ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2016 р. Справа № 917/620/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А. , суддя Фоміна В. О.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представника:

ДП Дібрівський Кінний Завод №62 ОСОБА_1С.(дов. №1 від 20.01.2016р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк (вх. №1378 П/2) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.04.2016р. у справі №917/620/16

за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, м. Дніпропетровськ

до Державного підприємства Дібрівський Кінний Завод №62, с. Дібрівка

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 25.04.2016р. у справі №917/620/16 (суддя Іванко Л.А.) заяву ПАТ КБ Приватбанк про порушення справи про банкрутство і додані до неї документи повернуто без розгляду.

ПАТ КБ Приватбанк з ухвалою місцевого господарського суду не погодилося та звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить прийняти постанову, якою скасувати ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.04.2016р. у справі №917/620/16 про повернення заяви про порушення справи про банкрутство та передати справу для подальшого розгляду місцевому господарському суду.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції норм ст. ст. 10, 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності божника або визнання його банкрутом», вважаючи що судом неправомірно не було прийнято до уваги висновки судової оціночно-будівельної експертизи про вартість заставного майна боржника при визначенні розміру безспірних грошових вимог кредитора.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2016р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 31.05.2016р.

30.05.2016р. від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№5460) у звязку з участю в інших судових процесах.

У судовому засіданні представник боржника проти вимог апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення, а ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.04.2016р. у справі №917/620/16 без змін.

Розглянувши клопотання апелянта про відкладення розгляду справи, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. При цьому наявність обставин, які б перешкоджали розгляду справи, встановлюються господарським судом у кожному випадку окремо.

Враховуючи, що згідно ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги по суті, а також те, що заявником не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання та підстав для відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши представника боржника, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

У квітні 2016р. ПАТ КБ Приватбанк звернувся до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство ДП Дібрівський Кінний Завод №62.

В обґрунтування поданої заяви ПАТ КБ Приватбанк посилається на наявність у боржника безспірної заборгованості у розмірі 4612192,86 грн., яка виникла внаслідок невиконання боржником кредитних зобов'язань за договором від 10.04.2006р. №99мл, що підтверджується судовим рішенням господарського суду Полтавської області від 26.12.2006р. у справі №8/442 та рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 21.03.2014 року у справі №554/13813/13-ц (зміненим рішенням апеляційного суду Полтавської області від 24.09.2014р. №554/13813/13-ц), постановою ДВС у Миргородському районі від 19.01.2007р. та постановою відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ГУЮ в Полтавській області від 06.03.2015 р. №46771988.

Суд першої інстанції, враховуючи, що безспірні вимоги кредитора становлять 4612192,86 грн., з яких вимоги не забезпечені заставою майна боржника - 351367, 86 грн., що складає менше ніж триста мінімальних розмірів заробітних плат, дійшов висновку про відсутність підстав для порушення провадження у справі про банкрутство.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів доданих до заяви про порушення справи про банкрутство, між ЗАТ КБ «Приват Банк» та ДП Дібрівський Кінний Завод №62 укладено кредитний договір № 99 мл, відповідно до умов якого банк при наявності вільних коштів зобовязується надати позичальнику кредит у виді поновлювальної кредитної лінії з загальним лімітом 2000000, 00 грн. з терміном повернення кредиту 09.06.2006р.

В забезпечення виконання зобовязань позичальника, що випливають з кредитного договору від 10.04.2006р. № 99 мл, 13.04.2006р. між ДП Дібрівський Кінний Завод №62 та ЗАТ КБ «Приват Банк» укладено наступні договори:

