номер провадження справи 20/38/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2016 Справа № 908/860/16

За позовом Приватного підприємства Агропромислова фірма Алекс (71313, Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, с. Велика Знамянка, провул. Свободний, буд. 1)

до відповідача: Комунального підприємства Агросервіс-Камянка Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області (71304, Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, м. Камянка-Дніпровська, вул. Усачова, буд. 2)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

Камянсько-Дніпровська районна рада Запорізької області (71300, Запорізька область, Камянсько-Дніпровський район, м. Камянка-Дніпровська, вул. Набережна, буд. 87)

про стягнення суми 849 609,21 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача не зявився;

Від відповідача не зявився;

Від третьої особи ОСОБА_1 (дов. № 01/04 від 28.04.2016 р.)

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача суми 849 609,21 грн. основного боргу на підставі договору про надання послуг №7 від 31.05.2013 р., згідно з умовами якого виконавець зобовязався надати замовнику послуги по облаштуванню ландшафту, поточного ремонту доріг із використанням техніки.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 01.04.2016 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/860/16, справі присвоєно номер провадження 20/38/16, справу призначено до розгляду на 20.04.2016 р. Ухвалою від 20.04.2016 р. на підставі ст. 27 ГПК України залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Камянсько-Дніпровську районну раду, оскільки рішення з даного спору може вплинути на її права та обовязки та на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 12.05.2016 р. У звязку з неявкою в судове засідання 12.05.2016 р. позивача та відповідача розгляд справи відкладено на 31.05.2016 р. Судом було отримано 13.05.2016р. від директора ПП «АПФ АЛЕКС» електронне повідомлення №1 від 12.05.2016 р. про відкладення розгляду справи у звязку з відрядженням.

У судовому засіданні 31.05.2016 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

За ініціативою суду, починаючи із судового засідання 12.05.2016 р., здійснювалася технічна фіксація на звукозаписувальному пристрої Оберіг.

У судове засідання 31.05.2016 р. представники позивача та відповідача не зявились, причини неявки суду не повідомили, витребувані судом документи, в т. ч. письмовий відзив (відповідач) не надали. Про час та місце судового слухання повідомлені відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України. Будь-яких заяв, клопотань від позивача та відповідача не надійшло.

Враховуючи обмеженість строку розгляду господарського спору, встановленого ст. 69 ГПК України (31.05.2016 р. є останнім днем строку вирішення спору), суд визнав можливим розглянути справу згідно зі ст. 75 ГПК України у відсутність позивача та відповідача за наявними в справі документами.

У судовому засіданні 20.04.2016 р. представник позивача позов підтримав. Просив на підставі умов договору про надання послуг №7 від 31.05.2013 р., ст. ст. 526, 712, 530, 655, 692, 901, 903 ЦК України стягнути з Комунального підприємства Агросервіс-Камянка Камянсько - Дніпровської районної ради Запорізької області суму 849 609,21 грн. основного боргу за надані послуги. Пояснив, що згідно з реєстрів актів виконаних робіт за 2013 рік виконавцем було виконано та оформлено 10 актів здачі - прийняття робіт.

У судовому засіданні 20.04.2016 р. представник відповідача позов визнав повністю, однак, всупереч вимог ст.78 ГПК України письмової заяви (відзиву) про визнання позову не надав.

