донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

24.05.2016р. справа №908/218/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретар судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача: не зявився;
від відповідача: ОСОБА_5 (протокол №7 позачергового збору засновників від 22.11.2013р.)
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуДержавного підприємства «Адміністрація морських портів» в особі Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», м. Бердянськ Запорізької області
на рішення господарського суду Запорізької області
від23.03.2016р. (повний текст підписано 04.04.2016р.)
по справі№908/218/16 (головуючий суддя Кутіщева-Арнет Н.С.)
за позовомДержавного підприємства «Адміністрація морських портів» в особі Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів «України», м.Бердянськ Запорізької області
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Почерк», м.Бердянськ Запорізької області
про стягнення 9 931,59грн.

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство «Адміністрація морських портів» в особі Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», м. Бердянськ Запорізької області (Позивач) звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Почерк», м. Бердянськ Запорізької області (Відповідач) про стягнення 9 931,59грн. за договором № 59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014р.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 23.03.2016р. (повний текст підписано 04.04.2016р.) у справі №908/218/16 у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Адміністрація морських портів» в особі Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» було відмовлено в повному обсязі з мотивів недоведеності матеріалами справи обовязку Відповідача зі сплати зазначених коштів за договором № 59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014р. та фактичної оплати Відповідачем згадуваних у складених Позивачем актах здачі-приймання робіт послуг у складі портових зборів.

Державне підприємство «Адміністрація морських портів» в особі Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», не погодившись з прийнятим рішенням, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області від 23.03.2016р та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає неврахування судом факту здійснення Відповідачем господарської діяльності з вилучення з водойми водних біоресурсів, перевезення їх до берегу для переробки та послідуючої реалізації для отримання прибутку, що в свою чергу, призвело до безпідставного застосування місцевим судом положень п.2.4.5 Правил контролю суден з метою забезпечення безпеки мореплавства, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 17.07.2003р. №545, який взагалі стосується риболовних суден під прапором України, які виходять у закордонне плавання або у виключну (морську) економічну зону. Окрім того, судом не було досліджено питання морського агентування т/х «Вера» та послуг щодо оформлення приходу/відходу риболовецьких суден, а також формулювання помилкового висновку щодо визначення прилеглої до причалів території координатами в обовязкових постановах по Бердянському морському порту.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., судді Бойченко К.І. і ОСОБА_3

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 27.04.2016р. порушене апеляційне провадження із призначенням розгляду скарги на 24.05.2016р. о 12.50 год.

Фіксація судового засідання апеляційної інстанції здійснювалась у протоколі судового засідання у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представники Скаржника у судове засідання 24.05.2016р. не з'явились, надавши через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.112 т.2) через неможливість їх участі у даному судовому засіданні, яке судовою колегією відхиляється, оскільки за змістом ст.28 Господарського процесуального кодексу України Позивач як юридична особа не позбавлений можливості забезпечити представництво своїх інтересів іншими особами, не зайнятими у своїх особистих справах, тим більше, позиція Позивача доведена до відома суду безпосередньо в апеляційній скарзі, а явка його представника обов'язковою не визнавалась.

Представник Відповідача у судове засідання зявився, проти апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві (а.с.а.с.114-116 т.2)

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне:

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи, 14.02.2014р. між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (АМПУ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Почерк» (ОСОБА_6) було укладено договір №59-П-БЕФ-14 (Договір а.с.а.с.14-19 т.1), відповідно до п.1.1 якого, АМПУ зобовязується надавати при наявності вільного місця біля причалів та технічної можливості, а ОСОБА_6 приймати та оплачувати послуги з обслуговування риболовецьких суден при заході у Бердянський морський порт з метою здійснення вантажних операцій з вивантаження вантажу силами та засобами ОСОБА_6, поповнення суднових запасів, дрібного ремонту суден тощо.

Відповідно до п.1.2 договору, послуги надаються СЧС - «ВЕРА».

