КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2016 р. Справа№ 910/31084/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Ропій Л.М.

Баранця О.М.

Від позивача - Жук О.Б. ( довір. №17/1 від 12.04.2016)

Онищук Д.С. (довір. №8 від 29.09.2015р.);

Від відповідача - Кузора А.В. (довір. №1 від 04.01.2016р.);

розглядаючи апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед"

на рішення господарського суду міста Києва від 02.02.2016 (повне рішення складено 08.02.2016)

у справі №910/31084/15 (суддя Отрош І.М.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед"

до комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 Дніпровського району м. Києва"

про зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.02.2016р. у справі №910/31084/15 у позові відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що оскільки вимога про зобов'язання укласти додаткову угоду № 6 від 10.11.2015 фактично спрямована на зміну умов договору оренди приміщення № 1894/8 від 06.04.2006, так як додаткова угода № 6 від 10.11.2015 в редакції, наданій позивачем, передбачає внесення змін до договору оренди шляхом викладення у новій редакції п.п. 2, 3.7, 10, а у справі встановлено обставини щодо припинення дії основного договору - договору оренди приміщення № 1894/8 від 06.04.2006 (у зв'язку з закінченням строку його дії), - зобов'язати відповідача укласти додаткову угоду № 6 від 10.11.2015 є неможливим, оскільки внести зміни можливо лише до чинного договору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2016р. та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач зазначає про те, що термін дії договору закінчувався 12.06.2015р., а заява про небажання продовжувати термін дії договору направлена 01 квітня 2015р., тобто за 2 місяці та 11 днів до закінчення договору, а не за 3 місяці як це передбачено ч.3 ст.17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна».

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін судова колегія встановила.

06.04.2006 між Поліклінікою № 1 Дніпровського району м. Києва (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діамед" (орендар) укладено договір оренди приміщення, відповідно до п. 1. якого орендодавець на підставі рішення Київської міської ради від 16.03.2006 №214/3305 передає, а орендар приймає в орендне користування нежиле приміщення (будинок) і майно для використання під аптечний пункт по вул. Запорожця, 26 у м. Києві загальною площею 53,0 кв.м. протягом трьох днів з моменту підписання даного договору.

Пунктом 10 договору сторони визначили, що даний договір вступає в силу після реєстрації його в Головному управлінні охорони здоров'я та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації, та підписання сторонами тексту договору. Термін дії договору встановлюється сторонами до 05.04.2007. Після закінчення терміну дії договору оренди майна, орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий термін.

Відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцями є підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

Рішенням Київської міської ради № 733/6969 від 01.12.2011 "Про питання діяльності поліклініки №1 Дніпровського району міста Києва, що входить до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації", копія якого додана відповідачем до відзиву на позов, реорганізовано поліклініку № 1 Дніпровського району м. Києва шляхом перетворення її в комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва" (позивач) та віднесено його до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації за виключенням стоматологічного відділення.

Пунктом 3.5 рішення закріплено на праві оперативного управління за комунальним некомерційним підприємством "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва" майно реорганізованої поліклініки № 1 Дніпровського району м. Києва.

Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва" є уповноваженим орендодавцем майна (правонаступником) за договором оренди приміщення від 06.04.2006, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "Діамед", та за яким (орендодавцем) вказане майно закріплене на праві оперативного управління.

У вересні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамед" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва" про спонукання укласти додаткову угоду (додаткову угоду від 13.06.2012 до договору оренди приміщення від 06.04.2006 щодо терміну дії договору, який встановлюється до 12.06.2015).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.11.2013 у справі №910/17902/13 в позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" про спонукання укласти додаткову угоду відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2014 у справі № 910/17902/13, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 10.06.2014, рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2013 у справі №910/17902/13 скасовано, визнано укладеною додаткову угоду від 13.06.2012 до договору оренди майна № 1894/8 від 06.04.2006р. щодо терміну дії договору, який встановлюється до 12.06.2015р. Судом при розгляді справи №910/17902/13 встановлено, що додаткова угода від 13.06.2012р. до договору оренди №1894/8 від 06.04.2006р., яка встановлює термін дії договору оренди №1894/8 від 06.04.2006р. до 12.06.2015р. та яка була предметом розгляду у справі №910/17902/13, за своїм змістом відповідає копії додаткової угоди від 13.06.2012р., на яку посилається позивач у даній справі № 910/31084/15 та яка долучена ним до позову.