Представник третьої особи пояснив, що укладаючи вказаний у підставі позову договір та узгоджуючи всі суттєві умови договору, сторони не передбачили обсяг робіт, місце виконання робіт. Надані позивачем акти виконаних робіт не відповідають меті та умовам договору, оскільки не мають конкретизуючих фактів щодо виконання предмету договору, тобто є узагальнюючими, абстрактними та не конкретними, що породжує його безтоварність. Сторонами не надано технічного завдання, дефектних актів, проектно-кошторисної документації, калькуляції, товарно - транспортних накладних, журналів робіт, актів приймання прихованих робіт, тощо, які обовязкові за ДБН. Будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки, тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Дана господарська операції підпадає під дію Закону України «Про здійснення державних закупівель» в редакції закону від 09.05.2013 р., однак, ані позивачем, ані відповідачем дії, щодо виконання цього нормативного акту не були проведені. Також зазначив, що протягом 2011-2012 років було виділено субвенцію на виконання робіт по капітальному ремонту доріг у Камянсько - Дніпровському районі Запорізької області, і на підставі відповідних договорів, укладених сільськими радами (замовниками), Комунальним підприємством Агросервіс-Камянка були виконані підрядні роботи по ремонту доріг, які оплачені бюджетними коштами. Камянсько -Дніпровською міжрайонною прокуратурою, яка була реорганізована в Енергодарську місцеву прокуратуру, було порушено низку кримінальних проваджень стосовно господарських операцій, проведених за період 2013 р. керівниками позивача та відповідача. Відповідно до умов укладеного договору за № 7 від 31.05.2013 р. предметом договору визначено виконання за завданням замовника облаштування ландшафту, поточного ремонту доріг із використанням техніки. Третя особа вважає, що між сторонами по суті укладено договір підряду, однак сторони не передбачили завдання, обсяги і місце виконання робіт та інші обовязкові умови, роботи позивачем не виконувалися. Вважає, що у позові необхідно відмовити. Про укладення вказаного у підставі позову договору про надання послуг № 7 від 31.05.2013 р. Камянсько-Дніпровській районній раді Запорізької області не було відомо, цей договір підписано між повязаними особами - близькими родичами матірю і сином.

Від представника третьої особи 12.05.2016 р. через канцелярію суду надійшли письмові клопотання, згідно з якими просив: I) Витребувати у позивача та відповідача письмові докази, завірені належним чином (оригінали для огляду) стосовно виконання умов договору, за період із 31.05.2013 р. по 01.02.2014 р., а саме: технічне завдання; дефектні акти за період; проектно кошторисну документацію; кошторисно розрахункову документацію; форму кс2; калькуляцію; товарно транспортні накладні; журнал робіт за період; проміжні акти приймання та оглядів; акти приймання прихованих робіт; довіреності на отримання товарів; накладні на придбання матеріалів; бухгалтерський облік, складський облік; подорожні листи; банківські виписки; бухгалтерську довідку; іншу документацію, обовязкову до подання за ДБН; податкові накладні; декларації з податку на додану вартість; крім того, витребувати у відповідача баланс.II) Призначити колегіальний розгляд справи № 908/860/16 у складі трьох суддів. III) Залучити до розгляду судової справи № 908/860/16 Енергодарську місцеву прокуратуру в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Ухвалою суду від 12.05.2016 р. клопотання третьої особи задоволені судом частково, а саме: судом задоволено в порядку ст. 38 ГПК України клопотання про витребування у позивача та відповідача доказів, які стосуються виконання договору про надання послуг № 7 від 31.05.2013 р. за період із 31.05.2013 р. по 01.02.2014 р., враховуючи предмет договору, а саме: 1. технічне завдання; 2. дефектні акти; 3. проектно кошторисну документацію; калькуляцію; 4. товарно транспортні накладні; 5. журнал робіт; 6 проміжні акти приймання та оглядів; 7. акти приймання прихованих робіт; 8. довіреності на отримання товарів; 9 накладні на придбання матеріалів; 10. подорожні листи; 11. банківські виписки (згідно з актом звіряння взаємних розрахунків станом на 19.04.2016 р.); 12. бухгалтерську довідку; 13. іншу документацію, обовязкову до подання за ДБН; 14. податкові накладні; 15. декларації з податку на додану вартість; крім того, витребувано у відповідача баланс підприємства станом на 31.12.2013 р., 31.12.2014 р.. Клопотання про залучення до розгляду судової справи № 908/860/16 Енергодарську місцеву прокуратуру в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору відхилено як необґрунтоване, так як суперечить ст. 27 ГПК України. Енергодарська місцева прокуратура не є учасником спірних господарських правовідносин, а викладені третьою особою обставини не позбавляють третю особу права звернутися до прокуратури із відповідною заявою в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України. Клопотання про призначення колегіального розгляду справи № 908/860/16 у складі трьох суддів судом відхилено на підставі ст. 4-6 ГПК України, оскільки складність справи є оціночним поняттям, визначенні третьою особою підстави: значна кількість зібраних доказів і значний обєм нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини, не свідчать про складність даної справи та неможливість її розгляду судом у складі одного судді.

