ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"02" червня 2016 р. Справа № 922/1344/15

Вх. номер 16378

Судова колегія у складі:

головуючий суддя Шарко Л.В.

судді Жельне С.Ч., Аюпова Р.М.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

за участі представників:

стягувача - ОСОБА_1, довіреність № 01/44-845Д від 18.12.15р.;

боржника (заявника) - ОСОБА_2, довіреність № 101 від 30.05.16р.,

ОСОБА_3, довіреність № 95 від 19.05.16р.;

розглянувши заяву ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" (м. Луганськ) про розстрочку виконання рішення суду по справі

за позовом: Державного підприємства "Енергоринок", м. Київ

до ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання", м. Луганськ

про стягнення ,47 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Енергоринок" (м. Київ) (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" (м. Луганськ) про стягнення ,47 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10 березня 2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/1344/15.

Рішенням суду від 03.06.15р. (головуючий суддя Жиляєв Є.М., судді: Аюпова Р.М., Шарко Л.В.) у позові було відмовлено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луганське енергетичне об'єднання" на користь Державного підприємства "Енергоринок" - 967175859,02 грн. основного боргу за договором 3969/02 від 28.03.07р.; 12956862,07 грн. пені; 254267,69 грн. штрафу; 48577876,57 грн. індексу інфляції; 3946753,37 грн. 3% річних; 73080,00 грн. судового збору. В решті позову відмовлено.

19.06.15р. на виконання рішення господарського суду Харківської області від "03" червня 2015 р. видано відповідний наказ.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від "04" серпня 2015р. рішення господарського суду Харківської області від 03.06.15р. залишено без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 09.11.15р. касаційну скаргу було повернено скаржнику.

18.05.16р. представник боржника надав заяву про розстрочку виконання рішення суду, в якій просить розстрочити виконання рішення господарського суду Харківської області від 03.06.2015р. у справі №922/1344/15 в сумі ,72 грн. на 30 років із щомісячною сплатою:

- з червня 2016 року по травень 2017 року включно по 100000,00 грн. зі сплатою до 10 числа кожного місяця за попередній місяць;

- з червня 2017 року по травень 2022 року включно по 1000000,00 грн. зі сплатою до 10 числа кожного місяця за попередній місяць;

- з червня 2022 року по березень 2046 року включно по 3374252,42 грн. зі сплатою до 10 числа кожного місяця за попередній місяць;

- з квітня 2046 року по травень 2046 року включно по 3374253,30 грн. зі сплатою до 10 числа кожного місяця за попередній місяць.

Ухвалою суду від 23.05.16р. заяву ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" (м. Луганськ) про розстрочку виконання рішення суду прийнято судом та призначено до розгляду в судовому засіданні.

31.05.16р. від стягувача надійшли письмові заперечення щодо заяви ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" (м. Луганськ) про розстрочку виконання рішення суду, в яких стягувач зазначає, що з моменту набрання рішенням суду законної сили та до теперішнього часу (майже рік), ТОВ "ЛЕО" не було сплачено на користь ДП "Енергоринок" жодних коштів на виконання даного рішення. Також, представник ДП "Енергоринок" вказав, що після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду, питання можливості або неможливості виконання рішення суду, доцільності або недоцільності зміни порядку і строків виконання рішення суду, звернення до суду з заявою про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду, повинні вирішуватися державним виконавцем, враховуючи вимоги ст.ст.1, 11 Закону України "Про виконавче провадження". Щодо посилання боржника на сертифікат Торгово-Промислової палати України № 2563/05-4 від 22.08.14р. про форс-мажорні обставини то стягувач вказав, що даний сертифікат існував на час винесення рішення по даній справі та не був прийнятий господарським судом Харківської області як належний і допустимий доказ в обґрунтування необхідності звільнення боржника від відповідальності, що мало наслідком задоволення позовних вимог ДП "Енергоринок", а тому не може бути підставою для задоволення заяви боржника про надання розстрочки.

Стягувач у письмових запереченнях вказав, що рішенням суду вже надавалася оцінка доводам і доказам ТОВ "ЛЕО" щодо стану дебіторської заборгованості його споживачів (контрагентів). З огляду на це, господарський суд Харківської області, з посиланням на норми ч.2 ст.617 ЦК України та ч.2 ст.218 ГК України, зазначив, що недодержання своїх зобов'язань контрагентами боржника, а також відсутність у боржника необхідних коштів не може бути підставою для звільнення його від відповідальності. Відповідно до ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, не потребують повторного доказування щодо тих самих осіб (особи), відносно яких (якої) ці обставини встановлено.

