донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

31.05.2016 справа №905/3531/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: за участю представників: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4, довіреність №17 від 25.04.2016р. не зявився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційна компанія Енерготранс, м.Київ
на рішення господарського суду Донецької області
від03.03.2016р.(повний текст підписано 09.03.2016р.)
у справі№905/3531/15 (суддя О.В. Овсяннікова)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційна компанія Енерготранс, м.Київ
до Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод, м.Донецьк
простягнення 150118,56грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційна компанія Енерготранс, м.Київ, позивач, звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, до відповідача, Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод, м.Донецьк про стягнення 150118,56грн., з яких пеня в розмірі 146223,05грн. та 3% річних в розмірі 3895,51грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 03.03.2016р. (повний текст підписано 09.03.2016р.) у справі №905/3531/15 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод 34150,32грн. пені та 1554,23грн. 3 % річних.

Рішення суду мотивоване порушенням з боку відповідача встановленого договором строку оплати за виконані роботи (надані послуги), внаслідок чого наявні підстави для стягнення пені та 3% річних. Перевіривши арифметичний розрахунок позивача, господарський суд дійшов висновків, що розмір нарахованих 3% річних та пені є завищеним, через що позовні вимоги задоволені частково.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 03.03.2016р.(повний текст підписано 09.03.2016р.) у справі №905/3531/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, за наслідками неповного зясування обставин, які мають значення для справи.

Так, позивач зазначає, що суд першої інстанції помилково прийняв в якості доказів копії курєрських накладних, наданих відповідачем, в яких дати отримання рахунків суттєво відрізняються від оригіналів курєрських накладних, що були надані позивачем.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не було прийнято до уваги, що крім оригіналів курєрських накладних для огляду в судовому засіданні позивачем були надані оригінали актів наданих послуг з печаткою і підписом обох сторін, в яких дата відповідає даті на рахунках.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 31.03.2016р. прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд справи призначено на 17.05.2016р.

Від представника Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, який судовою колегією було розглянуто та долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 17.05.2016р. представник Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційна компанія Енерготранс підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені.

Представник Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод заперечив проти задоволення апеляційної скарги, просив скасувати рішення господарського суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

З метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, у звязку з необхідністю зобовязання сторін надати додаткові документи та письмові пояснення, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення судового засідання апеляційної інстанції в межах строків, встановлених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), на 31.05.2016р.

На адресу суду надійшли письмові пояснення Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційна компанія Енерготранс та на вимогу суду надані банківські виписки по рахунку з відміткою банку на підтвердження здійснення оплат відповідачем.

Від Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод на електронну адресу суду надійшли пояснення по справі та надана частина платіжних доручень.

Представник позивача в судовому засіданні 31.05.2016р. підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, своїми правами, передбаченими ст.22 ГПК України, не скористався.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи ті обставини, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обовязковою, належне повідомлення відповідача про час та місце судового засідання, а також строк розгляду апеляційної скарги, встановлений статтею 69 ГПК України, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, письмові пояснення, заслухавши представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

31.10.2014р. між Приватним акціонерним товариством Донецьксталь - металургійний завод (далі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційна компанія Енерготранс (далі експедитор) був укладений договір про надання послуг №31/10/2014/30212дс.

За умовами п.1.1 договору замовник доручає, а експедитор бере на себе обовязки щодо організації перевалки з залізничного та автомобільного транспорту на морські судна експортних, та вивозу з портів імпортних налювальних вантажів замовника, а замовник зобовязується оплатити виконані роботи та надані послуги в ДП Бердянський МТП.

Згідно з п.1.2 укладений договір є змішаним, може містити елементи договорів підряду, послуг, транспортної експедиції, зберігання та інші, в яких до відносин сторін застосовуються відповідні положення цивільного та господарського законодавства України.

Обовязки сторін узгоджені розділом 3 договору.

Вартість робіт та послуг експедитора розраховується за додатковими угодами та додатками, які є невідємною частиною договору (п.4.1).

Відповідно до п.4.4 оплата послуг експедитору проводиться за виставленими експедитором рахунками з додаванням підтверджуючих документів та актів виконаних робіт.