У судовому засіданні 31.05.2016 р. оглянуто матеріали справи № 908/2613/14 господарського суду Запорізької області.

Розглянувши матеріали справи № 908/860/16, вислухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні 20.04.2016 р., третьої особи, суд

ВСТАНОВИВ:

31.05.2013 р. між Комунальним підприємством Агросервіс-Камянка Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області (замовник, відповідач) та Приватним підприємством Агропромислова фірма Алекс (виконавець, позивач) укладений договір про надання послуг № 7, предметом якого є: виконавець виконує, за завданням замовника, облаштування ландшафту, поточного ремонту доріг із використанням техніки (п. 1.1).

Згідно з цим договором, виконавець надає замовнику наступні послуги: за власні кошти виконавець проводить облаштування ландшафту, виконує послуги по виконанню дорожніх робіт (розділ 2 - п.п.2.1,2.1.1).

Пунктами 3.1-3.2 договору передбачено, що фактичні обєми виконаних робіт фіксуються в актах наданих послуг, окремо по кожному полю і підписуються сторонами не пізніше наступного дня після закінчення робіт. По завершенню робіт за договором замовник зобовязаний повністю розрахуватися з виконавцем протягом 3-х банківських днів після підписання останнього акту про надані послуги.

Позивач зобовязався своєчасно та якісно надавати послуги, зазначені в розділі 2 цього договору (п. 4.1.1), обовязком замовника вказано: оплата проводиться згідно з актів прийому-передачі виконаних робіт (п.4.2.1).

Згідно з п. 6.1 договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення його печатками і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором, до 31.12.2013 р..

За виконавця договір підписано керівником: директором ОСОБА_2, діючої на підставі статуту, за замовника: директором ОСОБА_3, діючого на підставі статуту.

31.03.2016 р. Приватне підприємство Агропромислова фірма Алекс звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Комунального підприємства Агросервіс-Камянка Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області та просить стягнути суму 849 609,21 грн. основного боргу.

Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши дослідженні докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають на наступних підставах.

У підставі позову про стягнення суми 849 609,21 грн. основного боргу позивачем вказано договір № 7 від 31.05.2013 р., предметом якого є виконання за завданням замовника облаштування ландшафту, поточного ремонту доріг із використанням техніки. Сторонами даний договір визнано договором про надання послуг.

Відповідно до ст. ст. 901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивач стверджує, що договір виконав, у підтвердження даного факт надані; 1) акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): №0У-0000004 від 01.08.2013 р., згідно з яким загальна вартість послуг з ПДВ 188799,66 грн.; № 0У-0000006 від 01.08.2013 р., згідно з яким загальна вартість послуг з ПДВ 35883,70 грн.; № 0У-0000007 від 31.07.2013 р., згідно з яким загальна вартість послуг з ПДВ 272426,15 грн.; № 0У-0000010 від 30.09.2013 р., згідно з яким загальна вартість послуг з ПДВ 80178,82 грн.; № 0У-0000011 від 30.09.2013 р., згідно з яким загальна вартість послуг з ПДВ 91078,80 грн.; № 0У-0000012 від 30.09.2013 р., згідно з яким загальна вартість послуг з ПДВ 30955,18 грн.; № 0У-0000021 від 24.10.2013 р., згідно з яким загальна вартість послуг техніки з ПДВ 59034,89 грн.; № 0У-0000022 від 30.10.2013 р., згідно з яким загальна вартість послуг техніки з ПДВ 36134,94 грн.; № 0У-0000034 від 29.11.2013 р., згідно з яким загальна вартість послуг катка 8т, катка 13 т., бульдозера, автогрейдера, расп. щебеня, трактора із щітками навісними, трактора на гус.ходу з ПДВ 55117,07 грн.; 2) реєстр актів виконаних робіт за 2013 рік; 3) претензію № 2 від 01.02.2016 р., згідно з якою вказано, що відповідно до договору № 7 від 31.05.2013 р. позивач надав тракторні послуги на загальну суму 849609,21 грн.; 4) відповідь на претензію, відповідно до якої відповідач визнав заборгованість за договором № 7 від 31.05.2013 р. на суму 849609,21 грн.; 5) Акт звіряння взаємних рахунків станом на19.04.2016 р. (а.с.12-23, 37-38).

