ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.05.16р. Справа № 904/1668/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КСК-Автоматизація", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 12.05.2016 року, представник;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 14-187 юр. від 19.04.2016 року, представник; ОСОБА_3, дов. № 14-183 юр. від 19.04.2016 року, представник;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "КСК-Автоматизація", м. Київ звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", м. Кривий Ріг про стягнення інфляційних в розмірі 49020,27 грн., 3% річних в розмірі 1109,80 грн. та збитків у вигляді неодержаного прибутку в розмірі 78602,55 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за Договором №/2912 від 19.08.2013року в частині своєчасного розрахунку, внаслідок чого позивач нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні, 3% річних та збитки у вигляді неодержаного прибутку..

Відповідачем надав відзив на позов, в задоволенні позовних вимог просить відмовити з посиланням на те, що позивачем в порушення п. 4.1. договору не надано своєчасно та в повному обсязі документів на оплати, а відтак відсутні підстави для оплати.

17.05.2016 року позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, з урахуванням якої останній просить стягнути з відповідача інфляційні в розмірі 31 701,73 грн., 3% річних в розмірі 1085,67 грн. та збитки у формі упущеної вигоди в розмірі 78602,55 грн.

В судових засіданнях оголошувались перерви з 19.04.2016 року до 11.05.2016 року, з 10.05.2016 року до 17.05.2016 року, з 17.05.2016 року до 30.05.2016 року.

Ухвалою господарського суду від 11.05.2016 року строку розгляду вирішення спору продовжено до 30.05.2016 року.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

У порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 30.05.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між Позивачем (далі- Підрядник) та Відповідачем (далі-Замовник) укладений договір №/2912 від 19.08.2013 року (далі-договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, підрядник у межах договірної ціни виконує власними і залученими силами (по узгодженню із замовником) роботи на обєкті "ОСОБА_4 Система контролю та автоматичного регулювання технологічними параметрами, сигналізації та захисту казана ДЕ 10/14." У повному обсязі основних та супутніх робіт згідно із відомістю обсягів робіт.

Відповідно до п. 2.1 договору, договірна ціна робіт, доручених для виконання підряднику, розрахована на рівні конкурсної пропозиції підрядника та є незмінною і складає 600 000,00грн. з ПДВ.

Укладений між сторонами договір №/2912 від 19.08.2013 містить елементи не тільки договору підряду, а й договору поставки. Відповідно до ч.2 ст.628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 193 ГК України, визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач здійснив поставку обладнання, що підтверджується актом передачі обладнання №1 від 23.12.2014 року та видатковою накладною №79 від 23.12.2014 року, які містяться в матеріалах справи.

Згідно п.4.1 договору замовник здійснює щомісяця проміжні перерахування грошових коштів протягом 45 календарних днів після підписання замовником повного пакету документів на оплату: 90 відсотків від фактично виконаних робіт на підставі довідки (форма КБ-3); 10 відсотків від фактично виконаних робіт замовник сплачує підряднику протягом 45-ти діб після повного виконання обємів робіт за цим договором та підписання акту готовності обєкту до експлуатації. Остаточний термін передачі повного пакета документів - 20 число звітного місяця.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Однак, відповідач порушив умови договору, і несвоєчасно оплатив вартість виконаних робіт та вартість отриманого товару.

За загальним правилом, встановленим ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку із цим, позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3 % річних за актом №1 від 23.12.2014 року в розмірі 1085,67 грн. за період з 07.02.2015 року по 24.03.2015 року.

Розрахунок 3% річних наданий позивачем, відповідає чинному законодавству України, дійсним обставинам справи, не містить арифметичних помилок.

Також позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційні збитки в розмірі 31 701,73 грн. за березень 2015 року, перевіривши розрахунок яких, господарський суд вбачає за можливе позовні вимоги в цій частині задовольнити.