За домовленістю сторін замовник проводить авансові платежі експедитору в розмірах, що вказані у виставлених експедитором рахунках (п.4.5).

За умовами п.4.6 оплата рахунків експедитору проводиться впродовж 14-ти банківських днів з моменту отримання рахунку з доданими підтверджуючими документами (при умові відсутності заперечень за розрахунками експедитора) та актів виконаних робіт.

При наявності у замовника мотивованих заперечень проти якоїсь частини висунутих платежів, він зобовязаний безспірну суму сплатити в порядку, передбаченому в п.4.6, а по спірним питанням надати експедитору обґрунтовані мотиви відмови у письмовому вигляді не пізніше 5 календарних днів з моменту отримання рахунку (п.4.7).

Відповідальність сторін узгоджена розділом 5 договору. У разі затримки платежів понад встановлених цим договором строків, замовник сплачує експедитору суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення платежів, 3 % річних від простроченої суми, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний прострочений день (п.5.6.4 договору).

Строк дії договору встановлений з 01.11.2014р. по 31.12.2015р. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору протягом одного місяця до закінчення терміну його дії, він вважається продовженим на кожний наступний календарний рік на тих самих умовах, які передбачені договором та додатковими угодами до нього (п. 6.1 договору).

Протягом 2015р. відповідачу надавалися послуги по перевалці чавуну, по факту виконання робіт сторонами було складено відповідні акти, які наявні в матеріалах справи.

Для оплати послуг відповідачу були виставлені рахунки, які за твердженнями позивача, були оплачені відповідачем з порушенням встановленого договором строку. У звязку з систематичним порушенням Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод строків розрахунків, на адресу відповідача була направлена претензія №359 від 14.09.2015р. на суму 150118,56грн., яка залишена без задоволення. Приватне акціонерне товариство Донецьксталь у відповіді (№17/17-0725юр від 14.10.2015р.) на претензію зазначило про відсутність підстав для її задоволення.

Зазначене стало підставою звернення Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційна компанія Енерготранс з позовом до суду про стягнення з Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод пені в розмірі 146223,05грн. та 3% річних в розмірі 3895,51грн.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Договір №31/10/2014/30212дс від 31.10.2014р. підписаний з обох сторін та скріплений печатками підприємств.

Відповідно до ст.11 Цивільного Кодексу України (далі ЦК України), договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків. Таким чином, відповідно до умов договору №31/10/2014/30212дс від 31.10.2014р., між сторонами у справі виникли певні взаємні зобовязання.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є змішаним договором.

Відповідно до ч.2 ст.628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом 2015р. позивач надавав відповідачу передбачені договором послуги по перевалці чавуну, про що свідчать наявні в матеріалах справи акти: Акт №3/ДМЗ від 14.01.2015р.; Акт №4/ДМЗ від 14.01.2015р.; Акт №6/ДМЗ від 17.01.2015р.; Акт №9/ДМЗ від 21.01.2015р.; Акт №10/ДМЗ від 21.01.2015р.; Акт №11/ДМЗ від 23.01.2015р.; Акт №14/ДМЗ від 31.01.2015р.; Акт №3Ф/ДМЗ від 04.02.2015р.; Акт №5Ф/ДМЗ від 08.02.2015р.; Акт №7Ф/ДМЗ від 09.02.2015р.; Акт №8Ф/ДМЗ від 11.02.2015р.; Акт №11Ф/ДМЗ від 12.02.2015р.; Акт №13Ф/ДМЗ від 14.02.2015р.; Акт №20Ф/ДМЗ від 27.02.2015р.; Акт №21Ф/ДМЗ від 03.03.2015р.; Акт №24Ф/ДМЗ від 24.03.2015р.

Зазначені акти підписані сторонами без жодних зауважень та скріплені печатками підприємств. Факт надання послуг відповідно до зазначених вище актів відповідачем не оспорюється. У звязку з викладеним, судова колегія зазначає про належне виконання позивачем своїх зобовязань за договором.

