ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 червня 2016 року Справа № 5015/3264/12

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Бакуліної С.В. (доповідач),
суддів: Грейц К.В., Поляк О.І.
розглянувши матеріали касаційної скарги Державного підприємства "Регіональні електричні мережі"
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 31.03.2016
у справі№ 5015/3264/12
господарського судуЛьвівської області
за позовомДержавного підприємства "Регіональні електричні мережі"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Мебель-Сервіс"
проЗобов'язання утриматися від продовження ремонтно-будівельних робіт по реконструкції споруди цеху і контори лабораторії за місцем знаходження: Львівська обл., м.Червоноград, вул.Промислова, 1, а також від заборони доступу працівників Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" до цих приміщень

ВСТАНОВИВ:

19.04.2016 подана касаційна скарга Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 31.03.2016 у справі № 5015/3264/12 не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (ч.2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України).

Так, стаття 4 Закону України "Про судовий збір" встановлює, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання касаційної скарги до господарського суду на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви і скарги (підпункт "5" пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до п.п.2 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції до 01.09.2015) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становила 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено у 2016 році мінімальну заробітну плату у місячному розмірі: з 1 січня - 1 378,00 грн.

В даній справі заявлено самостійну позовну вимогу немайнового характеру про зобов'язання утриматися від продовження ремонтно-будівельних робіт по реконструкції споруди цеху і контори лабораторії за місцем знаходження: Львівська обл., м.Червоноград, вул.Промислова, 1, а також від заборони доступу працівників Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" до цих приміщень. Скаржник оскаржує постанову в повному обсязі.

За подання касаційної скарги у даній справі судовий збір мало бути сплачено в сумі 1653,60 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 372 від 15.04.2016 скаржником сплачено судовий збір в сумі 128,76 грн (не доплачено 1 524,84 грн).

Пунктом 4 частини першої статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 86, 110, 111, пунктом 4 частини 1 статті 111-3 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Державного підприємства "Регіональні електричні мережі" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 31.03.2016 у справі № 5015/3264/12 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий-суддя С.Бакуліна
С у д д іК.Грейц О.Поляк