Крім штрафних санкцій позивач просить стягнути з відповідача збитки у формі неодержаного прибутку, тобто втрачена вигода, яку він міг би реально одержати в розмірі 78602,55 грн.

У відповідності до положень ст.22 Цивільного кодексу України збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч.2 ст.224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Частиною 1 ст.614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 4 ст.623 Цивільного кодексу України, при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

В оглядовому листі ВГСУ від 14.01.14 № 01-06/20/2014 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків» визначено, що зі змісту статей 614, 623 ЦК України та статті 226 ГК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобов'язання; 2) збитки; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

У вирішенні спорів про відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди суди повинні дослідити, чи могли такі збитки бути реально понесені кредитором та чи вживав кредитор заходів щодо їх відшкодування. Позивач повинен довести також, що він міг і повинен був отримати визначені доходи, і тільки неправомірні дії відповідача стали єдиною і достатньою причиною, яка позбавила його можливості отримати прибуток.

Отже, якщо кредитор не вжив достатніх заходів направлених на запобігання виникнення збитків чи зменшення збитків то шкода з боржника не стягується, про що вказано в ряді судових рішень, зокрема: в постанові Вищого господарського суду України від 23.09.15 у справі №910/24267/14, в постанові Вищого господарського суду України від 31.07.06 у справі №28/9-06 (ухвалою Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 21.09.06 відмовлено у порушенні провадження з перегляду вказаної постанови).

Отже, в позовній заяві Позивач зазначає, що Замовник не надав Підряднику будівельний майданчик, чим завдав останньому збитки у формі неодержаного прибутку - втраченої вигоди, яку Позивач міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене.

Так, в матеріалах справи містяться Додаткові угоди №№1,2 від 21.07.2014, 22.10.2014, до Договору, відповідно до яких строк дії Договору було продовжено за підсумком - до 31.12.15. Даний факт свідчить про наявність об'єктивних обставин, які зумовили відстрочення виконання зобов'язань за Договором. При цьому, очевидно, що Додаткові угоди підписані за узгодженням обох Сторін, тож Виконавець міг передбачити, що фронт робіт йому буде надано після усунення відповідних обставин і своїми діями щодо фактично погодився на такі умови.

До матеріалів справи не надані докази, що Позивач вживав будь-яких заходів задля запобігання виникнення чи зменшення збитків, що були спричинені йому Відповідачем, зокрема, до Замовника не надходило листів чи іншої кореспонденції, з якої вбачався б намір Виконавця якнайшвидше приступити до фронту виконання робіт, або запитів щодо строків надання йому будівельного майданчику.

В силу положень ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, а обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, позивачем не доведено отримання ним збитків в установленому законом порядку, тому в частині стягнення збитків в розмірі 78 602,55 грн. - слід відмовити.

Щодо посилань відповідача на ненадання позивачем повного пакету документів, у зв'язку з чим, на його думку не настав строк оплати слід зазначити наступне.

Статтею 538 ЦК України передбачено, у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Відповідно до ст. 666 ЦК України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Судом вважається недоведеним з боку відповідача факт ненадання документів передбачених п. 4.1 договору, оскільки окремий порядок фіксації передачі таких документів умовами договору не передбачений, строк для їх направлення не встановлений. Слід зазначити, що відповідач не звертався з листами або претензіями до позивача з приводу ненадання відповідних документів, а відтак господарський суд вважає, що такі документи були передані разом із товаром. Також слід зазначити, що відповідач не відмовився від договору та не повернув позивачу товар.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на Відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 4, 25, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85, 115-116 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "АРСЕЛОРМІТТАЛ КРИВИЙ РІГ" (50095, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Орджонікідзе,1 код 24432974) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "КСК - АВТОМАТИЗАЦІЯ" (02660, м. Київ, вул. М. Раскової,4б, код 24085171) 3 % річних в розмірі 1085,67 грн., інфляційних втрат в розмірі 31701,73 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 491,81 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.06.16.

Суддя ОСОБА_5