ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2016 р. Справа № 917/497/16

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (вул. Козака, буд. 2-а, м. Полтава, 36020)

до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, буд. 2а, м. Полтава, 36008)

про стягнення 35895509,30 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

в судовому засіданні 31.05.2016р.:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

в судовому засіданні 03.06.2016р.:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: ОСОБА_2

Розглядається позовна заява про стягнення 35895509,30 грн. заборгованості за послуги з розподілу природного газу за типовим договором розподілу природного газу, згідно заяви-приєднання № 1-02/02/14-Р до умов договору розподілу природного газу від 30.12.2015р.

Позивачем відповідно до ст. 22 ГПК України надано заяву від 03.06.2016р. про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач прохає стягнути 15 195 721,93 грн. заборгованості за послуги з розподілу природного газу за типовим договором розподілу природного газу, згідно заяви-приєднання № 1-02/02/14-Р до умов договору розподілу природного газу від 30.12.2015р.

За ч.4 ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Дана заява приймається судом до розгляду. Подальший розгляд справи проводиться в межах зменшених позовних вимог.

Відповідач у відзиві проти позову заперечує, посилаючись на те, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014р. розрахунки за спожитий природний газ здійснюються згідно з порядком розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків із постачальником природного газу, а тому відповідач не має можливості здійснювати оплату вартості послуги розподілу природного газу на умовах попередньої оплати за п.6.4. постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 30.09.2015р. №2498 "Про затвердження Типового договору розподілу природного газу".

Відповідач надав клопотання (від 31.05.2016р. № 29-04/427) про зупинення провадження у справі до вирішення повязаної з нею справи, що розглядається Окружним адміністративним судом міста Києва.

Статтею 79 ГПК України встановлено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Відповідно до пункту 3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 02.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі разі неможливості розгляду даної справи до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому повязаною з даною справою є така справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частина третя і четверта статті 35 ГПК).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у звязку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох повязаних між собою спав різними судами або з інших причин.

В обґрунтування клопотання про зупинення провадження у даній справі відповідач посилається на те, що ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, про визнання пункту 6.4. Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015р. № 2498 в частині визначення строків оплати нечинним з моменту ухвалення. Ухвалою від 13.04.2016р. справа № 826/5913/16 призначена до судового розгляду на 18.07.2016р.

Відповідач посилається на те, що оскільки оскаржуване положення є однією з норм, на яких гуртуються позовні вимоги ПАТ "Полтавагаз" у справі № 917/497/16, то постановлення рішення про визнання недійсною постанови в частині пункту 6.4. Типового договору щодо визначення строків оплати, суттєво вплине на ухвалене у цій справі рішення.

За ч.4 ст.179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначити зміст договору, зокрема, на основі типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Предметом позову у справі № 917/497/16 є стягнення заборгованості за послуги надані протягом січня-березня 2016 року, на підставі укладеного між позивачем та відповідачем типового договору розподілу природного газу (за заявою про приєднання від 30.12.2015р. №1-02/02-14-Р).

Предметом розгляду адміністративної справи № 826/5913/16 є визнання недійсною постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. № 2498 в частині затвердження п. 6.4. Типового договору розподілу природного газу.

Проте, після приєднання відповідача за заявою від 30.11.2015р. до публічного договору ПАТ «Полтавагаз», даний договір між сторонами є укладеним, відносини сторін регулюються цим договором.

Договір, укладений між позивачем та відповідачем, сторонами не оспорюється. Отже, відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

Крім того, в п. 12.2 Договору сторони узгодили, що в разі коли в установленому порядку регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, оператор ГРМ зобовязується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності. У разі незгоди споживача зі змінами, він має право розірвати цей договір шляхом надсилання письмового повідомлення оператору ГРМ протягом десяти календарних днів з дня, коли він дізнався чи міг дізнатися про зміни. Нерозірвання цього договору у вказаний строк та продовження споживання природного газу свідчить про згоду споживача з внесеними до договору змінами.

Отже, в разі визнання спірних положень постанови Кабінету Міністрів України недійсними, сторони матимуть право відкоригувати відповідно свої двосторонні договірні відносини.

З огляду на викладене, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі судом відхиляється.

В судовому засіданні 31.05.2016р. судом оголошувалася перерва до 03.06.2016р. згідно ст. 77 ГПК України. В судовому засіданні 03.06.2016р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (позивачем) та Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (відповідачем) був укладений Типовий договір розподілу природного газу (далі Договір; а.с.12-17).

Даний договір був укладений шляхом публічної оферти позивача про приєднання до Типовий договір розподілу природного газу та підписання відповідачем заяви-приєднання №1-02/02/14-Р від 30.12.2015 року до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим); (а.с.18).

За умовами даного Договору сторони домовилися, зокрема, про таке:

- позивач (оператор ГРМ) зобовязується надати споживачу (відповідачу) послугу з розподілу природного газу, а споживач (відповідач) зобовязується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та у порядку, визначені цим договором (п. 2.1 Договору);

- санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється Споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб Споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за цим Договором (п. 3.1 Договору);

- за наявності підтвердженого обсягу природного газу Споживача та відсутності простроченої заборгованості за цим Договором Оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить Споживачу, до межі балансової належності його об'єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу (п. 3.2 Договору);

- оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1 Договору);

- розрахунковим періодом за цим Договором є календарний

місяць (п. 6.3 Договору);

- оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ (п. 6.4 Договору);

- у разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від Споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення (п. 6.5 Договору);

- надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим. Має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільчих систем (п. 6.6 Договору).