Як встановлено ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, з огляду на встановлені в постанові Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2014р. у справі №910/17902/13 обставини, строк дії договору від 06.04.2006р, зареєстрованого за №1894/8, продовжено до 12.06.2015р.

Господарським судом міста Києва встановлено, що заявою №341/01-19 від 01.04.2015 відповідач повідомив позивача про закінчення12.06.2015р. строку дії договору оренди №1894/8 від 06.04.2006, у зв'язку з чим, враховуючи необхідність використання орендованого приміщення для власних потреб, зазначив про відсутність наміру продовжувати строк дії договору оренди №1894/8 від 06.04.2006 та просив звільнити приміщення (копія заяви №341/01-19 від 01.04.2015 долучена позивачем до позову та відповідачем до відзиву).

Вказану заяву №341/01-19 від 01.04.2015 відповідач направив на адресу місцезнаходження позивача, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та повідомленням про вручення поштового відправлення позивачу, що долучені до відзиву.

Листом №22 від 08.05.2015р. позивач звернувся до відповідача з заявою щодо продовження договору оренди приміщення №1894/8 від 06.04.2006, до якої долучив проект додаткової угоди №4 від 13.06.2015р. до договору оренди приміщення №1894/8 від 06.04.2006р., відповідно до якої зокрема п. 10 договору оренди встановлює термін дії договору оренди приміщення №1894/8 від 06.04.2006р. до 11.06.2018р.

У відповідь на лист позивача №22 від 08.05.2015, відповідач направив на адресу позивача лист №506/01-19 від 18.05.2015, у якому повідомив позивача про закінчення 12.06.2015р. строку дії договору оренди №1894/8 від 06.04.2006 та повторно зазначив про відсутність наміру продовжувати строк дії договору оренди №1894/8 від 06.04.2006, у зв'язку з чим просив звільнити приміщення.

Відповідач звернувся до позивача з заявою від 09.06.2015р. №588/01-31, відповідно до якої повідомив про закінчення 12.06.2015р. строку дії договору оренди №1894/8 від 06.04.2006р. та зазначив про відсутність наміру продовжувати строк дії договору оренди №1894/8 від 06.04.2006р., у зв'язку з чим після закінчення договору просив звільнити приміщення (копія заяви від 09.06.2015р. №588/01-31долучена позивачем до позову та відповідачем до відзиву).

Позивач звернувся до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації з заявою №29 від 08.06.2015р. щодо продовження договору оренди приміщення №1894/8 від 06.04.2006р., у відповідь на яку Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація листом №5809/26/2/103 від 26.06.2015р. "Про заперечення щодо користування орендованим майном після закінчення договору оренди №1894/8 від 06.04.2006" повідомила позивача про те, що 12.06.2015р. закінчився строк дії договору оренди №1894/8 від 06.04.2009р., у зв'язку з чим просила забезпечити повернення майна - нерухомого комунального майна загальною площею 53,0 кв.м. по вул. Запорожця, 26 у м. Києві, що перебуває на балансі комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 Дніпровського району міста Києва".

Листом від 02.07.2015р. №660/01-19 "Про заперечення щодо користування орендованим майном після закінчення договору оренди №1894/8 від 06.04.2009", відповідач повідомив позивача про те, що 12.06.2015р. закінчився строк дії договору оренди №1894/8 від 06.04.2009р., у зв'язку з чим вимагав повернути орендоване майно за актом передавання-приймання, сплатити орендну плату та пеню (за наявності) та надати платіжні доручення, що підтверджують їх сплату.

Листом №62 від 10.11.2015р., позивач звернувся до відповідача з заявою щодо продовження договору оренди приміщення №1894/8 від 06.04.2006р., до якої долучив проект додаткової угоди №6 від 10.11.2015р. до договору оренди приміщення №1894/8 від 06.04.2006р., відповідно до якої пункт 2 такого договору викладається в такій редакції: вказане в п. 1 цього договору нежиле приміщення (будинок) здається орендарю без устаткування та інвентаря вартістю, визначеною експертним шляхом, що згідно із затвердженим висновком про вартість майна станом на 31.07.2014р. становить 668000,00 грн.; пункт 3.7 договору - в такій редакції: проводити оплату орендованого майна в розмірі 117,56 грн. за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому складає 6230,68 грн. без ПДВ щомісячно; п. 10 договору оренди встановлює термін дії договору оренди приміщення №1894/8 від 06.04.2006р. до 09.11.2018р.

