номер провадження справи 10/36/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2016 Справа № 908/939/16

Суддя Алейникова Т.Г., розглянувши матеріали

за позовом: Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, м. Запоріжжя

до відповідача: Комунального підприємства Камелія, с. Балкове, Токмацький р-н, Запорізька обл.

про стягнення 42 538, 35грн.

суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_1, на підставі довіреності № 1194/12 від 06.04.2016 р.;

від відповідача ОСОБА_2, - директор, на підставі рішення № 23 від 11.06.2012 р.

ОСОБА_3, на підставі доручення від 06.06.2016 р.

Розглядається позовна заява Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, м. Запоріжжя до Комунального підприємства Камелія, с. Балкове, Токмацький район, Запорізька область про стягнення заборгованості в розмірі 42 538, 35грн.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., протоколом автоматичного розподілу справи між суддями від 11.04.2016 р., справу 908/939/16 передано на розгляд судді Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.04.2016 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/939/16, якій присвоєно номер провадження 10/36/16, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 16.05.2016 р.

Представник позивача у судовому засіданні 16.05.2016 р. підтримав вимоги викладені в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні 16.05.2016 р. проти позову заперечував, до суду надав письмовий відзив в якому просить суд відмовити в задоволенні позову.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Судом було оголошу перерву в судовому засіданні на 06.06.2016 р. о 09-15 год.

Представник позивача у судовому засіданні 06.06.2016 р. підтримав вимоги викладені в позовній заяві та надав до суду заперечення на відзив. Відповідач у судовому засіданні 06.06.2016 р. проти позову заперечував.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За клопотанням представників сторін судовий процес ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

У судовому засіданні 06.06.2016 р., розгляд справи був закінчений, в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Державна екологічна інспекція у Запорізькій області (далі - Інспекція) відповідно до Положення про державну екологічну інспекцію у Запорізькій області, затвердженого Наказом Державної екологічної інспекції України від 12.12.2011 №136, здійснює державний контроль за додержанням вимог законодавства про екологічну та радіаційну безпеку, про використання та охорону земель, про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів, про охорону атмосферного повітря, про охорону, захист, використання та відтворення лісів, законодавства щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов та інше.

У період з 05.12.2013 р. по 09.12.2013 року Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області проводилась планова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства Комунального підприємства «Камелія» (далі-Відповідач). Перевіркою встановлено, що в період з 01.01.2013 р. по 24.04.2013 р. відповідач здійснював забір води з підземного водоносного горизонту - артезіанських свердловин № 11 (реєстраційний № 3352, розташована у с. Балкове Токмацького району Запорізької області) та № 1979 рэ (реєстраційний №7079, розташована у с.Світле Токмацького району Запорізької області) без дозволу на спеціальне водокористування , що є порушенням вимог ст.ст. 44, 49 Водного Кодексу України. За вказаний період було забрано 2 977 м3 води згідно довідки Відповідача від 10.12.2013 р. № 22.

На підставі довідки Відповідача від 10.12.2013 р. № 22 про кількість забраної води - 2 977 м3, та згідно з «Методикою розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів», затвердженою Наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389 з подальшими змінами, сума збитків, заподіяних державі відповідачем за період з 01.01.2013 р. по 24.04.2013 р., становить 42 538, 35 грн.

13 грудня 2013 року Відповідачу була направлена претензія № 3826/03, в якій було запропоновано сплатити заподіяну шкоду в добровільному порядку. Проте, відповідь на претензію Відповідачем не надано, заподіяну шкоду в добровільному порядку не сплачено.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу.

Відповідно до ст. 48 Водного кодексу України під спеціальним водокористуванням розуміється забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб.

Відповідно до ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, до суду надав письмові заперечення та просив суд в задоволенні позову відмовити повністю.

В своїх запереченнях відповідач зазначає, що на адресу КП «Камелія» 24.12.2012 р. року вих.№ 03/03-214 від Державної служби геології та надр України КП «Південукргеологія» Білозірської комплексної геологічної експедиції було отримано наступну відповідь, що з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. № 991 «Про внесення змін до деяких постанов КМ України» внесені зміни до Порядку погодження та видачі дозволів на спеціальне водокористування, затвердженого постановою КМ України від 13 березня 2002 р. № 331, до отримання офіційного роз'яснення з боку державної служби геології та надр України щодо правових повноважень КП «Південукргеологія» в даному питанні, Білозірська КГЕ призупинила прийом та розгляд матеріалів спеціального водокористування з метою видачі погодження умов спецводокористування ( розпорядження № 03/03-104 від 19.11.2012р.).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Кодексу України про надра, землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, а також підземні води (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування підземних вод із кожного з водозаборів не перевищує 300 кубічних метрів на добу

Комунальне підприємство «Камелія «Балківської сільської ради вказує про те, що водопровідна мережа та свердловини є комунальною власністю територіальної громади сільської ради та закріплені за комунальним підприємством на праві повного господарського відання для забезпечення населення сільської ради водою. Дана позиція підтверджується актом прийому-передачі від 21.01.2003 р., в якому зазначено, що наружні водопровідні мережі та свердловини призначені для забезпечення населення сільської ради водою.

Згідно рішень сесій сільської ради під свердловинами закріплені земельні ділянки, що згідно з ч 1 ст.23 Кодексу України про надра землевласники і землекористувачі в межах наданих їм земельних ділянок мають право без спеціальних дозволів та гірничого відводу видобувати для своїх господарських і побутових потреб корисні копалини місцевого значення і торф загальною глибиною розробки до двох метрів, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу, та використовувати надра для господарських і побутових потреб.

Фактично КП « КАМЕЛІЯ « за період з 01. 01. 2013 р. по 24.04.2013 р. було піднято 2977 м. куб . води для водопостачання населення , тобто 26, 11 м. куб води на добу, що не перевищує межі водокористування, встановлені Кодексом України про надра, та не порушує умов водокористування, встановлених у Дозволі на спеціальне водокористування, заподіяння збитків відсутнє.

Разом з тим, з виданого Дозволу» Укр 6290/Зап від 24.04.2013 р. дозволяється використання з підземних джерел - ліміт - 85,972 м. куб, на добу.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується із положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, м. Запоріжжя до Комунального підприємства Камелія, с. Балкове, Токмацький район, Запорізька область про стягнення заборгованості в розмірі 42 538, 35грн.

Відповідно до ч.2 ст.20 ГК України, кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; іншими способами, передбаченими законом.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що матеріали справи не містять обґрунтованих докази для задоволення позовних вимог.

Обставини, викладені у справі позивачем не були підтверджені належними доказами.

Заперечення відповідача суд до уваги приймає, так як вони знайшли своє нормативне та документальне підтвердження.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається повністю на позивача, внаслідок неправильних дій якого виник спір у суді.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 82, 84, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Державної екологічної інспекції у Запорізькій області, м. Запоріжжя до Комунального підприємства Камелія, с. Балкове, Токмацький район, Запорізька область про стягнення заборгованості в розмірі 42 538, 35грн. відмовити.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 08.06.2016 р.