КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2016 р. Справа№ 910/32898/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

за участю представників:

від позивача - Ходикін М.М., довіреність №09-01/18 від 10.03.2016р.;

від першого відповідача - Демчишак Р.Ю., довіреність №1/2016 від 12.01.2016;

від другого відповідача - Бершадська І.М., довіреність №19/3-02/1 від 11.01.2016;

від третьої особи - публічного акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ" - представник не прибув;

від третьої особи - публічного акціонерного товариства "Центренерго" - представник не прибув;

від третьої особи - публічного акціонерного товариства "Херсонська ТЕЦ" - представник не прибув;

від третьої особи - публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Донбас" - представник не прибув;

від третьої особи - національної акціонерної компанії "Енергетична компанія України" - представник не прибув;

від третьої особи - публічного акціонерного товариства "Дністровська ГАЕС"- представник не прибув;

від третьої особи - Фонду державного майна України - Склярук Ю.В., довіреність № 543 від 31.12.2015,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" на рішення господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №910/32898/15 (суддя Привалов А.І.) за позовом публічного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - публічного акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ", публічного акціонерного товариства "Центренерго", публічного акціонерного товариства "Херсонська ТЕЦ", публічного акціонерного товариства "Шахтоуправління "Донбас", національної акціонерної компанії "Енергетична компанія України", публічного акціонерного товариства "Дністровська ГАЕС" та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Фонду державного майна України про розірвання договору.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Миколаївська теплоелектроцентраль" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про розірвання Договору №050519 від 10.10.2012р. про відкриття рахунку в цінних паперах з 27.07.2015р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №910/32898/15 у задоволенні позову відмовлено, з огляду на відсутність підстав для розірвання договору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №910/32898/15 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В ході розгляду вказаної апеляційної скарги позивачем було подано до суду клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення пов'язаної з нею іншої справи №915/1811/15.

Колегія суддів, розглянувши подане клопотання дійшла висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, у тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарського суду слід у кожному конкретному випадку з'ясувати, як пов'язана справа, що розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, та чим обумовлюється неможливість розгляду справи. При цьому, наявність одночасно двох цих обставин є необхідною процесуальною підставою для застосування частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України. Сама по собі взаємопов'язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду справи до прийняття рішення у іншій справі.

Розгляд вказаної справи №915/1811/15 жодним чином не перешкоджає з'ясуванню істотних обставин у даній справі №910/32898/15, оскільки предметом спору справи №915/1811/15 є стягнення з ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" заборгованості за договором, вимоги про розірвання якого розглядаються судом у даній справі №910/32898/15.

Позивачем не наведено жодних доводів стосовно того, як розгляд іншої справи про стягнення заборгованості унеможливлює встановлення судом певних обставин у справі №910/32898/15 про розірвання договору.

Таким чином, клопотання позивача відхиляється колегією суддів за необґрунтованістю.

Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні 30.05.2016 підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Представники відповідачів проти апеляційної скарги заперечили та просили залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник третьої особи - Фонду державного майна України підтримав апеляційну скаргу позивача.

Інші треті особи правом на участь представників в даному судовому засіданні не скористалася, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості явки своїх представників в дане судове засіданні від третіх осіб до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка третіх осіб не визнавалася обов'язковою, певних пояснень суд не витребував.

Враховуючи належне повідомлення третіх осіб, апеляційна скарга розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між Державою Україна (депонент) від імені якої діє Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" (зберігач) та публічним акціонерним товариством "Миколаївська теплоелектроцентраль" (товариство) 10.10.2012 року укладено Договір про відкриття рахунку в цінних паперах на ім'я держави № 050519, за умовами п.1.1 якого депонент доручає, а зберігач зобов'язується надавати депоненту послуги щодо відкриття та ведення рахунку в цінних паперах, зберігання належних депоненту цінних паперів, обслуговування операцій за цим рахунком на нижчевикладених умовах відповідно до законодавства та внутрішніх документів зберігача, та на підставі розпоряджень суб'єкта управління об'єктами державної власності, який відповідно до законодавства виконує функції з управління відповідними цінними паперами та який у зберігача набуває статусу керуючого рахунком у цінних паперах депонента в межах його повноважень.

За умовами п.1.2 договору, оплата послуг зберігача здійснюється товариством відповідно до цього договору та затверджених зберігачем тарифів, які не повинні перевищувати максимального розміру тарифів, встановленого Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Антимонопольним комітетом України, і є його невід'ємною частиною. Розрахунок вартості послуг зберігача за кожним керуючим рахунком здійснюється товариством щодо належних депоненту цінних паперів, якими управляє керуючий рахунком.

Відповідно до п.7.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом одного року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний строк, якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не відмовилась (у письмові формі) від його реалізації.

Пунктом п.8.1 договору передбачено, що договір може бути розірваний тільки за умови відсутності на рахунку в цінних паперах депонента цінних паперів з наступним закриттям рахунку в цінних паперах депонента в разі надання зберігачу керуючим рахунком письмового повідомлення про розірвання цього договору та розпорядження щодо закриття рахунку в цінних паперах депонента.

Крім того, 10.09.2015р. між сторонами було укладено договір про внесення змін до договору про відкриття рахунку в цінних паперах № 050519 від 10.10.2012р.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, зазначав, що фактично зобов'язання по договору про відкриття рахунку в цінних паперах виникають лише між власником цінних паперів (депонентом) та зберігачем, оскільки 27.07.2015р. за актом приймання-передачі № 251 Міністерство енергетики та вугільної промисловості України передало Фонду державного майна України 100% статутного капіталу публічного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль".