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Нормами частини 2 статті 291 Господарського кодексу України та частини 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації (викупу) об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Зі змісту статей 759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, частини другої статті 291 Господарського кодексу України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Як вбачається з матеріалів справи, волевиявлення відповідача, як орендодавця щодо припинення відносин за договором оренди приміщення № 1894/8 від 06.04.2006 і повернення об'єкту оренди підтверджується листами від 01.04.2015 № 341/01-19, від 18.05.2015 № 506/01-16, від 09.06.2015 №588/01-31, від 02.07.2015 №660/01-19, які були отримані орендарем.

Отже, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідач ще до закінчення дії договору оренди приміщення № 1894/8 від 06.04.2006р., в межах строку, встановленого чинним законодавством для висловлення заперечень щодо продовження терміну дії договору оренди, надіслав позивачу листи про небажання продовжувати договір оренди.

При цьому, ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не встановлює для орендодавця будь-яких передумов для реалізації його права на висловлення заперечень щодо продовження дії договору оренди, в тому числі наявність у орендодавця певних причин, мети, мотивів таких заперечень, зокрема, необхідність використання орендованого майна для власних потреб.

З огляду на наявність факту наявності заперечень відповідача (орендодавця) щодо продовження строку дії договору оренди приміщення № 1894/8 від 06.04.2006р., місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що договір оренди приміщення № 1894/8 від 06.04.2006р. припинився у зв'язку із закінченням строку його дії, тобто 12.06.2015р.

Доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що термін дії договору закінчувався 12.06.2015р., а заява про небажання продовжувати термін дії договору направлена 01 квітня 2015р., тобто за 2 місяці та 11 днів до закінчення договору, а не за 3 місяці як це передбачено ч.3 ст.17 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна», отже позивачу в законному порядку не повідомили про намір припинити орендні відносини, до уваги судовою колегією не приймаються з огляду на наступне.

Як передбачено ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

З листів відповідача, досліджених раніше, вбачається висловлення відповідачем своїх заперечень проти продовження терміну дії договору № 1894/8 від 06.04.2006, що в силу ст. 764 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" свідчить про припинення договору № 1894/8 від 06.04.2006 у зв'язку з закінченням строку його дії 12.06.2015р.

При цьому, норма, викладена в ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", жодним чином не обмежує абсолютне право орендодавця, встановлене у ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", на відмову від пролонгації договору оренди за умови повідомлення орендаря протягом строків, встановлених у ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", про такі заперечення. При цьому, причини, мотиви, мета та інші елементи суб'єктивної сторони таких дій орендодавця не мають жодного правового значення для реалізації такого права орендодавця.

Отже, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що договір оренди приміщення № 1894/8 від 06.04.2006р. припинився у зв'язку із закінченням строку його дії, тобто 12.06.2015р.

З урахуванням того, що вимога про зобов'язання укласти додаткову угоду № 6 від 10.11.2015 фактично спрямована на зміну умов договору оренди приміщення № 1894/8 від 06.04.2006, так як додаткова угода № 6 від 10.11.2015 в редакції, наданій позивачем, передбачає внесення змін до договору оренди шляхом викладення у новій редакції п.п. 2, 3.7, 10, а наявні обставини щодо припинення дії основного договору - договору оренди приміщення № 1894/8 від 06.04.2006 (у зв'язку з закінченням строку його дії), - зобов'язати відповідача укласти додаткову угоду № 6 від 10.11.2015 є неможливим, оскільки внести зміни можливо лише до чинного договору.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" до Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1 Дніпровського району м. Києва" про зобов'язання вчинити дії, а саме зобов'язання укласти додаткову угоду №6 від 10.11.2015 до договору оренди приміщення від 06.04.2006 згідно з проектом додаткової угоди №6 від 10.11.2015, не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2016 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 02.02.2016р. у справі №910/31084/15 залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/31084/15.

Повний текст постанови складено та підписано 27.05.16р.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.М. Ропій

О.М. Баранець