ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 рокуСправа № 912/1663/16
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Шевчук О.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/1663/16

за позовом Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1, Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Тарасівка

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України", Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Чарівне

про стягнення 1809981,27 грн

за участю представника позивача - ОСОБА_2, довіреність від 20.04.2016.

Селянське (фермерське) господарство ОСОБА_1 звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" заборгованості в сумі 1809981,27 грн за договорами позики, в тому числі: 1716438,80 грн основної заборгованості, 78307,09 грн інфляційних втрат та 15235,38 грн 3 % річних, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача.

Ухвалою від 26.04.2016 порушено провадження у справі та витребувано від сторін необхідні докази, розгляд справи призначено в судове засідання 31.05.2016

Представник позивача у судовому засіданні 31.05.2016 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 31.05.2016 не з'явився, подав до господарського суду відзив на позов, зі змісту якого вбачається, що останній позов не визнає, просить в його задоволенні відмовити в повному обсязі. Не заперечуючи факту отримання від позивача грошових коштів в якості позики, за укладеними між Селянським (фермерським) господарством ОСОБА_1 та Державним підприємством "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України", договорами позики, відповідач зазначає, що укладені договори не відповідають вимогам чинного законодавства та нормативно-правовим актам, внаслідок чого є недійсними та не породжують наслідків окрім тих, що повязані з їх недійсністю. При цьому, позивач не скористався правом на подання зустрічного позову у даній справі.

Крім того, відповідач зазначає про те, що інфляційні втрати та 3% річних нараховані позивачем на підставі статті625 Цивільного кодексу України, яка має назву "Відповідальність за порушення грошового зобов'язання". Дана правова норма міститься в главі 51 "Правові наслідки не виконання зобов'язання відповідальність за порушення зобов'язання", Розділу І "Загальне положення про зобов'язання", Книги п'ятої Цивільного кодексу України, тому за висновком останнього і З % річних і інфляційні втрати віднесені до виду відповідальності. В свою чергу законодавством передбачені підстави для звільнення від відповідальності. Так зокрема частина 2 статті 218 Господарського кодексу України визначає, що у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Сторони в договорах позики виклали та узгодили розділ 6 "ФОРС-МАЖОР", в якому пункт 6.1. виклали в наступній редакції, що є ідентичною для всіх договорів: "Сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов'язань по дійсному Договору, якщо таке повне або часткове не виконання своїх зобов'язань являється наслідком обставин непереборної сили (землетруси, пожежі, повені, епідемії), а також: некласичних видів форс-мажорних обставин, які можуть мати місце на території України, таких як: непередбачувані політичні дії, екологічні катастрофи, воєнні дії, утому числі бойові, страйки, національні та еміграційні хвилювання, рішення органів влади, зміни національного законодавства, злочинні дії третіх осіб по відношенню до Сторін, що виникли після укладення Договору". Відповідач стверджує, що він має бути звільнений від відповідальності за несвоєчасне повернення отриманої позики, оскільки невиконання зобовязань за укладеними між сторонами договорами позики є наслідком форс-мажорних обставин, до яких, зокрема, відносяться бойові дії у східних регіонах України, а також злочинні дії третіх осіб по відношенню до сторін, що виникли після укладення договору, факт вчинення яких підтверджується наявними кримінальними провадженнями № 0000091, №0000576 та № 0000591.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ

Державне підприємство "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" створене постановою Ради Міністрів УРСР від 18 лютого 1947 року №197 і є правонаступником майна, землі, майнових прав і зобов'язань Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства степової зони Національної академії аграрних наук України". Діюче найменування Господарства визначене наказом Національної академії аграрних наук України від 16 грудня 2013 р. № 172 "Про підпорядкування Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції та її мережі".

Викладені обставини встановлені чинним на дату вирішення спору у даній справі рішенням господарського суду Кіровоградської області від 25.03.2015 у справі №912/3975/14 і не підлягають доказуванню відповідно до положень статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

Між Селянським (фермерським) господарством ОСОБА_1 (надалі - СФГ ОСОБА_1А.) - позикодавець та Державним підприємством "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції інституту сільського господарства степової зони національної академії аграрних наук України, правонаступником якого є Державне підприємство "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" (надалі - ДП ДГ "Червоний землероб" ОСОБА_3) позичальник, укладено:

- 25.04.2014 договір позики № 1/4, за яким позикодавець надає позичальнику позику в сумі 53000,00 грн без ПДВ, яку останній зобов'язався повернути у строк до 31.12.2014;

- 30.05.2014 договір позики № 1/5, за яким позикодавець надає позичальнику позику в сумі 152000,00 грн без ПДВ , яку останній зобов'язався повернути у строк до 31.12.2014;