- договір іпотеки № 99 мл/1 відповідно до умов якого ДП Дібрівський Кінний Завод №62 надав в іпотеку належну йому на праві власності комплекс, будівлі, що знаходиться за адресою:Полтавська область, Миргородський район, с. Петрівці, вул. Жовтнева, буд. 2-Б. На зазначеній земельній ділянці розташовано та передається під заставу: літера В-1 цех по переробці мяса, цегляний 528, 50 кв.м., Б-1 цех копчення, цегла 1071,40 кв.м., Г-1 допоміжний цех, цегла 113,70 кв.м., А-1 прохідна, цегла 31,30 кв.м. Сторони визначили, що вартість предмету іпотеки складає 818265,00 грн.;

- договір іпотеки № 99 мл/2, відповідно до умов якого ДП Дібрівський Кінний Завод №62 надав в іпотеку належну йому на праві власності комплекс, будівлі, що знаходиться за адресою:Полтавська область, Миргородський район, с. Петрівці, вул. Жовтнева, буд. 1-А. На зазначеній земельній ділянці розташовано та передається під заставу: приміщення млина, комбікормового цеху, з/б панелі, літера А-1, Б-1, -1041,40 кв.м., склади млина, з/б панелі, літера Г-1, Д-1, Е-1 4419,50 кв.м., контора, цегла, літера В-1 , -63,20 кв.м., вісова, цегла, літера Ж-1, -3, 90 кв.м. Сторони визначили, що вартість предмету іпотеки складає 577620, 00 грн. (п.7, п. 13);

- договір іпотеки № 99 мл/3, відповідно до умов якого ДП Дібрівський Кінний Завод №62 надав в іпотеку належну йому на праві власності, будівлі, що знаходиться за адресою:Полтавська область, Миргородський район, с. Петрівці, вул. Жовтнева, буд. 2-А. На зазначеній земельній ділянці розташовано та передається під заставу: літера А -1 овочева теплиця, побутовий комплекс, цегла, стекло, - 12937,0 кв. м., Б-1 склад, з/б панелі 155,20 кв.м. Сторони визначили, що вартість предмету іпотеки складає 1675800,00 грн. (п.7, п. 13);

- договір застави майна №99, відповідно до умов якого заставодавець надав в заставу майно, згідно переліку зазначеному у договорі (34 позиції). Сторони визначили, що вартість предмету застави складає 1189140,00 гр.

Рішенням господарського суду Полтавської області у справі №8/442 від 26.12.2006р. за позовом ЗАТ КБ «Приват банк» до ДП Дібрівський Кінний Завод №62 про звернення стягнення на майно та розірвання кредитного договору, з урахуванням зміни предмету позову, стягнуто з ДП Дібрівський Кінний Завод №62 заборгованість за кредитним договором в розмірі 2427658,48 грн.

На виконання вказаного рішення 06.01.07р. видано наказ про примусове виконання рішення №8/442.

Постановою ППВР ВДВС ГУЮ у Полтавській області від 20.11.2008р. № ВП 9977360 прийнято до виконання виконавче провадження з примусового виконання наказу №8/442 від 06.01.2007р.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 24.09.2014р. у справі №554/13813/13-ц за позовом ПАТ КБ «Приват банк» до ДП Дібрівський Кінний Завод №62 про стягнення боргу змінено рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 21.03.2014р., зменшено розмір стягнутих сум з 8388561,82 грн. до 3187274,3 грн.

На виконання вказаного рішення видано виконавчий лист.

Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГУЮ у Полтавській області від 06.03.2015р. відкрито виконавче провадження № ВП 46771988 з виконання виконавчого листа від 05.11.2014р. №554/13813/13-ц про стягнення з ДП Дібрівський Кінний Завод №62 3187274,3 грн.

Звертаючись з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ КБ Приватбанк посилається на наявність у боржника безспірної заборгованості у розмірі 4612192,86 грн. При цьому заявник зазначає, що згідно висновку №1126 судової оціночно будівельної експертизи по справі № 917/2016/15 від 29.01.2016р. ринкова вартість предметів іпотеки складає 2254834,00 грн., а тому розмір кредиторських вимог не забезпечених заставою 1168218,86 грн., що перевищує триста мінімальних заробітних плат, не погашені до теперішнього часу та їх наявність є підставою для порушення провадження у справі про банкрутство боржника.