У судовому засіданні 20.04.2016 р. представник відповідача усно позов повністю визнав, однак, всупереч вимог ст.78 ГПК України та ухвали суду від 01.04.2016 р., від 20.04.2016 р. від 12.05.2016 р. письмової заяви (відзиву) суду не надав.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст.78 ГПК України визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, яка долучається до матеріалів справи. У разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Приписами ст. ст.4-3, 43 ГПК України встановлено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обовязковим.

Статтею 35 ГПК України також встановлено, що обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Враховуючи приписи законодавства, для оцінки правової природи визначеного у договорі про надання послуг № 7 від 31.05.2013 р. предмету договору - виконання за завданням замовника облаштування ландшафту, поточного ремонту доріг із використанням техніки, а також представлених позивачем в обґрунтування позову перелічених вище доказів (а.с. 12-23, 37-38), беручи до уваги статутні документи позивача та відповідача, суд ухвалами неодноразово відкладав розгляд справи та зобовязував сторони надати документи з метою всебічного, повного і обєктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

На вимоги суду інших доказів не надано.

Таким чином, спір розглядається за наявними матеріалами і суд надає оцінку доказам, які долучені до матеріалам справи.

Вирішуючи спір, суд враховує наступне.

Статтею 3 ЦК України визначені загальні засади цивільного законодавства, зокрема: свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.

За змістом цивільного законодавства боргом є невиконане в строк зобовязання.

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 11, 509 ЦК України договір є однією із підстав виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 5 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Згідно п. 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» фіктивний правочин (стаття 234 ЦК України) є недійсним незалежно від мети його укладення, оскільки сторони не мають на увазі настання правових наслідків, що породжуються відповідним правочином. Таким може бути визнаний будь-який правочин, в тому числі нотаріально посвідчений. Якщо сторонами не вчинено ніяких дій на виконання фіктивного правочину, господарський суд приймає рішення лише про визнання фіктивного правочину недійсним без застосування будь-яких наслідків. У разі коли на виконання правочину було передано якесь майно, такий правочин не може розцінюватися як фіктивний. Саме лише невчинення сторонами тих чи інших дій на виконання правочину не означає його фіктивності. Визнання фіктивного правочину недійсним потребує встановлення господарським судом умислу його сторін. З урахуванням того, що фіктивний правочин не спрямований на набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов'язків, він не створює цивільно-правових наслідків незалежно від того, чи він був визнаний судом недійсним. У розгляді відповідних справ суд має враховувати, що ознака фіктивності має бути притаманна діям усіх сторін правочину. Якщо хоча б одна з них намагалася досягти правового результату, то даний правочин не може визнаватися фіктивним.

Суд приходить до висновку, що вказаний у підставі позову договір про надання послуг № 7 від 31.05.2013 р. є фіктивним, вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, тому в силу приписів ст. ст. 203, 215, 234 ЦК України підлягає визнанню недійсним із таких підстав.

Договір укладено між Комунальним підприємством Агросервіс-Камянка Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області (замовник, відповідач) та Приватним підприємством Агропромислова фірма Алекс, підписано директорами цих підприємств: директором комунального підприємства ОСОБА_3, діючого на підставі статуту, та директором приватного підприємства ОСОБА_2, діючою на підставі статуту.