Також в п.1.3 договору сторони узгодили, що АМПУ при технічної можливості, може надавати ОСОБА_6 інші додаткові послуги за заявкою останнього та за його рахунок за затвердженими АМПУ тарифами.

У п.2.1 договору було встановлено, що оформлення наданих АМПУ послуг здійснюється шляхом підписання сторонами актів про наданні послуги.

Відповідно до п. 3.1. договору, оформлення (видача, продовження терміну дії) перепусток здійснюється АМПУ в порядку, передбаченому режимними правилами, на підставі заявки наданої ОСОБА_6. Облік наданих послуг із забезпечення заїзду автотранспорту ОСОБА_6 з морський порт здійснюється АМПУ.

Згідно п. 4.5. договору, АМПУ оформлює кожний прихід судна в морський порт, вихід судна із морського порту та здійснює перевірку судна у порядку, встановленому наказом Міністерства інфраструктури України від 27.06.2013р. № 430, зареєстрованому в Мінюсті Україні 23.07.2013р. за № 1230/23762. Оплата послуг АМПУ з оформлення приходу (виходу) судна в (із морський (го) порт(у) і огляд (перевірка) судна здійснюється ОСОБА_6 за тарифами, затвердженими наказом АМПУ у порядку, встановленому даним договором.

Пунктом 4.17. договору передбачено, що ОСОБА_6 заздалегідь подає письмову заяву з гарантією оплати послуг АМПУ з прийняття твердих побутових і харчових відходів, прийманні льяльних і фекальних вод (забруднених вод), приймання промивних вод після вивантаження вантажу, та здійснює оплату виставлених рахунків за тарифами, затвердженим наказами АМПУ.

У розділі 5 вказаного договору, сторони узгодили тарифи на послуги, які можуть надаватися АМПУ ОСОБА_6.

Також сторони узгодили, що вся послуги за даним договором АМПУ надає на умовах попередньої оплати. Протягом 3 (трьох) банківських днів після підписання даного договору ОСОБА_6 здійснює авансовий платіж в розмірі не менше ніж 2000грн., кий може бути зарахований у рахунок погашення поточних платежів. Уразі витрачання передоплати АМПУ інформує ОСОБА_6 про залишок авансового платежу для його своєчасного поповнення до суми 2000грн. У разі розірвання договору, сума невикористаного авансу повертається ОСОБА_6 (п.5.15 договору)

В п.5.16 зазначено, що за фактом надання Послуг АМПУ щоденно складає та надає ОСОБА_6 про надані послуги (у двох примірниках), рахунок та податкову накладну ОСОБА_6 зобовязаний протягом 5-ти банківських днів після отримання ОСОБА_6 наданих послуг оформити та повернути АМПУ підписаний та скріплений власною печаткою належний АМПУ примірник ОСОБА_6.

У разі неповернення підписаного ОСОБА_6 або вмотивованої відмови від його підписання у 5-ти денний строк з дати його отримання ОСОБА_6, такий ОСОБА_6, підписаний тільки з боку АМПУ, вважається належним доказом виконання всього обсягу послуг за даним договором

Окрім того, в п.5.17 було встановлено, що оплата наданих послуг здійснюється ОСОБА_6 протягом 5-ти банківських днів з дати отримання ОСОБА_6 про надані послуги, рахунку й податкової накладної шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок АМПУ (Бердянської філії)

Оплата послуг здійснюється в національній валюті. В призначені платежу ОСОБА_6 обовязково зазначає номер, дату рахунку та послугу, за якою здійснюється оплата. (п. 5.18 договору)

Відповідно до п. 6.3.1 договору, ОСОБА_6 зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати вартість наданих АМПУ послуг, згідно умов цього договору.

Строк дії договору був встановлений п. 10.1 договору, в якому зазначено, що він діє з 01.01.2014р. і до 31.12.2014р., але у будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобовязань.