Позивачем були виставлені для оплати наступні рахунки: №3/ДМЗ від 14.01.2015р.; №4/ДМЗ від 14.01.2015р.; №6/ДМЗ від 17.01.2015р.; №9/ДМЗ від 21.01.2015р.; №10/ДМЗ від 21.01.2015р.; №11/ДМЗ від 23.01.2015р.; №14/ДМЗ; №3Ф/ДМЗ від 04.02.2015р.; №5Ф/ДМЗ від 08.02.2015р.; №7Ф/ДМЗ від 09.02.2015р.; №8Ф/ДМЗ від 11.02.2015р.; №11Ф/ДМЗ від 12.02.2015р.; №12Ф/ДМЗ від 13.02.2015р.; №20Ф/ДМЗ від 27.02.2015р.; №21Ф/ДМЗ від 03.03.2015р.; №24Ф/ДМЗ від 24.03.2015р.

Відповідно до пункту 4.4 договору оплата послуг експедитору проводиться за виставленими експедитором рахунками з додаванням підтверджуючих документів та актів виконаних робіт.

За умовами п.4.6 оплата рахунків експедитору проводиться впродовж 14-ти банківських днів з моменту отримання рахунку з доданими підтверджуючими документами (при умові відсутності заперечень за розрахунками експедитора) та актів виконаних робіт.

В позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційна компанія Енерготранс зазначає про зміну умов оплати, передбачених зазначеним пунктом договору, додатковою угодою №6 від 23.04.2015р. Однак, судовою колегією встановлено, що зазначена додаткова угода в матеріалах справи відсутня. В письмових поясненнях, наданих до суду апеляційної інстанції, позивач зазначає, що надати копію додаткової угоди не видається можливим, оскільки у звязку з проведенням антитерористичної операції у м.Донецьку доступ до документації обмежений. Відповідач в письмових поясненнях зазначає, що додаткова угода №6 від 23.04.2015р. між сторонами по справі не укладалася. З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що умови пункту 4.6 договору сторонами не змінювалися.

На підтвердження направлення рахунків позивачем надані наступні курєрські накладні: №380-1194273 від 03.03.2015р. (рахунок №21Ф/ДМЗ від 03.03.2015р.); №380-1201511 від 13.02.2015р. (рахунки №11Ф/ДМЗ від 12.02.2015р. та №12Ф/ДМЗ від 13.02.2015р.); №380-1199902 від 09.02.2015р. (рахунки №3Ф/ДМЗ від 04.02.2015р., №7Ф/ДМЗ від 09.02.2015р., №5Ф/ДМЗ від 08.02.2015р.); №70027056 від 11.02.2015р. (рахунок №8Ф/ДМЗ від 11.02.2015р.); №70027057 від 27.02.2015р. (рахунок №20Ф/ДМЗ від 27.02.2015р.); №380-1194267 від 21.01.2015р. (рахунки №9/ДМЗ від 21.01.2015р. та №6/ДМЗ від 17.01.2015р.); №380-1194272 від 23.01.2015р. (рахунок №11/ДМЗ від 23.01.2015р.); №380-1201512 від 21.01.2015р. (рахунок №10/ДМЗ від 21.01.2015р.); №380-1194275 від 14.01.2015р. (рахунки 34/ДМЗ від 14.01.2015р. та №3/ДМЗ від 14.01.2015р.); №380-1194276 від 31.01.2015р. (рахунок №14/ДМЗ від 31.01.2015р.); №380-1194270 від 24.03.2015р. (рахунок №24Ф/ДМЗ від 24.03.2015р.).

Відповідачем заперечується факт отримання рахунків за наданими позивачем накладними. Приватне акціонерне товариство Донецьксталь - металургійний завод наголошує на тому, що ним не порушені строки оплати, передбачені договором. В обґрунтування своєї позиції ним надані курєрські накладні: №0039072 від 19.02.2015р. (рахунки №7Ф/ДМЗ від 09.02.2015р., №8Ф/ДМЗ від 11.02.2015р.; №9Ф/ДМЗ від 11.02.2015р.; №11Ф/ДМЗ від 12.02.2015р.; №12Ф/ДМЗ від 13.02.2015р.); №0039077 від 16.03.2015р. (рахунок №21Ф/ДМЗ від 03.03.2015р.); №0039086 від 17.02.2015р. (рахунки №1Ф/ДМЗ від 01.02.2015р., №2Ф/ДМЗ від 04.02.2015р.; №3Ф/ДМЗ від 04.02.2015р.; №5Ф/ДМЗ від 08.02.2015р., №2/ДМЗ від 12.01.2015р., №8/ДМЗ від 21.01.2015р., №15/ДМЗ від 31.01.2015р.); №0039090 від 06.02.2015р. (рахунки №1/ДМЗ від 12.01.2015р., №3/ДМЗ від 14.01.2015р., №4/ДМЗ від 14.01.2015р., №6/ДМЗ від 17.01.2015р., №9/ДМЗ від 21.01.2015р., №10/ДМЗ від 21.01.2015р., №11/ДМЗ від 23.01.2015р.); №0039073 від 06.03.2015р. (рахунок №20Ф/ДМЗ від 27.02.2015р.); №003156 від 06.04.2015р. (рахунок №24Ф/ДМЗ від 24.03.2015р.).