Відповідно до статуту Комунального підприємства Агросервіс-Камянка Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області комунальне підприємство засноване на спільній власності територіальних громад сіл, міста Камянсько-Дніпровської району Запорізької області, є власністю територіальної громади району, є підпорядкованим, підзвітним і підконтрольним Камянсько-Дніпровській районній раді (п. п. 1.1, 1.3, 1.4). Із директором підприємства укладається контракт (п. 8.3).

Згідно з контрактом від 17.05.2012 р. (з урахуванням додаткової угоди № 3 від 22.04.2015 р.) на момент укладення договору № 7 про надання послуг від 31.05.2013 р. ОСОБА_3 був призначений на посаду директора Комунального підприємства Агросервіс-Камянка Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області з 17.05.2012 р. до 17.05.2015 р., контракт продовжено по 17.05.2017 р. включно.

Як вбачається із Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, надання ландшафтних послуг, будівництво доріг і автострад є видами діяльності Комунального підприємства Агросервіс-Камянка Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області.

Незважаючи на те, що надання ландшафтних послуг, будівництво доріг і автострад є видами діяльності Комунального підприємства Агросервіс-Камянка Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області, директором Комунального підприємства Агросервіс-Камянка ОСОБА_3 укладено договір № 7 від 31.05.2013 р. щодо облаштування ландшафту, поточного ремонту доріг із використанням техніки із Приватним підприємством Агропромислова фірма Алекс (позивачем).

Як вбачається із статуту Приватного підприємства Агропромислова фірма Алекс та Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, засновником (власником) Приватного підприємства є ОСОБА_3.

Тобто, директор Комунального підприємства Агросервіс-Камянка Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області уклав договір із приватним підприємством Агропромислова фірма Алекс, власником якого він є.

Суд вважає, що договір вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, умисел мали обидві сторони, оскільки, по-перше, згідно з ч.2 ст. 169 ЦК України комунальне підприємство є юридичною особою публічного права і вбачається конфлікт інтересів; по-друге, укладений між сторонами договір не містить будь-яких індивідуальних ознак, які б надали можливість достовірно встановити факт реального виконання стороною - Приватним підприємством Агропромислова фірма Алекс обумовлених договором послуг. При цьому суд вважає, що визначення у предметі договору «облаштування ландшафту», «поточний ремонт доріг із використанням техніки» із урахуванням приписів ст. 837 ЦК України дає підстави визнати правовою природою договору підряд, що вимагає можливість перевірити результат роботи конкретні обсяги поточного ремонту робіт та облаштування ландшафту із чітким визначенням місцезнаходження обєкту, що в даному спорі неможливо.

Представлені позивачем акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): № 0У-0000004 від 01.08.2013 р., № 0У-0000006 від 01.08.2013 р., № 0У-0000007 від 31.07.2013 р., № 0У-0000010 від 30.09.2013 р., № 0У-0000011 від 30.09.2013 р., № 0У-0000012 від 30.09.2013 р., № 0У-0000021 від 24.10.2013 р., № 0У-0000022 від 30.10.2013 р. № 0У-0000034 від 29.11.2013 р., реєстр актів виконаних робіт за 2013 рік не мають жодного посилання на вказаний у підставі позову договір № 7 від 31.05.2013 р., а вказані у цих актах «послуги», «послуги техніки», «послуги катка 8т, катка 13 т., бульдозера, автогрейдера, расп. щебеня, трактора із щітками навісними, трактора на гус.ходу» не мають жодних індивідуальних ознак, які б достовірно підтверджували факт виконання саме договору № 7 від 31.05.2013 р.. У звязку з цим суд не бере до уваги як належний доказ і відповідь на претензію, у якій вказано про визнання заборгованості. Акт звіряння взаємних рахунків станом на 19.04.2016 р., підписаний головними бухгалтерами підприємств не є первинним документом, який підтверджує факт виконання сторонами договору № 7 від 31.05.2013 р., також не містить посилання на цей договір.

