У Х В А Л А

30 травня 2016 року Справа № 913/421/15

Провадження № 9/913/421/15

Суддя господарського суду Луганської області Ворожцов А.Г., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит», м. Сєвєродонецьк Луганської області

на дії органу Державної виконавчої служби

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит», м. Сєвєродонецьк Луганської області

до Управління державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 68 068 грн. 91 коп.

орган виконання судових рішень Відділ державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції, м. Сєвєродонецьк Луганської області

без виклику представників сторін

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Луганської області від 27.08.2015 у справі № 913/421/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» до Управління державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області про стягнення 68068,91 грн. задоволено, з відповідача на користь позивача стягнуто майнові збитки у розмірі 68068,91 грн., крім того, судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Не погодившись з рішенням господарського суду Луганської області від 27.08.2015 відповідач у справі - Управління державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 26.10.2015 рішення господарського суду Луганської області від 27.08.2015 у справі № 913/421/15 скасовано. Прийняте нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

На виконання постанови Донецького апеляційного господарського суду від 26.10.2015 господарським судом Луганської області видано наказ № 913/421/15 від 09.11.2015 про стягнення з позивача на користь відповідача судового збору у розмірі 2009,70 грн. за подання апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.01.2016 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 26.10.2015 у справі № 913/421/15 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 12.05.2016 у даній справі ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» було відмовлено у відновленні пропущеного строку на подання скарги на постанови ВДВС Сєвєродонецького МУЮ від 31.03.2016 про арешт коштів боржника, скаргу залишено без розгляду.

30 травня 2016 року ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» повторно звернувся до господарського суду Луганської області зі скаргою № 25/05-2 від 25.05.2016 на дії Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції (далі за текстом ВДВС Сєвєродонецького МУЮ), в якій викладено вимоги про:

- визнання незаконними постанови ВДВС Сєвєродонецького МУЮ про арешт коштів боржника від 31.03.2016 по зведеному виконавчому провадженню № 449063121 в межах наказу господарського суду Луганської області по справі № 913/421/15;

- скасування постанов ВДВС Сєвєродонецького МУЮ про арешт коштів боржника від 31.03.2016 по зведеному виконавчому провадженню № 449063121 в межах наказу господарського суду Луганської області по справі № 913/421/15;

- зобовязання ВДВС Сєвєродонецького МУЮ відкликати повідомлення про арешт коштів, що містяться на рахунках ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» з фінансових установ:

- ПАТ «ПУМБ»;

- АТ «ОСОБА_1 Аваль» у м. Києві;

- ПАТ «ОСОБА_2 ДБУ»;

- ПАТ «ІНГ ОСОБА_2 України»;

- АТ «Ощадбанк»;

- ПАТ «Укрсоцбанк».

Обґрунтовуючи вимоги скарги, позивач зазначив, що ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» не отримувало постанови про відкриття виконавчого провадження за наказом суду від 09.11.2015 у справі № 913/421/15, у звязку з чим був позбавлений права на добровільне погашення боргу у семиденний строк.

Крім того, позивач вказує, що оскільки Управління державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Луганській області перебуває в стані припинення, то виконавче провадження повинно бути зупинене.

Не погодившись з діями державного виконавця, відповідач звернувся до господарського суду Луганської області зі скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» з метою забезпечення електронного документообігу в органах державної виконавчої служби, ведення обліку виконавчих проваджень, контролю за дотриманням державними виконавцями вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій, надання оперативного доступу сторонам виконавчого провадження до його матеріалів Міністерство юстиції України забезпечує функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Відповідно до приписів ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

В абзаці 2 пп.9.1 п.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» зазначено, що оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів.

Одночасно до скарги скаржником додане клопотання б/н від 25.05.2016 про відновлення строку на подання скарги.

Відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України процесуальні дії вчиняються у строки, встановлені цим Кодексом. У тих випадках, коли процесуальні строки не встановлено, вони призначаються господарським судом. Строки для вчинення процесуальних дій визначаються точною календарною датою, зазначенням події, що повинна неминуче настати, чи періодом часу. В останньому випадку дію може бути вчинено протягом всього періоду. Перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Приписами ст. 53 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п. 9.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» встановлений у ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог ст. 53 Господарського процесуального кодексу України може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 Господарського процесуального кодексу України судом без виклику сторін виноситься ухвала.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на звернення зі скаргою на дії ВДВС Сєвєродонецького МУЮ Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» посилається на те, що постанова ВДВС Сєвєродонецького МУЮ надійшла на адресу товариства 11.04.2016, тобто лише 11.04.2016 позивачу стало відомо про винесення постанов про арешт коштів від 31.03.2016.

