ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2016 р.Справа № 916/879/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Спектр-Агро

до відповідача: Фермерського господарства „Весна

про стягнення 144025,03грн.

Суддя: Малярчук І.А.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №3112/18 від 31.12.2015р.

від відповідача: не з`явився

В судовому засіданні 07.06.2016р. приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №3112/18 від 31.12.2015р.

від відповідача: не з`явився

Суть спору: про стягнення з ФГ „Весна на користь ТОВ „Спектр-Агро 37665,84грн. основного боргу, 13675,61грн. відсотків за користування товарним кредитом, 33 174,41грн. пені за період з 23.03.2013р. по 06.04.2016р., 28153,38грн. 28% річних за період з 23.03.2013р. по 06.04.2016р., 31355,79грн. індексу інфляції за період з вересня 2013р. по червень 2015р., за вересень 2015р., з листопада 2015 по січень 2016р.

Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, в їх обґрунтування зазначає, що між ТОВ „Спектр-Агро та ФГ „Весна було укладено договір №80-С від 14.03.2013р. поставки на умовах товарного кредиту продукції виробничо-технічного призначення, на виконання якого товариство поставило господарству товар на загальну суму 59065,49грн., яка була сплачена відповідачем лише частково на суму 21399,65грн. З таких, обставин у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, на яку позивачем нараховано відсотки за товарний кредит, пеню, відсотки річних та індекс інфляції.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, у звязку з чим справу розглянуто за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст.75 ГПК України.

Клопотання позивача від 10.05.2016р. за вх.№2-2436/16 про продовження строку розгляду справи задоволенню судом не підлягає.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне:

14.03.2013р. між ТОВ „Спектр-Агро (постачальник) та ФГ „Весна (покупець) було укладено договір поставки №80 на умовах товарного кредиту, згідно якого в строки, визначені договором, постачальник зобовязується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення, а покупець зобовязується прийняти товар і оплатити його вартість, сплативши за нього визначену договором грошову суму, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом в сумі, визначеній відповідно до умов договору. Найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки покупцю та базис поставки, порядок та термін оплати товару, нарахованих відсотків, інші умови визначені у додатку №1 до договору, який є невідємною частиною цього договору (п.п.1.1., 1.2. договору).

Сторони погодили, що на дату оплати авансової частини ціна товару підлягає обовязковому уточненню без додаткового погодження за формулою: Ц=Цдог Х (Цкоп/Кдог), де Цдог ціна товару на дату складання доповнення №1 до договору; Коп комерційний курс гривні до іноземної валюти на дату оплати; Кдог комерційний курс гривні до іноземної валюти на дату складання додатку №1 до договору, якщо на дату оплати Коп/Кдог більше або дорівнює 1,01. На дату поставки ціна товару (неоплачена частина) підлягає обовязковому уточненню без додаткового узгодження за наступною формулою: Ц=Цдог Х (Кпост/Кдог), де Цдог ціна товару на дату складання додатку №1 до договору; Кпост комерційний курс гривні до іноземної валюти на дату постачання; Кдог комерційний курс гривні до іноземної валюти на дату складання додатку №1 до договору, якщо на дату постачання Кпост/Кдог більший або дорівнює 1,01. У випадку, коли на дату платежу за поставлений товар Коп/Кпост більше або дорівнює 1,01, то ціна товару підлягає уточненню без додаткового узгодження. Постачальник виставляє рахунок на сплату вирахуваної гривневої різниці ціни договору, як плату за користування товарним кредитом, а покупець зобовязується сплатити даний рахунок не пізніше трьох банківських днів з дня виставлення рахунку. У цьому випадку ціна договору, що вказується в рахунку, підлягає розрахунку за наступною формулою: Цоп=Пост Х(Коп/Кпост), де Цпост ціна постачання, розрахована згідно п.2.3.; Коп комерційний курс гривні до іноземної валюти на дату оплати. Комерційним курсом гривні до іноземної валюти слід вважати міжбанківський валютний курс продажу долара США до гривні, який щоденно розміщується за адресою на Інтернет-сторінці (http://minfin.com.ua/currency/mb/) (п.п.2.2., 2.3., 2.4. договору поставки №80 від 14.03.2013р.).

Відповідно до умов п.п.2.7., 2.8. договору поставки №80 від 14.03.2013р. покупець проводить оплату вартості товару, вирахуваної відповідно до положень п.п.2.2. 2.4., плати за користування товарним кредитом та відсотків за користування товарним кредитом, шляхом перерахування коштів в національній валюті на банківський рахунок постачальника. За користування товарним кредитом покупець сплачує на користь постачальника відсотки, розмір яких передбачений додатком №1 до договору. Сума відсотків підлягає оподаткуванню податком на додану вартість. Податок на додану вартість додається до нарахованої суми відсотків та підлягає обовязковій оплаті покупцем.

