ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.05.2016 Справа № 905/1603/16

Господарський суд Донецької області в особі головуючого судді Гринько С.Ю. при секретарі судового засідання Татарині Б.Т., розглянувши матеріали

за позовом Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа м. Маріуполь Донецької області

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Межрегіональний юридичний центр м. Маріуполь Донецької області

про стягнення 7777,34 грн.

за участю представника позивача ОСОБА_1 довіреність № 26/01 від 11 квітня 2016р.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 7777,34 грн. за зобовязаннями, з яких:

- борг у розмірі 4358,18 грн.;

- інфляційні втрати у розмірі 3137,32 грн. і 3 % річних у розмірі 281,84 грн., нарахованих у відповідності до ст. 625 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір постачання теплової енергії № 70 від 15.10.2005 року, за яким позивач взяв на себе зобовязання постачати відповідачу теплову енергію в потрібних обсягах на опалення та вентиляцію в період опалювального сезону, а відповідач зобовязався оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у передбачені договором.

Представник відповідача не скористався своїм законним правом на участь в судовому засіданні, про час і місце якого був належним чином повідомлений замовленим поштовим відправленням. Відповідач не надав письмовий відзив на позов з посиланням на норми права, докази належного виконання грошових зобовязань за договором.

Неявка представників сторін не обмежує права суду на вирішення спору по суті в строки, встановлені ст. 69 ГПК України за достатністю документів.

Перевіряючи надані позивачем документи до позовної заяви, якими він обґрунтовує позовні вимоги, пояснення позивача, встановивши фактичні обставини та їх повноту, надавши юридичну оцінку цим обставинам, суд -

ВСТАНОВИВ:

Предметом позову є стягнення з відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання, надані позивачем на підставі договору про постачання теплової енергії № 70 від 15.10.2005 р. та застосування ст. 625 Цивільного кодексу України.

Статтею 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання, енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

При дослідженні матеріалів справи господарським судом встановлено, що сторонами підписаний договір про постачання теплової енергії № 70 від 15.10.2005 р. відповідно до пункту 1.1 якого постачальник (позивач) надає теплову енергію для обєктів споживача (відповідача).

Відповідно до дислокації до договору № 70 від 15.10.2005 р. обєктом опалення є приміщення (офіс) загальною площею 86,82 кв. м. за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Нахімова, 190.

Постачальник зобовязаний забезпечувати безперебійне постачання тепловою енергією обєкти споживача відповідності до умов договору (п. 3.1).

Споживач зобовязаний щомісячно сплачувати послуги з теплопостачання у відповідності з обємами теплоспоживання (п. 3.2). Споживач за отриману теплову енергію здійснює оплату по фіксованим тарифам, згідно виставлених рахунків, в строк до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, які встановлені з урахуванням споживання теплової енергії протягом всього опалювального періоду. За опалення 86,82 кв. м при тарифі 3,98 за 1 кв. м. з ПДВ 20% - в місяць 345,54 грн. з ПДВ 69,11 грн. (п. 4.1)

Пунктом 5.1 передбачено, що договір укладений строком на 2 роки. Умови договору можуть бути змінені або доповнені за взаємним узгодженням сторін у письмовій формі. Договір вважається пролонгованим на той же строк та на тих самих умовах, якщо за місяць до закінчення строку не буде подана заява одної з сторін про відмову від даного договору або його перегляді.

До вимог про сплату теплової енергії, а також про стягнення пені застосовується позовна давність строком 3 роки у відповідності до ст. 259 Господарського кодексу України (п. 5.2).

Протоколом узгоджених розбіжностей до договору № 70 від 15.10.2005р. сторони погодили, що даний договір вважається укладеним з моменту прийняття тепла споживачем, а саме з 15.10.2005 року.

Таким чином, договір купівлі-продажу теплової енергії вважається судом укладеним, так як в ньому сторонами передбачені всі істотні умови.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону і укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Господарським судом встановлено, що позивачем послуги з опалення обєкта відповідача надані належним чином у відповідності до умов договору про що свідчить акт на включення опалення від 02.10.2013 року та надані послуги теплопостачання за періоди з січня по квітень 2014 року на загальну суму 8201,45 грн., про що свідчать виписані позивачем рахунки-фактури із зазначенням обєму поставленого опалення (виконаних робіт), тарифів та сум витрат.

Виставлені позивачем рахунки-фактури на загальну суму 8201,45 грн. отримані відповідачем, про що свідчать підписи уповноваженої особи відповідача у реєстрі про вручення рахунків. Даний факт свідчить про отримання відповідачем послуг без будь-яких зауважень.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п. 3.2 договору споживач зобовязаний щомісячно сплачувати послуги з теплопостачання у відповідності з обємами тепло споживання. Згідно п. 4.1 договору споживач за отриману теплову енергію здійснює оплату по фіксованим тарифам, згідно виставлених рахунків, в строк до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, які встановлені з урахуванням споживання теплової енергії протягом всього опалювального періоду.

Відповідач, в порушення умов договору, отримані послуги сплатив частково у загальному розмірі 3843,27 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача.

Відповідно до листа № 298/3 від 23.10.2014 року відповідачем повідомлено позивача що існуюча заборгованість за договором № 70 від 01.10.2005 року буде сплачуватись по мірі фінансової можливості.

Таким чином станом на час звернення з позовом у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за послуги з теплопостачання за в період з січня по квітень 2014року на загальну суму 4358,18 грн.

Враховуючи вищезазначене, а також доведеність наявності у відповідача заборгованості, господарський суд задовольняє позовні вимоги в цій частині у повному обсязі.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відтак, встановлені статтею 625 ЦК України відсотки річних та інфляційні витрати підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання зобовязання. Таке нарахування є не зобовязанням кредитора, а його законним правом.

Позивач скористувався своїм правом і вимагає з винної сторони у простроченні грошового зобовязання сплати інфляційних втрат в сумі 3137,32 грн. за період з 01.04.2014 р. по 31.03.2016р. і 3% річних в сумі 281,84 грн. за період з 11.02.2014 р. по 11.04.2016 р. за кожним окремим рахунком.

Враховуючи, що матеріалами справи доведений факт порушення відповідачем строків оплати товару, господарський суд, провівши власний розрахунок, задовольняє вимоги позивача в частині стягнення інфляційних витрат та 3 % річних у повному обсязі.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача, позов задоволений, судові витрати покладаються на відповідача у розмірі, сплаченому позивачем.

Керуючись статтями 33, 34, 49, 81-1, 82, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа про стягнення 7777,34 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю Межрегіональний юридичний центр у повному обсязі

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Межрегіональний юридичний центр», , Донецька область, м. Маріуполь 87525, пр. Нахімова, 138 на користь Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради Маріупольтепломережа, , Донецька область, м. Маріуполь - 87534, вул. Гризодубової, 1 заборгованість в розмірі 4358,18 грн., інфляційні втрати в розмірі 3137,32 грн., 3% річних в розмірі 281,84 грн., судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Суддя С.Ю. Гринько