Крім того, стягувач вказав, що додані до заяви боржником довідки не можуть розцінюватися судом як такі, що підтверджують скрутне фінансове становище підприємства та неможливість виконання боржником рішення суду, оскільки, зокрема, вказані довідки підписані посадовими особами ТОВ "ЛЕО", тобто працівниками сторони, яка зацікавлена в прийнятті рішення за результатами розгляду заяви на свою користь, таким чином, боржником не надано суду нових доказів, які б свідчили про необхідність та можливість задоволення його заяви. В своїх запереченнях стягувач вказав, що загальна заборгованість ДП "Енергоринок" перед кредиторами (генеруючими компаніями-виробниками електроенергії) становить 1,30 грн., що підтверджується відповідною довідкою станом на 01.05.2016р.

31.05.16р. представник стягувача надав клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 19; ).

Колегія суддів, розглянувши дане клопотання, відмовляє в його задоволенні оскільки у відповідності до положень ч. 1 ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Зважаючи на те, що рішення по даній справі вже було прийнято, тому законних підстав для залучення 3-ї особи в даному випадку на етапі виконання рішення (тобто вже після винесення рішення по справі) суд не вбачає.

31.05.16р. представник боржника надав письмові доповнення до заяви про розстрочку виконання рішення в яких вказав, що задля відновлення належного функціонування електропостачання Луганської області, всі ремонтні роботи по відновленню об'єктів електропостачання та адміністративно-побутових будівель, пошкоджених у зв'язку із проведенням АТО, ТОВ "ЛЕО" проводить за власні кошти, що відповідно негативно позначається на фінансовому стані боржника.

Також, боржник вказав, що скрутне фінансове становище товариства, в якому опинилося ТОВ "ЛЕО" в умовах проведення АТО на території Луганської області, також підтверджується джерелами виплати заробітної плати робітникам товариства та покриття соціальних витрат в 2014 -2015 р.р. Так, у другій половині 2014 року та першій половині 2015 року, ТОВ "ЛЕО" було ініційовано звернення до Ради Оптового ринку електричної енергії України та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) щодо отримання додаткових коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання (тимчасової зміни алгоритму розподілу коштів, що перераховуються на рахунки ТОВ "ЛЕО" із спеціальним режимом використання) для виплати заробітної плати працівникам товариства. Відповідно до постанов НКРЕКП від 27.08.2014р.; від 30.09.2014р.; від 30.12.2014р.; від 31.01.2015р.; від 27.02.2015р.; від 31.03.2015р.; від 30.04.2015р.; від 29.05.2015р. ТОВ "ЛЕО" отримало додаткові кошти на виплату заробітної плати та покриття соціальних виплат в розмірі 173935,98 тис. грн.

Крім того, у ТОВ "ЛЕО" рахується кредиторська заборгованість перед ДП "ЕНЕРГОРИНОК" в сумі 173 935,98 тис. грн., що відповідно до постанови НКРЕКП від 29.10.2015р. №2659 може бути стягнута з товариства у будь-який момент за окремим рішенням Ради Оптового ринку електричної енергії України та НКРЕКП.

Також, боржник зазначив, що з метою незалежного підтвердження вкрай важкого фінансового стану товариства, ТОВ "ЛЕО" звернулося до ТОВ "Аудиторська компанія "Аваль" (далі - аудиторська компанія) про проведення аналізу фінансового стану товариства за період з січня 2014 року по березень 2016 року з метою оцінки фінансових можливостей товариства погашення заборгованості перед ДП "Енергоринок". Звернення товариства до незалежної аудиторської компанії для оцінювання фінансового стану ТОВ "ЛЕО" зумовлено й тим, що товариство не має можливості з липня 2014 року сформувати та подавати податкову й фінансову звітність.