Проте, колегія суддів вважає такі доводи кредитора не обґрунтованими, враховуючи наступне.

Дійсно, згідно наданого заявником висновку №1126 судової оціночно будівельної експертизи по справі № 917/2016/15 від 29.01.2016р. ринкова вартість предметів іпотеки складає 2254834,00 грн.

Частиною 3 статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Статтею 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зокрема визначено, що до заяви про порушення справи про банкрутство додаються: докази сплати судового збору, крім випадків, коли згідно із законом він не підлягає сплаті; довіреність чи інший документ, що засвідчує повноваження представника, якщо заяву підписано представником; докази того, що сума безспірних вимог кредитора (кредиторів) сукупно становить не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, якщо інше не передбачено цим Законом; рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора; докази того, що сума вимог кредитора (кредиторів) не забезпечена повністю заставою майна боржника (за наявності застави). Заява кредитора, крім відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, повинна містити відомості про розмір вимог кредитора до боржника із зазначенням окремо розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає сплаті. До заяви кредитора додаються також:копія виконавчого документа; докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Згідно положень ч. 1 ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" господарський суд не пізніше пяти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо, зокрема, заявник-кредитор не подав доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобовязання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 цього Закону, протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження, якщо інше не передбачено цим Законом;

Отже, кредитор, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника частково, може ініціювати справу про банкрутство лише у випадку, якщо сума його вимог до боржника перевищує вартість переданого в заставу майна, за умови відповідності цих вимог приписам ч.3 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Для визначення, чи забезпечені заставою майна боржника вимоги кредитора, слід виходити із співвідношення заявлених ініціюючим кредитором та підтверджених належними доказами безспірних вимог ініціюючого кредитора із визначеною і погодженою сторонами договору (договорів застави) вартістю переданого у заставу майна боржника.

Саме цією вартістю майна, тобто визначеною за згодою кредитора та боржника, слід керуватися при встановленні розміру грошових вимог ініціюючого кредитора - заставодержателя, які не забезпечені заставою, оскільки вартість заставного майна у подальшому може змінюватись, у тому числі і під час його реалізації у порядку, передбаченому нормами ст.ст. 589-591 Цивільного кодексу України та нормами розділу V Закону України "Про іпотеку".

При цьому, слід враховувати, що вартість заставного майна може змінюватись і при здійсненні оцінки, проведеної в межах виконавчого провадження по виконанню рішення суду про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості, вимоги щодо якої забезпечені заставою майна боржника. У цьому випадку вартість заставного майна визначається за умови його реалізації, виходячи із суми, за яку буде реалізоване передане кредитору у заставу майно боржника та за наявності відповідних підтверджуючих документів (договір купівлі-продажу тощо).

Враховуючи, що безспірні вимоги кредитора становлять 4612192,86 грн., а вимоги забезпечені заставою майна боржника, згідно договорів іпотеки та договору застави становлять 4260825,00 грн., колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що безспірні вимоги кредитора не забезпечені заставою майна боржника становлять 351367,86 грн., що є менше ніж триста мінімальних заробітних плат (1378*300 =413400,00грн).

Таким чином кредитором не надано доказів неспроможності боржника виконати свої грошові зобовязання перед кредиторами в розмірі, визначеному частиною третьою статті 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що є підставою для повернення заяви про порушення справи про банкрутство.

Виходячи зі змісту ст. ст. 34, 43, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює обставини справи у відповідності до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та приймає рішення за результатами оцінки всіх доказів, які були визнані судом як належні та допустимі.

На підставі викладеного, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали господарського суду Полтавської області від 25.04.2016р. у справі №917/620/16 - без змін.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 25.04.2016р. у справі №917/620/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 03.06.16р.

Головуючий суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Пуль О.А.

Суддя Фоміна В. О.