Оскільки у суду із урахування всіх обставин виник сумнів щодо достовірності цих обставин та добровільності визнання позову відповідачем, суд встановив, зокрема, що відповідно до бази даних «Діловодство спеціалізованого суду» у провадженні господарського суду Запорізької області перебувала справа №908/2613/14 за позовом Комунального підприємства Агросервіс-Камянка Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області до однієї із сільських рад Камянсько-Дніпровського району про стягнення 1 323 352,00 грн. за виконані роботи за договорами на виконання робіт капітального ремонту доріг. Ухвалою суду від 15.09.2014 р. провадження у справі припинено на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України, оскільки надані документальні докази сплати цієї суми.

У судовому засіданні 31.05.2016 р. оглянуто матеріали справи № 908/2613/14, копії окремих документів долучено до матеріалів справи № 908/860/16. Вбачається, зокрема, що Комунальним підприємством Агросервіс-Камянка Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області було надано договір №33 від 2013 року на виконання робіт капітального ремонту дороги, згідно з яким Комунальне підприємство Агросервіс-Камянка (підрядник) зобовязалося своїми силами і засобами, на власний ризик виконати роботи по капітальному ремонту дороги згідно з затвердженою проектно-кошторисною документацією в обумовлений цим договором строк. Відповідно до дефектного акту, обємами робіт було визначено улаштування одношарових покриттів товщиною 15 см із щебеню, ремонт основ доріг щебеневих. Сторонами договору №33 та аналогічних договорів (замовник сільська рада та підрядник - Комунальне підприємство Агросервіс-Камянка) підписані, зокрема, акти приймання виконаних будівельних робіт за 2013 рік.

Із пояснень в судовому засіданні при розгляді справи № 908/860/16 представника третьої особи - Камянсько-Дніпровської районної ради слідує, що всі роботи по ремонту доріг виконувалися комунальним підприємством, оплачені із бюджету.

Оскільки при розгляді справи № 908/860/16 суд не встановив, що хоча б одна із сторін намагалася досягти правового результату, суд приходить до висновку, що договір № 7 від 31.05.2013 р. є фіктивним, порушує права комунального підприємства, а, відповідно і його власника - територіальної громади району.

Відповідно до п. 2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2013 р. якщо, вирішуючи господарський спір, суд встановить, що зміст договору, пов'язаного з предметом спору, суперечить законодавству, чинному на момент укладення договору, він, керуючись пунктом 1 частини першої статті 83 ГПК, вправі за власною ініціативою визнати цей договір недійсним повністю або у певній частині із застосуванням за необхідності й наслідків визнання недійсним нікчемного правочину (абзац другий частини п'ятої статті 216 ЦК України). Реалізація господарським судом цього права здійснюється незалежно від наявності відповідного клопотання сторони (на відміну від припису пункту 2 частини першої тієї ж статті ГПК). Відповідно до п.2.5.1 цієї постанови визнання правочину (господарського договору) недійсним господарським судом є наслідком його вчинення з порушенням закону, а не заходом відповідальності сторін.

Враховуючи викладене вище, позов про стягнення основного боргу у сумі 849609,21 грн. на підставі договору про надання послуг №7 від 31.05.2013 р. задоволенню не підлягає, у позові відмовляється повністю. Посилання позивача у позовній заяві на інші норми права не спростовує висновків суду.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-85, п. 1 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Визнати недійсним договір про надання послуг №7 від 31.05.2013 р., укладений між Комунальним підприємством Агросервіс-Камянка Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області та Приватним підприємством Агропромислова фірма Алекс.

У задоволенні позову про стягнення з Комунального підприємства Агросервіс-Камянка Камянсько-Дніпровської районної ради Запорізької області на користь Приватного підприємства Агропромислова фірма Алекс 849609,21 грн. основного боргу відмовити.

Повне рішення складено 07.06.2016 р.

Суддя Л. П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів із дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.