В додатку № 3 сторони визначили договірні (планові) обсяги розподілу природного газу ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" на 2016 рік (а.с.17).

Відповідно Постанови НКРЕКП № 3159 від 29.12.2015р. "Про встановлення загального тарифу на транспортування природного газу, тарифів на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами" для ПАТ «Полтавагаз» тариф на транспортування природного газу розподільними трубопроводами встановлений у розмірі 705,80 грн. (без ПДВ), грн за 1000 м3 (тобто 846,96 грн. з ПДВ).

На оплату вартості послуг з розподілу природного газу за січень, лютий, березень 2016 року позивач направив відповідачу рахунки-фактури № У від 14.01.2016р., № У від 27.01.2016р., № У від 12.02.2016р., (а.с.19, 27, 29). Факт направлення рахунків підтверджується копіями поштових квитанцій та описів вкладення у цінний лист від 21.01.2016р., від 28.01.2016р., від 12.02.2016р. (а.с.20, 28, 30).

Відповідно до Акту № 1 надання послуг з розподілу природного газу ГРМ від 01 лютого 2016 року за січень 2016 року відповідачем спожито 24528484 куб. м. природного газу на суму 20 774 644,81 грн. (а.с.24).

Відповідно до Акту № 2 надання послуг з розподілу природного газу ГРМ від 01 березня 2016 року за лютий 2016 року відповідачем спожито 16773661 куб. м. природного газу на суму 14206619,92 грн. (а.с.25).

Відповідно до Акту № 3 надання послуг з розподілу природного газу ГРМ від 01 квітня 2016 року за березень 2016 року відповідачем спожито 15027464 куб. м. природного газу на суму 12 727 660,91 грн. (а.с. 40).

Отже, за період січень березень 2016р. позивачем надано відповідачу послуг з розподілу природного газу на загальну суму 47708925,64 грн.

За отриманий газ відповідач розрахувався частково, сплативши 32513203,71 грн.

Заборгованість станом на 03.06.2016р. становить 15 195 721,93 грн.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Згідно з вимогами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 40 Закону України від 9 квітня 2015 року № 329-VIII «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов'язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов'язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором.

В ч. 2 ст. 13 Закону України «Про ринок природного газу» зазначено, що споживач зобов'язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.

Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб'єктами ринку природного газу врегульовано також Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1379/27824); (далі Кодекс газорозподільних систем).

Згідно з п.3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об'єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. На підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ забезпечує споживача належними йому (його постачальнику) обсягами природного газу через газорозподільну систему.

Договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з підп.1, підп. 3, підп.4 п. 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем Розрахунки споживача за договором розподілу природного газу здійснюються за тарифом, встановленим Регулятором для відповідного Оператора ГРМ, виходячи з величини приєднаної потужності об'єкта споживача. Розрахунковим періодом за договором розподілу природного газу є календарний місяць.

Оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка Оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу.

Оплата здійснюється виключно грошовими коштами.

Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок Оператора ГРМ.

За підп.6 п. 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

До вирішення спірних питань сума до сплати за надані послуги з розподілу природного газу ГРМ установлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

З огляду на вказані положення законодавства та умови Договору відповідач зобовязаний оплатити позивачу вартість послуг розподілу отриманого природного газу.

Заперечення відповідача щодо позову з підстав дії постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014р. розрахунки за спожитий природний газ здійснюються згідно з порядком розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, судом відхиляються, оскільки даною постановою регулюється механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу.

За п. 8 Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обовязки, затвердженого вказаною постановою, усі категорії споживачів, яким здійснюється продаж теплової енергії та/або надання комунальних послуг з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води, сплачують їх вартість шляхом перерахування коштів виключно на спеціальні рахунки, відкриті теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями та їх структурними підрозділами в уповноваженому банку для відповідної категорії споживачів.

В п. 11 вказаного Порядку передбачено, що заборгованість за використаний теплопостачальними і теплогенеруючими організаціями з 1 вересня 2015 р. природний газ для виробництва теплової енергії враховується для розрахунку нормативів перерахування коштів.

Проте ця постанова не відміняє обовязку відповідача оплатити отримані послуги та не є підставою для ухилення від оплати вартості послуг розподілу отриманого природного газу.

З огляду на викладене, заперечення відповідача є необгрунтованими.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення 15 195 721,93 грн. заборгованості за послуги розподілу отриманого природного газу є правомірними та підлягають задоволенню.

В п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що у разі прийняття судом зміни (у бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обовязковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. За п. 4.6 цієї Постанови зменшення позивачем суми позову не є відмовою від позову. В такому випадку припинення провадження в частині зменшення відповідної суми не здійснюється, - про таке зменшення зазначається в описовій частині судового рішення, а предметом спору залишається вимога про стягнення суми в зменшеному розмірі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

В разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1.Прийняти заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" від 03.06.2016р. про зменшення розміру позовних вимог.

2.Позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, буд. 2а, м. Полтава, 36008; ідентифікаційний код 03338030) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (вул. Козака, буд. 2-а, м. Полтава, 36020; ідентифікаційний код 033511грн. 93 коп. основного боргу, 206700грн. 00 коп. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано: 06.06.2016р.

Суддя Безрук Т. М.