Додатковою угодою №1 до означеного договору від 03.03.2014р. (а.с.20 т.1) сторони внесли зміни до п.15.3 договору, а саме щодо розміру оплати послуг з утримання та технічного обслуговування електроустановок та електромереж.

Окрім того, в матеріалах справи наявний лист Відповідача №18 від 11.02.2014р. (а.с.21 т.1) адресований начальнику Бердянської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» з проханням приєднати т/х «Вера» до електромережі.

Також з матеріал справи вбачаться, що у звязку із затвердженням Наказами (а.с.а.с.22-25 т.1) Бердянської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» тарифів на послуги, на адресу Відповідача було направлено для підписання додаткову угоду №2 (а.с.27 т.1)., яка останнім підписана не була, оскільки з 01.01.2014р. господарська діяльність Відповідачем не здійснюється, а в іншій частині виконання договору, від імені ОСОБА_6 діє морський агент ДСД 30.05.2012р. №1 УП/О 32972994 «ГНПД».

На підтвердження своїх вимог Позивачем до матеріалів справи були надані рахунки на загальну суму 9931,59грн., акти приймання-передачі послуг та довідки (а.с.а.с.30-87 т.1), які Відповідачем не підписані.

З листуванням між сторонами (а.с.а.с.87-94 т.1) вбачається, що Відповідач наголошує на тому, що він є власником т/х «Вера» у розумінні ст.20 Кодексу торгового мореплавства України та не здійснює своєї господарської діяльності саме на території порту, як це передбачено умовами договору №59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014р., а всі передбачені законодавством обов'язкові платежі за судно т/х «Вера» здійснив в повному обсязі (згідно з розмірами ставок портових зборів, що затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 316 від 27.05.2013 року «Про портові збори») номінований капітаном судна морський агент ДСД 30.05.12 № 1 - УП/О ПП «ГНПД» 32972994 без участі Товариства з обмеженою відповідальністю «Почерк». Окрім того, Відповідач на виставлені йому рахунку неодноразово зазначав що, з останніх вбачається, що всі дії та відносини проводилися у зв'язку з суднозаходами т/х «Вера» до порту, між тим, при кожному заході судна БФ ДП «АМПУ» вже отримало від т/х «Вера» портові збори та оплату послуг, що входять до складу портових зборів, згідно ч.1 ст.21 Закону України «Про морські порти». Окрім того, кошти, отримані від цих послуг, що входять до причального збору, йдуть, згідно п.2.2 Порядку обліку та використання коштів від портових зборів, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України 27.05.2013 року № 316 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.06.2013 року за №931/23463, на (у тому числі) утримання та обслуговування причальних споруд і прилеглих до них територій для проходу та проїзду по ним; до корабельного збору, йдуть, згідно п.2.1 Порядку обліку та використання коштів від портових зборів, на (у тому числі) заходи, пов'язані із забезпеченням безпеки судноплавства на судноплавних шляхах; до заходів з безпеки судноплавства віднесенні - оформлення приходу/відходу судна, вивантаження риби та рибопродукції.

Таким чином, означені збори судно т/х «Вера» сплатив до виходу з порту у повному обсязі, тобто вже були сплачені кошти за послуги, що входять до складу портових зборів, а роботи, пов'язані з постачанням, екіпаж т/х «Вера» проводить власними силами, а не порт. Судно та його екіпаж замовляли тільки послуги, згідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про морські порти» і тільки пов'язані з безпекою судноплавства. Окрім того, Відповідача зазначав, що подвійні платежі сплачувати законом не передбачено, як і не передбачено оплату за незамовлені та невиконанні інші послуги, передбачені ч.3 ст.21 Закону України «Про морські порти», які Товариство з обмеженою відповідальністю «Почерк» не замовляло, у тому числі і по договору № 59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014р.