- 17.09.2014 договір позики № 1/9, за яким позикодавець надає позичальнику позику в сумі 60000,00 грн без ПДВ, яку останній зобов'язався повернути у строк до 01.11.2014;

- 29.09.2014 договір позики № 2/9, за яким позикодавець надає позичальнику позику в сумі 40000,00 грн без ПДВ, яку останній зобов'язався повернути у строк до 01.11.2014;

- 08.10.2014 договір позики № 1/10, за яким позикодавець надає позичальнику позику в сумі 354500,00 грн без ПДВ , яку останній зобов'язався повернути у строк до 01.11.2015;

- 17.10.2014 договір позики № 2/10, за яким позикодавець надає позичальнику позику в сумі 150000,00 грн без ПДВ, яку останній зобов'язався повернути у строк до 31.12.2015;

- 21.10.2014 договір позики № 3/10, за яким позикодавець надає позичальнику позику в сумі 600000,00 грн без ПДВ, яку останній зобов'язався повернути у строк до 31.12.2015;

- 23.10.2014 договір позики № 4/10, за яким позикодавець надає позичальнику позику в сумі 130000,00 грн без ПДВ, яку останній зобов'язався повернути у строк до 01.11.201;

- 04.11.2014 договір позики № 1/11, за яким позикодавець надає позичальнику позику в сумі 85000,00 грн без ПДВ, частинами 60000,00 грн та 25000,00 грн, яку останній зобов'язався повернути у строк до 01.12.2015;

- 12.11.2014 договір позики № 2/11, за яким позикодавець надає позичальнику позику в сумі 15400,00 грн без ПДВ, яку останній зобов'язався повернути у строк до 01.12.2015;

- 28.11.2014 договір позики № 3/11, за яким позикодавець надає позичальнику позику в сумі 235000,00 грн без ПДВ, яку останній зобов'язався повернути у строк до 01.12.2015;

- 01.12.2014 договір позики № 1/12, за яким позикодавець надає позичальнику позику в сумі 154000,00 грн без ПДВ, яку останній зобов'язався повернути у строк до 01.12.2015;

- 24.02.2015 договір позики № 1/02, за яким позикодавець надає позичальнику позику в сумі 27900,00 грн без ПДВ, яку останній зобов'язався повернути у строк до 31.12.2015;

- 27.02.2015 договір позики № 2/02, за яким позикодавець надає позичальнику позику в сумі 130000,00 грн без ПДВ, яку останній зобов'язався повернути у строк до 31.12.2015;

- 06.05.2015 договір позики № 1/5, за яким позикодавець надає позичальнику позику в сумі 221000,00 грн без ПДВ, яку останній зобов'язався повернути у строк до 31.12.2015.

Пунктом 2.4. договорів позики, який є ідентичним у всіх договорах, визначено, що внесення грошових коштів здійснюється позикодавцем позичальнику безготівковим способом - шляхом внесення коштів на розрахунковий рахунок позичальника, у розмірі визначеному пункту 2.1. даного договору.

Строк дії договорів позики сторонами погоджено у пункті 8.1., де зазначено, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором.

Розглядаючи позовні вимоги господарський суд враховує, що укладені між сторонами договори за своєю правовою природою є договорами позики, правовідносини за якими регулюються главою 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов вищезазначених договорів позики СФГ ОСОБА_1 надало ДП ДГ "Червоний землероб" ОСОБА_3 позику в загальній сумі 1765800,00 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку позивача. При цьому, із змісту акта звіряння розрахунків від 01.08.2015 та банківських виписок вбачається, що за відповідачем рахувалась заборгованість перед позивачем в сумі 642000,00 грн.

Матеріалами справи (банківськими виписками) також підтверджується факт перерахування відповідачем позивачу протягом 2014-2015 років грошових коштів в загальній сумі 1333361,20 грн, за рахунок яких було погашено заборгованість, що рахувалась у відповідача станом на 01.01.2014 в сумі 642000,00 грн, та зараховано в рахунок виконання зобов'язань за вищезазначеними договорами позики перед СФГ ОСОБА_1, а саме: 53000,00 грн за договором позики №1/4 від 25.04.2014, 152000,00 грн за договором № 1/5 від 30.05.2014, 60000,00 грн за договором позики № 1/9 від 17.09.2014, 40000,00 грн за договором позики № 2/9 від 29.09.2014, 256361,20 грн за договором позики №1/10 від 08.10.2014 та 130000,00 грн за договором №2/10 від 08.10.2014.

За твердженням позивача сума позики в розмірі 98138,80 грн за договором позики №1/10 від 08.10.2014, в розмірі 20000,00 грн за договором позики №2/10 від 17.10.2014, а також сума позики, отримана за договорами позики: №3/10 від 21.10.2014, №4/10 від 23.10.2014, №1/11 від 04.11.2014, №2/11 від 12.11.2014, №3/11 від 28.11.2014, №1/12 від 01.12.2014, №1/02 від 24.02.2015, №2/02 від 27.02.2015 та №1/5 від 06.05.2015, всього 1716438,80 грн в строки визначені цими договорами позики не повернута.