Як вбачається з пояснень позивача, наданих в суді апеляційної інстанції, поява у відповідача курєрських накладних, які відрізняються від наданих Товариством з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційна компанія Енерготранс курєрських накладних, пояснюється тим, що документи надсилалися на адресу відповідача декілька разів.

Надані позивачем курєрські накладні не були прийняті судом першої інстанції як доказ отримання відповідачем рахунків на оплату з посиланням на те, що вони не містять підпису уповноваженої особи з боку відповідача на отримання рахунків. Однак, з цим висновком судова колегія не погоджується з огляду на те, що частина накладних містить підпис особи, яка отримала визначені документи. Разом з тим, відповідачем не спростовано, що особи, зазначені на накладних в якості отримувачів - Нестерова, Голубенко - працюють на підприємстві відповідача та уповноважені на отримання таких документів. З огляду на це, відсутність їх підписів на частині курєрських накладних не спростовує факт отримання документів за сукупності інших доказів по справі.

Твердження відповідача про те, що послуги по договору надавалися в м.Бердянськ і, відповідно, рахунки на оплату, акти виконаних робіт та підтверджуючі документи не могли направлятися з м.Києва, судовою колегією не приймається з огляду на наступне. Факт надання послуг в м.Бердянськ філією позивача не позбавляє Товариство з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційна компанія Енерготранс можливості складання рахунку в м.Києві та направлення зазначених вище документів з м.Києва (враховуючи наявність засобів факсимільного звязку, e-mail тощо).

Посилання відповідача на те, що перебіг строку для оплати не розпочався, оскільки не встановлена дата отримання підтверджуючих документів та актів виконаних робіт, судовою колегією не приймається, оскільки більш пізній строк отримання зазначених документів ніж дати отримання рахунків відповідачем не доведений. Жодні докази, які б підтверджували ненадання позивачем зазначених документів, в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене судова колегія дійшла висновку, що надані позивачем кур'єрські накладні є належними та допустимими доказами надання відповідачу рахунків на оплату.

Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Враховуючи приписи п.4.6 договору та дати отримання рахунків, граничними строками оплати виконаних робіт за рахунками є: №з/ДМЗ від 14.01.2015р. 11.02.2015р.; №4/ДМЗ від 14.01.2015р. - 11.02.2015р.; №6/ДМЗ від 17.01.2015р. 12.02.2015р.; №9/ДМЗ від 21.01.2015р. 12.02.2015р.; №10/ДМЗ від 21.01.2015р. 13.02.2015р.; №11/ДМЗ від 23.01.2015р. 16.02.2015р.; №14/ДМЗ від 31.01.2015р. 23.02.2015р.; №3Ф/ДМЗ від 04.02.2015р. 10.03.2015р.; №5Ф/ДМЗ від 08.02.2015р. - 10.03.2015р.; №7Ф/ДМЗ від 09.02.2015р. - 10.03.2015р.; №8Ф/ДМЗ від 11.02.2015р. 11.03.2015р.; №11Ф/ДМЗ від 12.02.2015р. 13.03.2015р.; №12Ф/ДМЗ від 13.02.2015р. 13.03.2015р.; №20Ф/ДМЗ від 27.02.2015р. 26.03.2015р.; №21Ф/ДМЗ від 03.03.2015р. 01.04.2015р.; №24Ф/ДМЗ від 24.03.2015р. 14.04.2015р.