Також з матеріалів справи вбачається, що для оплати портових зборів, за час перебування т/х «Вера» в порту за спірний період, морським агентом, за розпорядженням капітана, здійснювались наступні оплати на загальну суму 2015,00грн.:

- платіжне доручення № 378 від 13.02.2014р. на суму 315,00грн., як предоплата агентом портових зборів, в т.ч. санітарний (за 3 суднозахода) за розпорядженням капітана т/х «Вера», шо підтверджується наявною в матеріалах справи випискою з банку (а.с.15 т.2)

- платіжне доручення № 49 від 27.05.2014р. на суму 500,00грн. - оплата портових зборів за розпорядженням капітана т/х «Вера» (а.с.16 т.2);

- платіжним дорученням № 51 від 28.05.2014р. на суму 300,00грн. - оплата портовихзборів за розпорядженням капітана т/х «Вера» (а.с.17 т.2);

- платіжне доручення № 56 від 02.06.2014р. на суму 500,00грн. - оплата портових зборівза розпорядженням капітана т/х «Вера» (а.с.18 т.2);

- платіжне доручення № 63 від 16.06.2014р. на суму 400,00грн. - оплата портових зборівза розпорядженням капітана т/х «Вера» (а.с.19 т.2).

Проте, враховуючи, що предявлені для оплати рахунки Позивача за договором № 59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014р. на загальну суму 9 931,59грн. Відповідачем були повернуті без виконання з відмовою про сплату, Позивач звернувся до місцевого господарського суду з вимогою про їх стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Почерк» (Відповідача)

В свою чергу, Господарський суд Запорізької області у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Адміністрація морських портів» в особі Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» відмовив в повному обсязі, з мотивів недоведеності матеріалами справи обовязку Відповідача зі сплати зазначених коштів за договором № 59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014р.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне:

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного суб'єктивного права або інтересу, порушення такого суб'єктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будьякого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України укладений між сторонами договір № 59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014р. є належною підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обов'язків.

Як правильно визначився місцевий суд, спірні правовідносини, зважаючи на їх природу, регламентуються, насамперед, нормами Кодексу торгівельного мореплавства України, Законом України «Про морські порти», наказом Міністерства інфраструктури України №316 від 27.05.2013р. «Про портові збори», Правилами контролю суден з метою забезпечення безпеки мореплавства, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 17.07.2003р. №545, Порядком оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 27.06.2003р. №430 та відповідними нормами Цивільного та Господарського кодексів України.

Сутність заявлених позовних вимог полягає у спонуканні Відповідача до стягнення плати, нарахованої відповідно до умов договору № 59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014р. на підставі виставлених АМПУ рахунків за надані послуги обслуговування риболовного судна Відповідача.

З огляду на викладене, підставою для виникнення у Відповідача обов'язку зі сплати відповідних коштів є факт споживання ним послуг в процесі здійснення господарської (комерційної) діяльності, оформлених відповідно до п.2.1 укладеного договору відповідно до поданих заявок ОСОБА_6 (Відповідача) та їх несплати у складі портових зборів.

Між тим, як вірно було встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, Відповідач, маючи намір проводити діяльність на території порту уклав договір №59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014р., але свою діяльність на території порту безпосередньо в рамках виконання цього договору не здійснював, а лише виконував вимоги ст.57 Кодексу торговельного мореплавства України, забезпечуючи судно товарно-матеріальними цінностями з метою досягнення капітаном судна безпечного мореплавства.

Положеннями ст. 58 Кодексу торговельного мореплавства України передбачено, що на капітана судна покладається управління судном, у тому числі судноводіння, вжиття всіх заходів, необхідних для забезпечення безпеки плавання, запобігання забрудненню морського середовища, підтримання порядку на судні, запобігання завданню будь-якої шкоди судну, людям, вантажу, що перебувають на ньому. Капітан подає позови щодо дій, викликаних потребами судна.