При цьому, позивач вказував на те, що виконання договору, тобто здійснення публічним акціонерним товариством "Миколаївська теплоелектроцентраль" оплати за надання послуг щодо розміщення та обслуговування цінних паперів інших емітентів порушує співвідношення майнових інтересів сторін та є підставою для розірвання договору з 27.07.2015.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про відсутність підстав для розірвання договору, відмовив у задоволенні позову.

Колегія суддів погоджується із наведеним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом п.8.1 договору передбачено, що договір може бути розірваний тільки за умови відсутності на рахунку в цінних паперах депонента цінних паперів з наступним закриттям рахунку в цінних паперах депонента в разі надання зберігачу керуючим рахунком письмового повідомлення про розірвання цього договору та розпорядження щодо закриття рахунку в цінних паперах депонента.

Отже, договором визначено, що єдиною підставою для його розірвання може бути лише відсутність на рахунку в цінних паперах депонента цінних паперів.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про депозитарну систему України" визначено, що підтвердженням прав на цінні папери та прав за цінними паперами, що існують в бездокументарній формі, а також обмежень прав на цінні папери у певний момент часу є обліковий запис на рахунку в цінних паперах депонента в депозитарній установі. Документальним підтвердженням наявності на певний момент часу прав на цінні папери та прав за цінними паперами депонента (у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідного кредитора) є виписка з рахунка в цінних паперах депонента, яка видається депозитарною установою на вимогу депонента або в інших випадках, установлених законодавством та договором про обслуговування рахунка в цінних паперах.

Згідно виписок про стан рахунку в цінних паперах станом на 11.12.2015р., 24.12.2015р., 31.12.2015р., про операції з цінними паперами за період з 01.12.2015р. по 31.12.2015р., станом на 31.12.2015р. на рахунку в цінних паперах першого відповідача обліковуються акції ПАТ "Центренерго", ПАТ "Шахтоуправління "Донбас", НАК "Енергетична компанія України", ПАТ "Дніпровська ГАЕС".

Отже, враховуючи те, що на рахунку в цінних паперах першого відповідача обліковуються акції вказаних вище товариств підстави для розірвання договору відсутні.

Щодо обставин передачі Міністерством енергетики та вугільної промисловості України Фонду державного майна України 100% статутного капіталу публічного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль", слід зазначити наступне.

Згідно акту приймання-передачі № 251 від 27.07.2015р. Міністерство енергетики та вугільної промисловості України передало Фонду державного майна України 100% статутного капіталу публічного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль".

Відповідно до обмеженої виписки про стан рахунку в цінних паперах станом на 26.10.2015 №1513 державний пакет акцій ПАТ "Миколаївська теплоелектроцентраль" у розмірі 100 % розміщений на рахунку у цінних паперах Держави Україна (керуючий рахунком - Фонд державного майна України) у депозитарній установі АБ "Укргазбанк".

Проте, наведені обставини не можуть бути підставою для розірвання договору, оскільки на рахунку першого відповідача в цінних паперах продовжують обліковуватися акції ПАТ "Центренерго", ПАТ "Шахтоуправління "Донбас", НАК "Енергетична компанія України", ПАТ "Дніпровська ГАЕС".

Отже, припинення розміщення акцій лише підприємства позивача на рахунку першого відповідача за наявності перебування також акцій інших товариств унеможливлює розірвання договору.

В контексті наведеного також слід зазначити, що Депонентом по договору виступає Держава в особі органу управління - Міністерства енергетики та вугільної промисловості України.

Акції належать Державі. Міністерство енергетики та вугільної промисловості України та Фонд державного майна України здійснюють лише певні правомочності по управлінню таким державним майном.

Так, зміна органу управління, при тому, що власником акцій і відповідно Депонентом залишилась Держава, не є підставою для розірвання договору. Більш того, зміна органу управління відбулась відносно акцій лише одного з п'яти підприємств стосовно яких надаються послуги з ведення рахунку в цінних паперах.

Разом з тим, вказані обставини можуть бути підставою для внесення відповідних змін до договору.

Стосовно посилань апелянта на істотну зміну обставин, як на підставу для розірвання договору, а саме на надання послуг за дорученням емітента щодо розміщення та обслуговування цінних паперів інших емітентів, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це перебачити, вони не уклали б договір або уклали його на інших умовах.

Згідно з ч. 2 вказаної статті, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Отже, закон пов'язує можливість розірвання договору при істотній зміні обставин з одночасною наявністю чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 Цивільного кодексу України.

Позивачем не доведено одночасної наявності вказаних умов.

За наведених обставин, підстави для розірвання договору відсутні.

Крім цього, слід зазначити, що вимога про розірвання договору з конкретної дати (27.07.2015), що минула до подачі позову є неправомірною, оскільки суперечить положенням ч. 5 ст. 188 Господарського кодексу України, згідно якої договір вважається розірваним з дня набрання чинності рішенням суду.

Аналогічної позиції дотримується також Вищий господарський суд України, зокрема, у постанові від 15.07.2014 у справі № 920/57/14.

За наведених обставин, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №910/32898/15 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Матеріали справи №910/32898/15 повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко