення з відповідача 19244 грн. заборгованості з перевезення, 3381,44 грн. інфляційних збитків, 521,82 грн. -3% річних. Позивач вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Надано оригінали документів.

Представник Відповідача вимоги заперечив, надав суду та позивачу письмовий відзив та заявив про застосування спеціального строку позовної давності до спірних правовідносин з перевезення вантажу п. 5 ст. 315 ГК України. Просить відмовити в позові повністю.

Судом встановлено та перевірено доказами такі взаємовідносини сторін та обставини:

01.01.2015р. між перевізником ФОП ОСОБА_1 та замовником ТОВ «Арка-Плюс» був підписаний договір про надання транспортно-експедиційних послуг. Позивач за замовленням відповідача виконав зобовязання по організації та здійсненню перевезення та експедиції вантажу по Україні.

На підставі договорів-заявок відповідача:

№2201-1 від 22.01.2015р. на суму 3978 грн.;

№2003-1 від 20.03.2015р. на суму 8586 грн.;

№1107-1 від 11.07.2015р. на суму 6680 грн., а всього 19244 грн.,

позивачем виконано перевезення вантажу та доставку вантажоотримувачу, про що свідчать товарно-транспортні накладні та акти приймання-передачі послуг.

Надані послуги не оплачені, що стало причиною звернення позивача до суду за захистом порушеного права. Позивачем на суму заборгованості нараховано 3381,44 грн. інфляційних збитків та 521.82 грн. 3% річних з простроченої суми за наявним грошовим зобовязанням.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

У відповідності з положеннями постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Предметом спору у справі є визначена позивачем вимога примусового стягнення 23147,26 грн. боргу за договором про надання транспортно-експедиційних послуг. Предмет спору не змінювався та не доповнювався.

Вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не провів з ним повний розрахунок при прийнятті виконаних робіт та послуг.

Відносини між сторонами суд розцінює як відносини перевезення з елементами послуг та транспортного експедирування на підставі письмового оплатного двостороннього консенсуального строкового договору від 01.01.2015р., що відповідає приписам гл. 64-65 ЦК України.

Договір є чинним, не визнаний судом недійсним, не поставлений під сумнів позивачем та відповідачем. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

В п.1 ст. 3 Господарського кодексу України унормовано, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до п. 3.2 Договору Замовник оплачує на розрахунковий рахунок Перевізника погоджену суму (п. 3.1 Договору) протягом 14 банківських днів після виконання Перевізником усіх зобовязань згідно договору і надання всіх необхідних документів, підтверджуючих факт виконання робіт (рахунок-фактура, акт виконаних робіт, податкова накладна, а також товарно-транспортна накладна, видаткова накладна) та виключно після реєстрації Перевізником податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у відповідності до вимог Податкового кодексу. Сторони домовились, що перевізник зобовязується зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 5 днів з моменту її виписки.

За умовами договору розрахунок за надані послуги мав бути проведений не пізніше 03.08.2015р.

Представник відповідача звернувся до суду з відзивом на позов та заявою про застосування строку позовної давності до спірних відносин (а.с. 57-59). Представник відповідача своє клопотання підтримав. Вказав на пропущення відповідачем спеціального строку на звернення до суду як перевізника відповідно приписів п. 5 ст. 315 ГК України.

Представник позивача клопотання представника відповідача не заперечив. Доказів поважності пропуску строку не надав.

Суд враховує приписи Постанови Пленуму ВГСУ від 29 травня 2013р. №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів»:

…2.2. За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Заява про застосування строку позовної давності подана відповідачем до прийняття рішення судом, з дотриманням процедури.

Позивачем не надано доказів поважності пропуску строку позовної давності.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Суд дійшов висновку, що позивач звернувся до господарського суду Черкаської області з позовом до відповідача про стягнення 23147,26 грн. заборгованості з пропуском спеціального строку позовної давності, що є підставою для відмовити в позові відповідно до положень п. 4 ст. 267 ЦК України, а тому в позові належить відмовити повністю.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на позивача повністю.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 03.06.2016р.

Суддя Г.М. Скиба