РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2016 р. Справа №910/5864/16
За позовом Приватного акціонерного товариства " Страхова компанія " Українська страхова група "

До Моторного ( транспортного ) страхового бюро України

Про стягнення 3288,60 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники сторін:

від позивача Шидловська С.В. - предст.

від відповідача Патрик Г.Г. - предст.

Рішення прийняте 02.06.2016 р., оскільки у судовому засіданні 19.05.2016 р. розгляд справи відкладався відповідно до п.1 ст. 77 ГПК України.

Обставини справи:

Позивач - приватне акціонерне товариство " Страхова компанія " Українська страхова група " звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача - Моторного ( транспортного ) страхового бюро України 3288,60 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечує та просить суд у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.01.2014 р. о 11 год. 15 хв. у м. Макіївка трапилась дорожньо - транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля " Lexus " ( д. н. АН 3339ІВ ), під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля " Subaru " ( д. н. НОМЕР_1 ), під керуванням водія ОСОБА_4.

Внаслідок ДТП були завдані механічні пошкодження автомобілю " Subaru " ( д. н. НОМЕР_3 ), який був застрахований у позивача, згідно договору страхування наземного транспорту №28-0520-13-00039 від 31.01.2013 р.

Дорожньо - транспортна пригода відбулась з вини водія автомобіля " Lexus " ( д. н. НОМЕР_2 ) - ОСОБА_3, що підтверджується постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька № 255/1216/14-п від 11.02.2014 р.

Згідно рахунку № 8 від 03.02.2014 р., вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля " Subaru " ( д. н. НОМЕР_1 ) становить 3693,60 грн.

На виконання умов договору страхування наземного транспорту №28-0520-13-00039 від 31.01.2013 р., на підставі заяви страхувальника, рахунку № 8 від 03.02.2014 р., розрахунку суми страхового відшкодування, а також на підставі страхового акту № ССКА-2842 від 24.02.2014 р. приватне акціонерне товариство " Страхова компанія " Українська страхова група " виплатило страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 3288,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3882 від 26.02.2014 р.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що цивільна відповідальність винної у ДТП особи - ОСОБА_3 не була застрахована у жодній страховій організації і відповідно до норм чинного законодавства відповідач - Моторне ( транспортне ) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам.

Посилаючись на ст. 41 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ", в якій зазначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність, позивач вважає, що відповідач зобов'язаний виплатити страхове відшкодування, яке було ним сплачено потерпілій особі.

Разом з тим, суд вважає позовні вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав:

Підпунктом " а " п. 41.1 статті 41 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно - правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п.1.7 ст. 1 Закону та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до п. 43.1. ст. 43 Закону, для забезпечення виконання зобов'язань при МТСБУ створюються такий централізований резервний фонд, як фонд захисту потерпілих у ДТП.

Мета діяльності фонду захисту потерпілих узгоджується з преамбулою зазначеного нормативно - правового акту, а саме, що Закон України " Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 3 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих внаслідок дорожньо - транспортної пригоди та захисту майнових прав страхувальників.

Абзацом 2 пункту 43.4 ст. 43 Закону України передбачено, що рішення про використання коштів централізованих резервних фондів відповідно до встановленої мети приймає дирекція МТСБУ відповідно до Положення про централізовані страховані резервні фонди МТСБУ, шо затверджується Президією МТСБУ за погодженням з координаційною Радою.

Пунктом 1.4 Положення про централізований страховий резервний фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах, затвердженого рішенням Президії МТСБУ від 10.02.2005 р. ( протокол засідання Президії МТСБУ № 121 від 10.02.2005 р. ) передбачено, що бюро за рахунок коштів фонду захисту потерпілих компенсує витрати страховика за договором майнового страхування в межах здійсненого ним страхового відшкодування, але виключно у разі настання дорожньо-транспортної пригоди з вини осіб, які звільнені від обов'язкового страхування згідно з п. 13.1 ст. 13 Закону та у разі, коли особою відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування страховиком - членом МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідованим.

Таким чином, суд вважає, що страховик, сплативши відшкодування за договором майнового страхування має право отримати відшкодування з фонду захисту потерпілих виключно у разі, якщо виплата здійснюється за особу, яка звільнена від обов'язкового страхування та за страховика, який не сплатив відшкодування у зв'язку з банкрутством/ліквідацією.

Відповідно до ст. 27 Закону України " Про страхування " та ст.993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Суд також вважає, що межі права вимоги страховика не передбачають звернення з претензією до МТСБУ.

Відповідно до абз.1 п. 36.4 ст. 36 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " виплата страхового відшкодування ( регламентна виплата ) здійснюється безпосередньо потерпілому ( іншій особі, яка має право на отримання відшкодування ) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування ( крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом " А " пункту 41.1 статті 41 цього Закону ), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Таким чином, відповідно до чинного законодавства, МТСБУ не має обов'язку здійснювати регламентну виплату страховику, який сплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, на підставі підпункту " А " пункту 41.1 статті 41 Закону України " Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів "

Суд вважає, що позивач не позбавлений права звернутись з позовом безпосередньо до винної у ДТП особи.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК Кодексу.

дата підписання повного тексту рішення 03.06.2016 р.

СуддяВ.І.Пінчук