Згідно п.2.12. договору поставки №80 від 14.03.2013р. відсотки за користування товарним кредитом нараховуються постачальником щомісячно. До 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, сторони підписують акт надання (приймання-передачі) послуг товарного кредитування. Акт про надання послуг товарного кредитування надсилається постачальником на адресу покупця, що вказана в тексті цього договору. Покупець зобовязується підписати акт та повернути його протягом 1 дня з дати отримання. У разі якщо підписаний акт не повертається постачальнику, акт вважається схваленим та підписаним покупцем. Сплата нарахованих відсотків відбувається одночасно з оплатою вартості товару, відповідно до затвердженого Графіку оплати товару покупцем в додатку №1 до даного договору.

В пункті 7.2. договору поставки №80 від 14.03.2013р. сторони передбачили, що за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по оплаті у встановлені договором терміни вартості товару та/або відсотків за користування товарним кредитом покупець: сплачує за кожен день прострочення на користь постачальника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу, за кожен день такого прострочення; сплачує на користь постачальника штраф за неправомірне користування коштами в розмірі 28 відсотків річних з простроченої суми.

За умовами п.7.5 договору поставки №80 від 14.03.2013р. сторони домовились, що п.6 ст.232 ГК України не буде застосовуватись до цього договору.

Сторонами до договору поставки №80 від 14.03.2013р. було підписано додатки №1/СА000001884 від 14.03.2013р., №1/СА000001885 від 14.03.2013р., №1/СА000005045 від 07.05.2013р., №1/СА000007126 від 29.05.2013р., №1/СА000003306 від 12.04.2013р., №1/СА000003308 від 12.04.2013р., де визначено строки, розмір поставки, вартість товару, порядок його оплати, умови товарного кредиту.

Позивачем на умовах договору поставки №80 від 14.03.2013р. та додатків до нього було поставлено товар за накладними №14417 від 22.03.2013р. на суму 19085грн., №14398 від 22.03.2013р. на суму 6747,36грн., №14500 від 25.03.2013р. на суму 9600грн., №16118 від 15.04.2013р. на суму 18399,94грн., №26360 від 06.08.2013р. на суму 5233,19грн., згідно довіреностей №307452 від 22.03.2013р., №307455 від 15.04.2013р., №307457 від 06.08.2013р.

Також, сторонами складено та підписано акти надання послуг товарного кредиту №19209 від 13.05.2013р. на суму 428,46грн., №23736 від 18.06.2013р. на суму 438,91грн., №25086 від 09.07.2013р. на суму 424,76грн., №26063 від 02.08.2013р. на суму 438,91грн., №28229 від 03.09.2013р. на суму 427,58грн., №30087 від 30.10.2013р. на суму 415,42грн., №31384 від 01.11.2013р. на суму 413,16грн., №32656 від 05.12.2013р., №97 від 10.01.2014р. на суму 383,88грн., №419 від 04.02.2014р. на суму 383,88грн., №795 від 05.03.2014р. на суму 346,73грн., №3308 від 04.04.2014р. на суму 383,88грн., №8941 від 23.05.2014р. на суму 371,50грн., №10153 від 05.06.2014р. на суму 383,88грн., №12228 від 04.07.2014р. на суму 371,50грн., №14176 від 06.08.2014р. на суму 383,88грн., №16159 від 05.09.2014р. на суму 383,88грн., №10 від 04.01.2016р. на суму 383,88грн.

Акти про надання послуг товарного кредиту №18177 від 06.10.2014р. на суму 371,50грн., №19860 від 04.11.2014р. на суму 383,88грн., №21254 від 05.12.2014р. на суму 371,50грн., №100 від 13.01.2015р. на суму 383,88грн., №582 від 12.02.2015р. на суму 383,88грн., №1333 від 03.03.2015р. на суму 346,73грн., №3754 від 02.04.2015р. на суму 383,88грн., №7387 від 05.05.2015р. на суму 371,50грн., №9801 від 02.06.2015р. на суму 383,88грн., №12315 від 06.07.2015р. на суму 371,50грн., №13176 від 03.08.2015р. на суму 383,88грн., №14377 від 01.09.2015р. на суму 383,88грн., №17482 від 10.11.2015р. на суму 879,22грн., №17964 від 01.12.2015р. на суму 247,67грн., №151 від 01.02.2016р. на суму 383,88грн., №3851 від 01.04.2016р. на суму 742,99грн. відповідачем не підписані, однак, перелічені акти, крім №3851 від 01.04.2016р., були надіслані відповідачу із описом вкладення у цінний лист на адресу, що вказана в договорі постави, за умов чого згідно п.2.12. договору поставки вважається схваленими та підписаними покупцем.