Таким чином, капітан судна виконував обов'язки, покладені наказом Міністерства інфраструктури України "Про затвердження Порядку оформлення приходу суден у морський порт, надання дозволу на вихід суден у море та оформлення виходу суден із морського порту" №430 від 27.06.2013р., про що складався акт оформлення приходу та відходу в межах державного нагляду (контролю) за безпекою мореплавства. Між тим, з огляду на позицію Верховного суду України по справі №908/3921/15 від 19.04.2016р., в якій зазначено, що не підлягають сплаті рахунки за оформлення відходу/приходу та контролю судна з метою безпеки судноплавства, оскільки перевірка судна зі складанням акту та оформлення приходу/відходу є заходами, пов'язаними із забезпеченням безпеки судноплавства на судноплавних шляхах, що проводяться відповідно до наказів Міністерства інфраструктури України №545 від 17.07.2003р. та №430 від 27.06.2013р., що зумовлює відхилення доводів апеляційної скарги в цій частині.

Окрім того, як вірно було встановлено місцевим господарським судом, т/х "Вера" при кожному заході судна до порту сплачувалися портові збори, в тому числі і корабельний збір, кошти від якого спрямовуються на забезпечення заходів з безпеки мореплавства відповідно до розділу II "Корабельний збір" наказу Міністерства інфраструктури України №316 від 27.05.2013р., тобто за послуги, у тому числі контролю та оформлення, відповідно до наказів №545 від 17.07.2003р. та №430 від 27.06.2013р., згідно з якими плата не передбачена, так як оплата цієї послуги входить до корабельного збору.

Таким чином, враховуючи положення ст.1 Закону України "Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів", ст.ст.10,15 Кодексу торговельного мореплавства України, п.2.4.5 наказу Міністерства транспорту України №545 від 17.07.2003 "Про затвердження Правил контролю суден з метою забезпечення безпеки мореплавства" та відхиляючи доводи позивача, місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про те, що теплохід "Вера" є торговельним судном для рибного чи іншого морського промислу, не є вантажним судном або судном каботажного плавання, та у спірний період не здійснював комерційних вантажних рейсів, окрім того Відповідач своєчасно сплачував портові збори через морського агента, до складу яких включаються корабельний, причальний, якірний, канальний, маяковий, санітарний збори (наказ Міністерства інфраструктури України № 316 від 27.05.2013р. «Про портові збори») та компенсовував вартість спожитої електроенергії.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що Позивачем безпідставно було здійснено додаткові калькуляції по вільним тарифам на одні й ті ж самі послуги, що входять до складу портових зборів, за договором № 59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014р., діяльність за яким Відповідачем на території порту не здійснювалась, будь-яких актів виконаних робіт по цьому договору за спірний період Відповідачем не підписувалось, оскільки останній не замовляв означені послуги відповідно до ч.3 ст.21 Закону України "Про морські порти України". Викладене повністю спростовує доводи Скаржника про те, що послуги з заходу судна в порт, його виходу з порту та за використання інфраструктури порту (причалів тощо) надавалися Позивачем за договором № 59-П-БЕФ-14 від 14.02.2014р. та не пов'язані з оплатою цільових портових зборів, тому мають сплачуватися Відповідачем згідно виставлених рахунків.

Таким чином, оскільки будьяких інших підстав, передбачених ст.104 Господарського процесуального кодексу України для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційним судом встановлено не було, апеляційна скарга Позивача залишається без задоволення, а переглядуване рішення без змін, що за змістом ст.49 вказаного Кодексу має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів» в особі Бердянської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України», м. Бердянськ Запорізької області на рішення Господарського суду Запорізької області від 23.03.2016р. (повний текст підписано 04.04.2016р.) у справі №908/218/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Запорізької області від 23.03.2016р. (повний текст підписано 04.04.2016р.) у справі №908/218/16 залишити без змін.

3. Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О.Попков

Судді: К.І. Бойченко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.: 1,2 - сторонам, 3-у справу, 4 - ДАГС, 5 - ГСЗО