Як вбачається з наданих позивачем банківських виписок та наданих відповідачем платіжних доручень, оплата рахунків, за виключенням рахунку №3Ф/ДМЗ від 04.02.2015р., була здійснена з простроченням.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, фактичні обставини справи свідчать про порушення відповідачем умов договору щодо своєчасної оплати, то наявні правові підстави для стягнення з відповідача передбачених ч.2 ст.625 ЦК України 3% річних.

Перевіривши розрахунок 3% річних, наданий позивачем, судова колегія зазначає, що позивачем невірно визначений період нарахування. Товариством з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційна компанія Енерготранс не враховано умови пункту 4.6 договору, а також те, що строк починає обраховуватися з наступного дня після настання події, а день фактичної сплати заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється нарахування 3% річних та пені.

Зробивши власний розрахунок 3% річних, судова колегія зазначає, що їх розмір становить 15612,52грн., у тому числі:

за рахунком №3/ДМЗ від 14.01.2015р. за період з 12.02.2015р. по 24.02.2015р. у сумі 226,63грн.;

за рахунком №4/ДМЗ від 14.01.2015р. за період з 12.02.2015р. по 22.02.2015р. у сумі 327,14грн.;

за рахунком №6/ДМЗ від 17.01.2015р. за період з 13.02.2015р. по 24.02.2015р. у сумі 21,52грн.;

за рахунком №9/ДМЗ від 21.01.2015р. за період з 13.02.2015р. по 24.02.2015р. у сумі 8,33грн.;

за рахунком №10/ДМЗ від 21.01.2015р. за період з 14.02.2015р. по 24.02.2015р. у сумі 4,78грн.;

за рахунком №11/ДМЗ від 23.01.2015р. за період з 17.02.2015р. по 22.02.2015р. у сумі 0,92грн.;

за рахунком №14/ДМЗ від 31.01.2015р. за період з 24.02.2015р. по 24.02.2015р. у сумі 0,07грн.;

за рахунком №5Ф/ДМЗ від 08.02.2015р. за період з 11.03.2015р. по 23.03.2015р. у сумі 1880,67грн.;

за рахунком №7Ф/ДМЗ від 09.02.2015р. за період з 11.03.2015р. по 24.03.2015р. у сумі 478,40грн.;

за рахунком №8Ф/ДМЗ від 11.02.2015р. за період з 12.03.2015р. по 25.03.2015р. у сумі 37,10грн.;

за рахунком №11Ф/ДМЗ від 12.02.2015р. за період з 14.03.2015р. по 06.04.2015р. у сумі 3398,40грн.;

за рахунком №12Ф/ДМЗ від 13.02.2015р. за період з 14.03.2015р. по 25.03.2015р. у сумі 11,09грн.;

за рахунком №20Ф/ДМЗ від 27.02.2015р. за період з 27.03.2015р. по 07.04.2015р. у сумі 40,69грн.;

за рахунком №21Ф/ДМЗ від 03.03.2015р. за період з 02.04.2015р. по 23.04.2015р. у сумі 1660,17грн.;

за рахунком №24Ф/ДМЗ від 24.03.2015р. за період з 15.04.2015р. по 23.04.2015р. у сумі 10,09грн.

Враховуючи обмеженість суду розміром позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних в розмірі 3895,51грн.

Крім 3% річних позивач просить стягнути пеню в розмірі 146223,05грн. Відповідно до ч.2 ст.217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Частиною 1 ст. 230 ГК України до штрафних санкцій віднесено господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст.611 ЦК України одним з правових наслідків порушення зобов'язання є сплата неустойки (штрафу, пені). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, задатком.

Пунктом 5.6.4 договору передбачено, що у разі затримки платежів понад встановлених цим договором строків замовник сплачує експедитору суму заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення платежів, 3% річних від простроченої суми, а також пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен прострочений день.

