ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.05.2016 р. Справа№ 914/3804/14

За позовом ОСОБА_1, м. Київ

до відповідача-1 ОСОБА_2, с. Липники Пустомитівського району Львівської області

до відповідача-2 ОСОБА_3, м. Київ

до відповідача-3 ОСОБА_4, м. Київ

за участю у справі в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5, м.Київ

за участю у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_6, м.Київ

за участю у справі в якості третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_7, Німеччина

про: визнання частково недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав

та на виконання Постанови Львівського апеляційного господарського суду від 11.02.2016 року по справі № 914/3804/14, керуючись статтями 65, 86 ГПК України, суд

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Зусько І.С.

За участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача 1, 2: не зявилися;

від відповідача 3: ОСОБА_4; ОСОБА_8 (довіреність від 27.01.2016 року);

від третьої особи 1, 2: не зявилися;

від третьої особи 3: ОСОБА_9 (довіреність № 2188 від 12.09.2016 року).

Представнику відповідача та третьої особи 3 розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

24.05.2016 року через канцелярію суду супровідним листом (вх. № 21981/16) долучено заяву позивача про відвід судді Кидисюка Р.А.

Свою заяву заявник мотивує тим, що суддею Кидисюком Р.А. розглядалася справа №914/1334/13 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Старий Відень», Державного реєстратора Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10, реєстраційна служба Трускавецького МУЮ, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Старий Відень» удаваними правочинами, визнання права власності та зобовязання до вчинення дій.

Заявник зазначає, що спір у справі № 914/1334/13 так само, як і спір у справі №914/3804/14 стосується його корпоративних прав на Товариство з обмеженою відповідальністю «Старий Відень», а за результатами розгляду справи № 914/1334/13 суддею було прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, що обмежило заявника у правах на Товариство у звязку з чим, як зазначає заявник, між ним та суддею склалися неприязні стосунки, тому вважає, що у судді Кидисюка Р.А. склалася упереджена позиція щодо неналежності йому корпоративних прав на ТОВ «Старий Відень», зважаючи на що просить суд винести ухвалу про відвід судді Кидисюка Р.А. з мотивів його упередженості та необєктивності під час розгляду справи № 914/3804/14.

Для розгляду вказаної заяви, суд відповідно до ст.20 ГПК України вийшов в нарадчу кімнату.

Після виходу з нарадчої кімнати, суд оголосив ухвалу про відмову у задоволенні заяви про відвід судді Кидисюка Р.А. з огляду на наступне.

Право сторони на подання заяви про відвід судді є однією із гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до положень ст. 20 ГПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Як зазначив Пленум ВГС України в п.п. 1.2.1. п. 1.2. Постанови від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Положеннями п.п. 1.2.3. п. 1.2. згаданої вище Постанови встановлено, що задоволення заяви про відвід судді повинно обґрунтовуватися посиланням на обставини, про які йдеться в частині першій статті 20 ГПК, із зазначенням та поданням доказів, які їх підтверджують.

Відповідно до положень ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, всупереч вимогам закону, заявником не було представлено суду жодних допустимих та належних доказів в підтвердження можливості упередженого та необєктивного ставлення судді Кидисюка Р.А. до нього чи його представників, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість заявленої заяви.

Розгляд суддею Кидисюком Р.А. справи № 914/1334/13 за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Старий Відень», Державного реєстратора Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10, реєстраційна служба Трускавецького МУЮ, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю «Старий Відень» удаваними правочинами, визнання права власності та зобовязання до вчинення дій не може слугувати підставою для відводу судді в порядку ст. 20 ГПК України.

Інших законних та обґрунтованих підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, та обставин, що викликають сумнів у неупередженості судді у справі 914/3804/14, заявником не наведено.

Також суд звертає увагу, що склад суду у справі № 914/3804/134 визначено автоматизованою системою документообігу суду у повній відповідності до ст.21 ГПК України.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявник не навів належних доказів та обставин відводу, які б викликали сумнів у неупередженості судді Кидисюка Р.А. в розумінні приписів ст.20 ГПК України, та слугували б підставою для задоволення заяви про відвід судді.

Таким чином, суд, оцінивши викладені у заяві відповідача доводи, дійшов до висновку, що вони не відповідають вимогам статті 20 Господарського процесуального кодексу України та не можуть бути підставою для задоволення клопотання про відвід судді.

Крім того, будь-які інші обставини, які б давали підстави для сумніву в неупередженості судді, під час розгляду поданої заяви не встановлені.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 24.05.2016 про відвід судді Кидисюка Р.А. у справі №914/3804/14 відмовити.

Суддя Кидисюк Р.А