Зазначена сума заборгованості підтверджується матеріалами справи, в тому числі актом звіряння розрахунків від 01.08.2015, підписаним представниками сторін без зауважень.

За умовами частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Договорами позики встановлено строки повернення отриманої позики. Однак, доказів повернення отриманої позики в загальній сумі 1716438,80 грн ДП ДГ "Червоний землероб" ОСОБА_3 господарському суду не подало.

За приписами статей 11, 509, 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України та статей 174, 193 Господарського кодексу України, договір є підставою для виникнення зобов'язань, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони для забезпечення загальногосподарського інтересу.

За викладених обставин, позовні вимоги про стягнення 1716438,80 грн з відповідача заборгованості з отриманої позики є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, господарський суд виходить із презумпції правомірності правочину, встановленої положеннями статті 204 Цивільного кодексу України, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

При вирішенні спору в частині стягнення з відповідача 78307,09 грн інфляційних втрат та 15235,38 грн 3 % річних, господарський суд враховує положення частини 1 статті 1050 Цивільного кодексу України, відповідно до якої якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За правилами статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Досліджуючи розрахунок позивача, відповідно до якого останнім нараховано 78307,09 грн інфляційних втрат та 15235,38 грн 3 % річних, господарський суд встановив, що СФГ ОСОБА_1 інфляційні втрати за договором позики №1/10 від 08.10.2014 нараховані в сумі 51694,93 грн за період з 02.11.2014 по 12.04.2016, тоді як з урахуванням строку повернення позики за цим договором - до 01.11.2015, інфляційні втрати мають бути розраховані за період з 02.11.2015 по 12.04.2016 (тобто за період з листопада 2015 по березень 2016) і їх розмір складає 4176,90 грн.

При розрахунку 3% річних позивачем також помилково зазначено період нарахування за договором позики №1/10 від 08.10.2014 з 02.11.2014 по 12.04.2016, тоді як необхідно - 02.11.2015 по 12.04.2016. У звязку з чим позивач помилково нарахував за цим договором - 4258,92 грн 3 % річних замість 1312,51 грн, які підлягають стягненню з відповідача.

Всього три відсотки річних, які підлягають стягненню з відповідача складають 12288,97 грн.

Доводи відповідача про звільнення останнього від відповідальності в частині стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних спростовуються наступним.

Відповідно до вимог статті 617 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями статті 218 Господарського кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

В пунктах 6.1. договорів позики сторонами обумовлено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов'язань по дійсному договору, якщо таке повне або часткове не виконання своїх зобов'язань являється наслідком обставин непереборної сили (землетруси, пожежі, повені, епідемії), а також: некласичних видів форс-мажорних обставин, які можуть мати місце на території України, таких як: непередбачувані політичні дії, екологічні катастрофи, воєнні дії, утому числі бойові, страйки, національні та еміграційні хвилювання, рішення органів влади, зміни національного законодавства, злочинні дії третіх осіб по відношенню до сторін, що виникли після укладення договору.

Відповідач стверджує, що він має бути звільнений від відповідальності за несвоєчасне повернення отриманої позики, оскільки невиконання зобовязань за укладеними між сторонами договорами позики є наслідком форс-мажорних обставин, до яких, зокрема, відносяться бойові дії у східних регіонах України, а також злочинні дії третіх осіб по відношенню до сторін, що виникли після укладення договору.

Однак, Державним підприємством "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" не доведено та не підтверджено належними доказами того, що невиконання зобов'язань останнім по поверненню позики за вищезазначеними договорами позики є наслідком воєнних дій. Відповідачем не доведено і того, що неповернення позикових коштів, пов'язане з вчиненням злочинних дій третіми особами, відносно яких проводиться досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 0000091, №0000576 та № 0000591.

З огляду на викладене вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача: 1716438,80 грн основного боргу, 30789,06 грн інфляційних втрат та 12288,97 грн 3 % річних. В іншій частині в задоволенні позову слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору на підставі частини 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" (27241, Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Чарівне, ідентифікаційний код 0729913) на користь Селянського (фермерського) господарства ОСОБА_1 (24240, Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Тарасівка, ідентифікаційний код 31754703) заборгованість в загальній сумі 1759516,83 грн, в тому числі: 1716438,80 грн основного боргу, 30789,06 грн інфляційних втрат, 12288,97 грн 3 % річних, а також 27149,72 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Копію рішення направити відповідачу (Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Чарівне).

Повне рішення складено 06.06.2016.

Суддя О.Б. Шевчук