Перевіривши розрахунок пені, зроблений позивачем, судова колегія зазначає про помилковість визначення позивачем періоду нарахування, про який вже було зазначено судовою колегією. Зробивши власний розрахунок, судова колегія зазначає, що розмір пені становить 158772,38грн., в тому числі:

за рахунком №3/ДМЗ від 14.01.2015р. за період з 12.02.2015р. по 24.02.2015р. у сумі 2946,23грн.;

за рахунком №4/ДМЗ від 14.01.2015р. за період з 12.02.2015р. по 22.02.2015р. у сумі 5030,66грн.;

за рахунком №6/ДМЗ від 17.01.2015р. за період з 13.02.2015р. по 24.02.2015р. у сумі 279,76грн.;

за рахунком №9/ДМЗ від 21.01.2015р. за період з 13.02.2015р. по 24.02.2015р. у сумі 108,26грн.;

за рахунком №10/ДМЗ від 21.01.2015р. за період з 14.02.2015р. по 24.02.2015р. у сумі 62,19грн.;

за рахунком №11/ДМЗ від 23.01.2015р. за період з 17.02.2015р. по 22.02.2015р. у сумі 11,98грн.;

за рахунком №14/ДМЗ від 31.01.2015р. за період з 24.02.2015р. по 24.02.2015р. у сумі 0,91грн.;

за рахунком №5Ф/ДМЗ від 08.02.2015р. за період з 11.03.2015р. по 23.03.2015р. у сумі 37613,40грн.;

за рахунком №7Ф/ДМЗ від 09.02.2015р. за період з 11.03.2015р. по 24.03.2015р. у сумі 9567,96грн.;

за рахунком №8Ф/ДМЗ від 11.02.2015р. за період з 12.03.2015р. по 25.03.2015р. у сумі 742,00грн.;

за рахунком №11Ф/ДМЗ від 12.02.2015р. за період з 14.03.2015р. по 06.04.2015р. у сумі 67968,02грн.;

за рахунком №12Ф/ДМЗ від 13.02.2015р. за період з 14.03.2015р. по 25.03.2015р. у сумі 221,76грн.;

за рахунком №20Ф/ДМЗ від 27.02.2015р. за період з 27.03.2015р. по 07.04.2015р. у сумі 813,83грн.;

за рахунком №21Ф/ДМЗ від 03.03.2015р. за період з 02.04.2015р. по 23.04.2015р. у сумі 33203,63грн.;

за рахунком №24Ф/ДМЗ від 24.03.2015р. за період з 15.04.2015р. по 23.04.2015р. у сумі 201,79грн.

Враховуючи обмеженість суду розміром позовних вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня в розмірі 146223,05грн.

З урахуванням зазначеного, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Рішення господарського суду Донецької області від 03.03.2016р. (повний текст підписано 09.03.2016р.) у справі №905/3531/15 частково не відповідає чинному законодавству, а саме, в частині відмови у стягнення пені в розмірі 112072,73грн. та 3% річних в розмірі 2341,28 грн. В цій частині рішення господарського суду слід скасувати, позовні вимоги задовольнити. В решті рішення господарського суду залишити без змін.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційна компанія Енерготранс, м.Київ на рішення господарського суду Донецької області від 03.03.2016р. (повний текст підписано 09.03.2016р.) у справі №905/3531/15 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 03.03.2016р. (повний текст підписано 09.03.2016р.) у справі №905/3531/15 скасувати в частині відмови у стягнення пені в розмірі 112072,73грн. та 3% річних в розмірі 2341,28грн.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Викласти абзац 1, 2 резолютивної частини рішення наступним чином:

«Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційна компанія Енерготранс, м.Київ до Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод, м.Донецьк про стягнення 150118,56грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод (83062, місто Донецьк, вулиці І.Ткаченка, 122; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційна компанія Енерготранс (01133, місто Київ, вулиця Кутузова, 18/7; ) пеню в розмірі 146223,05грн., 3% річних в розмірі 3895,51грн., судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2251,78грн.»

В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 03.03.2016р. (повний текст підписано 09.03.2016р.) у справі №905/3531/15 залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Донецьксталь - металургійний завод (83062, місто Донецьк, вулиці І.Ткаченка, 122; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Транспортно-експедиційна компанія Енерготранс (01133, місто Київ, вулиця Кутузова, 18/7; ) судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 2476,96грн.

Доручити господарському суду Донецької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Судді О.А. Марченко

ОСОБА_3

Надруковано 6 прим:

1 позивачу;

2 відповідачу;

1 ГСДО;

1 до справи;

1 ДАГС.