Також, боржник зазначив, що у липні 2014 року невідомі озброєнні угрупування захопили адміністративну будівлю товариства, яка розташована за адресою: м. Луганськ, вул. Котельнікова, буд. 1, де знаходились, крім інвентарю, інструментів, приладів, меблів, комп'ютерної та офісної техніки, також і первинні документи бухгалтерського та податкового обліку за період з 2001 року по 2014 рік, а також сервери, на яких встановлені нематеріальні активи товариства, що використовувались для ведення бухгалтерського та податкового обліку, а саме: 1С: Підприємство 7.7; ЕКР-система 8АР; програмне забезпечення з обліку персоналу, розрахунку заробітної плати та ін. У зв'язку із зазначеною ситуацією, 30.09.2014р. ТОВ "ЛЕО" було отримано від Торгово-промислової палати України (далі - ТПП України) сертифікат №691 про форс - мажорні обставини (обставини непереборної сили), яким для товариства засвідчено настання з 12.08.2014р. форс-мажорних обставин при здійсненні товариством на території Луганської області господарської діяльності щодо виконання законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов'язкових платежів, а саме, відповідно пунктів 102.6-102.7 ст. 102 Податкового кодексу України про продовження граничних строків для подання податкової звітності. Висновком проведеного аудиторською компанією звіту є те, що фінансовий стан товариства за період з січня 2014 року по березень 2016 року, станом на 1 квітня 2016 року не надає можливості ТОВ "ЛЕО" в повній мірі виконувати свої зобов'язання, зокрема, здійснити погашення накопиченої заборгованості перед ДП "Енергоринок".

02.06.16р. від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг надійшли письмові пояснення в яких НКРЕКП зокрема вказав, що розстрочка виконання рішення призводить до накопичення боргових зобов'язань ДП "Енергоринок" перед генеруючими компаніями, несе загрозу в забезпеченні енергетичної безпеки держави, що в умовах проведення антитерористичної операції та наявності тимчасово окупованих територій ставить під загрозу безпеку всієї України, а тому вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви ТОВ "ЛЕО" про надання розстрочки для сплати заборгованості на тридцять років.

Представник стягувача в судовому засіданні 02.06.16р. заперечував проти заяви боржника про розстрочку виконання рішення суду.

Представник боржника в судовому засіданні 02.06.16р. підтримав заяву про розстрочку виконання рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи заяви, повно та всебічно дослідивши обставини заяви та докази на її підтвердження, судовою колегією встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Частинами 1, 2 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Питання про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання розглядається судом у встановлений законом строк. Відповідне рішення може бути оскаржене у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом. Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому, слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Указом Президента України N 405/2014 від 14.04.2014 року (Указ N 405/2014) введено в дію рішення РНБО України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України" та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (Закон №1669-VII) період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014 (Указ № 405/2014) та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України; територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року №405/2014.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014 року (Перелік N1053-р) було затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. Але, розпорядженням Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014 р. (Розпорядження N1079-р). було зупинено розпорядження Кабінету Міністрів України №1053-р від 30.10.2014 р.

Таким чином, перелік населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, не визначений.

Згідно статті 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (Закон №1669-VII) протягом терміну дії цього Закону (Закон №1669-VII) єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

З вищевикладеного вбачається, що єдиним належним та достатнім документом, якій підтверджує проведення АТО, та який звільняє від відповідальності, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Так, в матеріалах справи міститься сертифікат про форс-мажорні обставини виданий Торгово-промисловою палатою України 22.08.14р. за №2563/05-4 (а.с. № 67 том 1) в якому вказано, що Торгово-промислова палата України на підставі викладеного підтверджує, що вищевказані події на території Луганської області є обставинами форс-мажору, передбаченими умовами договору №3969/02, укладеного 28 березня 2007 року між Державним підприємством "Енергоринок" та ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання". Початок дії обставин форс - мажору - 14 квітня 2014 року, які продовжують діяти по теперішній час. Дата закінчення терміну дії обставин форс-мажору на момент видачі даного сертифіка встановити неможливо.

Як вбачається з матеріалів справи, даний сертифікат було направлено стягувачу 03.09.14р. (а.с. № 68 том 1)

Відповідно до п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, ...стосовно юридичної особи-наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У відповідності до положень п.7.8. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" ухвала про розстрочку виконання рішення має похідний характер від рішення суду, яким справу вирішено по суті, і є обов'язковою для державної виконавчої служби при виконанні відповідного судового наказу у межах відкритого виконавчого провадження (див. Рішення Конституційного Суду України від 26.06.2013 № 5-рп/2013 зі справи № 1-7/2013). Якщо виконавче провадження відкривається після винесення ухвали господарського суду про відстрочку чи розстрочку виконання судового рішення, то таке виконання має здійснюватися на підставі та з урахуванням як раніше виданого судом наказу, так і відповідної ухвали.

Судом встановлено, що висновком проведеного аудиторською компанією звіту (а.с. № 170-183 том 2) є те, що фінансовий стан товариства за період з січня 2014 року по березень 2016 року, станом на 1 квітня 2016 року не надає можливості ТОВ "ЛЕО" в повній мірі виконувати свої зобов'язання, зокрема, здійснити погашення накопиченої заборгованості перед ДП "Енергоринок".