На підтвердження часткової оплати відповідачем поставленого товару позивач надав електронні роздруківки по рахунку у ПАТ „Укрсоцбанк за 15.03.2013р., 15.04.2013р., 05.08.2013р., 21.10.2013р.

Доказів реагування відповідачем на претензію позивача №161 від 07.08.2015р. про сплату заборгованості, відсотків та пені, до справи сторонами не подано.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані сторонами докази та викладені ними правові позиції, суд вважає заявлені ТОВ „Спектр-Агро позовні вимоги про стягнення з ФГ „Весна 37665,84грн. основного боргу, 13675,61грн. відсотків за користування товарним кредитом правомірними, такими, що відповідають дійсними обставинам справи з огляду на наступні положення законодавства.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобовязаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (п.п.1, 2, 3 ст.692 Цивільного Кодексу України).

Згідно до ч.ч.1, 5 ст.694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Отже, наявні в матеріалах справи первинні документи, зокрема, вище перелічені накладні, акти надання послуг товарного кредиту свідчать про поставку відповідачу товару, його отримання останнім, проведення часткової оплати, у звязку з чим несплаченим залишився товар в сумі 37665,84грн., на який нараховано 13675,61грн. відсотків за користування товарним кредитом, які судом підлягають стягненню в повній мірі.

Також, позивачем заявлено про стягнення з відповідача 33 174,41грн. пені, розрахованої наростаючим підсумком за період з 23.03.2013р. по 06.04.2016р.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобовязань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Пунктом 1 ст. 547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Зі змісту п.п.1, 2 ст.551 Цивільного кодексу України вбачається, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши розрахунок пені, зроблений позивачем, встановив, що його зроблено вірно, у звязку з чим позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 33 174,41грн. пені, розрахованої наростаючим підсумком за період з 23.03.2013р. по 06.04.2016р., з врахуванням передбачення п.7.5. договору від 14.03.2013р. незастосування до правовідносин за договором ч.6 ст.232 ГК України, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 28153,38грн. 28% річних, 31355,79грн. індексу інфляції.

У відповідності до п.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Суд, перевіривши розрахунки процентів річних, індексу інфляції, зроблені позивачем, встановив, що їх зроблено вірно, у звязку з чим позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 28153,38грн. 28% річних за період з 23.03.2013р. по 06.04.2016р., 31355,79грн. індексу інфляції за період з вересня 2013р. по червень 2015р., за вересень 2015р., з листопада 2015 по січень 2016р.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, та те, що позовні вимоги ТОВ „Спектр-Агро є доведеними та обґрунтованими, вони підлягають судом повному задоволенню, та стягненню з ФГ „Весна підлягає 37665,84грн. основного боргу, 13675,61грн. відсотків за користування товарним кредитом, 33 174,41грн. пені за період з 23.03.2013р. по 06.04.2016р., 28153,38грн. 28% річних за період з 23.03.2013р. по 06.04.2016р., 31355,79грн. індексу інфляції за період з вересня 2013р. по червень 2015р., за вересень 2015р., з листопада 2015 по січень 2016р.

Згідно ст.49 ГПК України витрати позивача, понесені на сплату судового збору за розгляд судом даної справи в сумі 2160,38грн., відшкодовуються платнику у повному обсязі за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст.49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов ТОВ „Спектр-Агро повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства „Весна (66143, Одеська область, Балтський район, с. Оленівка, код 22496384) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Спектр-Агро (08702, Київська область, м. Обухів, вул. Промислова,20, код 36348550) 37665 (тридцять сім тисяч шістсот пятдесят пять) грн. 84коп. основного боргу, 13675 (тринадцять тисяч шістсот сімдесят пять) грн. 61коп. відсотків за користування товарним кредитом, 33 174 (тридцять три тисячі сто сімдесят чотири) грн. 41коп. пені, 28153 (двадцять вісім тисяч сто пятдесят три) грн. 38коп. 28% річних, 31355 (тридцять одна тисяча триста пятдесят пять) грн. 79коп. індексу інфляції, 2160 (дві тисячі сто шістдесят) грн. 38коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 09 червня 2016 р.

Суддя І.А. Малярчук