Крім того, скаржник зазначає, що не вперше звертається до господарського суду Луганської області із скаргою на постанову ВДВС Сєвєродонецького МУЮ про арешт коштів боржника. Так, у справі № 913/421/15 Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» зверталось до суду 12.05.2016 із скаргою б/н від 10.05.2016. Суд повернув скаргу без розгляду у звязку з пропуском строку на оскарження.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» стверджує, що фактично підприємство та працівники (юридична служба) знаходиться у м. Свердловськ Луганської області, тобто на непідконтрольній українській владі території. Приймання поштових відправлень у Луганській області не здійснюється до/з м. Свердловськ. І на день подання скарги Українське державне підприємство поштового звязку «Укрпошта» не відновило приймання поштових відправлень з м. Свердловськ, у звязку з чим направлення скарги до господарського суду Луганської області поштовою кореспонденцією було утруднено.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно з ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

Господарський суд зауважує, що додані до скарги копії постанов ВДВС Сєвєродонецького МУЮ про арешт коштів боржника по зведеному виконавчому провадженню № 49063121 в межах рішення у справі № 913/421/15 винесені 31.03.2016, отримані ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» 11.04.2016, тобто встановлений ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України десятиденний строк для подання скарги в даному випадку сплинув 21.04.2016.

Таким чином скарга ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» подана до суду з пропуском передбаченого ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України десятиденного строку.

У заяві про відновлення строку на подання скарги скаржник зазначає, що оскаржувані постанови були отримані ним 11.04.2016. Водночас, доказів на підтвердження цієї обставини скаржником не надано.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску зазначеного строку, скаржник посилається на ту обставину, що ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» та працівники (юридична служба) фактично знаходиться у м. Свердловськ Луганської області, хоча і перереєструвалось у м. Сєвєродонецьк. Приймання поштових відправлень до/з м. Свердловськ у відповідності до інформації ДППЗ «Укрпошта» не здійснюється, що унеможливило вчасне звернення до суду зі скаргою на постанови органу виконання судового рішення. Крім того, на території проведення антитерористичної операції, на якій знаходиться м. Свердловськ, діє Тимчасовий порядок здійснення контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів вздовж лінії зіткнення у межах Донецької та Луганської областей. Складність дотримання вказаного Порядку, на думку скаржника, також є поважною причиною пропуску процесуального строку звернення зі скаргою на дії органу стягнення. Також скаржник просить врахувати, той факт, що аналогічна скарга ним уже подавалась до суду ще 12.05.2016.

Надаючи оцінку наведеним доводам, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців на момент винесення рішення у даній справі (27.08.2015) та на момент звернення з даною скаргою до господарського суду (30.05.2016) скаржник знаходиться за адресою: вул. Гоголя, буд. 24-А, м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Таким чином, господарський суд вважає встановленою ту обставину, що місцезнаходженням скаржника є: вул. Гоголя, буд. 24-А, м. Сєвєродонецьк Луганської області. На підтвердження цієї обставини свідчить також і той факт, що в процесі розгляду даної справи поштова кореспонденція надсилалась судом і отримувалась позивачем саме за цією адресою.

Водночас, скаржником не надано доказів, які б свідчили про неможливість вчасно звернутися до господарського суду зі скаргою на дії органу державної виконавчої служби шляхом надіслання такої скарги з м. Сєвєродонецька Луганської області, де знаходиться Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит».

Із загальнодоступної інформації, розміщеної на офіційному сайті ДППЗ «Укрпошта» вбачається, що приймання/надіслання поштових відправлень до/з міста Сєвєродонецька у 2016 році не припинялось, а отже відповідач не був позбавлений можливості своєчасно звернутися до господарського суду зі скаргами на постанови органу стягнення шляхом їх подання каналами поштового звязку.

Щодо твердження, що ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» 12.05.2016 вже зверталося з аналогічною скаргою до господарського суду Луганської області, слід зазначити наступне. Ухвалою господарського суду Луганської області від 12.05.2016 ТОВ «ДТЕК Свердловантрацит» було відмовлено у відновленні пропущеного строку на подання скарги на постанови ВДВС Сєвєродонецького МУЮ від 31.03.2016 про арешт коштів боржника, скаргу залишено без розгляду.

Тобто на момент подачі попередньої скарги б/н від 10.05.2016, вже було пропущено строк для подання скарги на постанову ВДВС Сєвєродонецького МУЮ про арешт коштів боржника.

В скарзі № 25/05-2 від 25.05.2016 скаржник використовує ті ж самі аргументи, якими обґрунтовував клопотання про відновлення строку для подання скарги, що й в попередній скарзі б/н від 10.05.2016, яка вже була повернута скаржнику без розгляду. Додаткових поважних причин пропуску строку для подання скарги скаржником не надано.

Таким чином, господарський суд доходить висновку про відсутність поважних причин пропуску позивачем десятиденного строку на подання скарги на постанови ВДВС Сєвєродонецького МУЮ від 31.03.2016 про арешт коштів боржника, у звязку з чим у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку для подання скарги слід відмовити.

За таких обставин, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» № 25/05-2 від 25.05.2016 на постанови відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції від 31.03.2016 про арешт коштів боржника підлягає залишенню без розгляду та поверненню заявникові.

Керуючись ст.ст. 53, 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» у відновленні пропущеного строку на подання скарги на постанови відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції від 31.03.2016 про арешт коштів боржника.

2. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Свердловантрацит» № 25/05-2 від 25.05.2016 на постанови відділу державної виконавчої служби Сєвєродонецького міського управління юстиції від 31.03.2016 про арешт коштів боржника залишити без розгляду, повернувши її та додані до неї матеріали заявникові.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття.

Додаток (тільки відповідачу): на « 39» аркушах.

Суддя А.Г. Ворожцов