З наданих боржником документів вбачається, що окрім низького рівня розрахунків за спожиту електроенергію, основним фа ктором, який вплинув на фінансовий стан ТОВ "ЛЕО" є зниження обсягів спо живання електроенергії. Так, обсяг корисного відпуску електроенергії за 10 мі сяців поточного року в порівнянні з передбаченим тарифом знизився на 34%, з них у липні-жовтні на 68%, за рахунок чого ТОВ "ЛЕО" недоодержало на свій поточний рахунок 188 434 тис. грн (з ПДВ).

Слід зазначити, що існує факт застосування санкцій з боку НКРЕ (НКРЕКП) до ТОВ "ЛЕО" в частині коригування нормативу відрахувань коштів на поточний рахунок ТОВ "ЛЕО" за неповні розрахунки з ОРЕ за купо вану електроенергію у тому числі і на неконтрольованій території. Так, внаслі док не оплати спожитої електроенергії в районі проведення антитерористичної операції, що унеможливило проведення розрахунків з ОРЕ у повному обсязі, ТОВ "ЛЕО" недоодержало на свій поточний рахунок 61328 тис. грн (з ПДВ), з них на період встановлення "0" нормативу відрахувань коштів (постанова НКРЕКРП від 24.11.2014р.№ 375) недоотримало 3349,4 тис. грн.

У листопаді місяці на поточний рахунок ТОВ "ЛЕО" надійшло грошових коштів за електроенергію лише 9746,7 тис. грн, що з урахуванням плати за тра нзит електроенергії в розмірі 930,3 тис. грн, нижче рівня передбаченого діючим тарифом на 56665 тис. грн (з них ФОП з нарахуваннями - 38509 тис. грн).

Станом на 15.12.2014р. згідно з встановленим нормативом відрахувань у розмірі 12,88% на поточний рахунок ТОВ "ЛЕО" з початку грудня надійшли кошти в розмірі 5048 тис. грн.

Отже, на сьогодні ТОВ "ЛЕО" не в змозі здійснити виплату заробітної плати за листопад місяць, витрати становлять 20543 тис. грн і за об'єктивними обставинами виконувати ремонтні та відновлювальні роботи на пошкоджених об'єктах в необхідному обсязі. В цілому до кінця поточного року дефіцит коштів складе майже 350 млн. грн.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник неодноразово звертався з листами (а.с. №№ 78-81, 88-95, 103-108, 116-122, 130-132, 139-141, 150-152, 160-161) до Міністра енергетики та вугільної промисловості України, голови Ради Оптового ринку електричної енергії України та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, голови Луганської обласної державної адміністрації з проханням розглянути можливість вирішення питання щодо забезпечення фінансування першочергових заходів боржника.

Таким чином, фінансовий стан боржника не надає можливості заявнику в повній мірі виконати зобов'язання перед ДП "Енергоринок" (аудиторський висновок а.с. №170-183 том 2).

При вирішенні клопотання про надання розстрочки виконання рішення у даній справі, суд виходить, перш за все, із необхідності захисту прав стягувача та дотримання балансу матеріальних інтересів сторін (як боржника, так і стянувача), тому, колегія суддів приходить до висновку про неможливість задоволення даної заяви в повному обсязі.

Враховуючи доведеність факторів, які унеможливлюють виконання рішення суду в повному обсязі, суд вважає за можливе частково задовольнити заяву боржника щодо надання розстрочки виконання рішення суду.

Керуючись положеннями ст. 86, 121 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ТОВ "Луганське енергетичне об`єднання" (м. Луганськ) про розстрочку виконання рішення суду задовольнити частково.

Надати розстрочку виконання рішення господарського сулу Харківської області від 03.06.2015р. у справі №922/1344/15 строком на 15 років, стягуючи заборгованість щомісячно наступним чином:

- з червня 2016 року по травень 2017 року включно по 100000,00 грн. зі сплатою до 10 числа кожного місяця за попередній місяць;

- з червня 2017 року по травень 2022 року включно по 1000000,00 грн. зі сплатою до 10 числа кожного місяця за попередній місяць;

- з червня 2022 року по березень 2031 року включно по 8998006,46 грн. зі сплатою до 10 числа кожного місяця за попередній місяць;

- з квітня 2031 року по травень 2031 року включно по 8998006,98 грн. зі сплатою до 10 числа кожного місяця за попередній місяць.

Дану ухвалу може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом п`яти днів.

Головуючий суддя Шарко Л.В.

Суддя Жельне С.Ч.

Суддя Аюпова Р.М.