РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016Справа №910/5450/16
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О. розглянувши справу за позовом ПрАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" до Моторно (транспортного) страхового бюро України про стягнення 5 664,17 грн., за участю представників позивача - ОСОБА_1, довіреність №0115-336 від 30.12.2015 року, відповідача - ОСОБА_2, довіреність №137 від 28.12.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення 5 664,17 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані п. 41.1 ("а") ст. 41 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 28.03.2016 року порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду на 20.04.2016 року.

06.04.2016 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву в якому він просив суд відмовити в задоволенні позову.

20.04.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву на 18.05.2016 року.

22.04.2016 року відповідачем через канцелярію суду надано додаткові пояснення у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.05.2014 року між позивачем (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) укладено договір страхування наземного транспорту № 28-1505-14-00087, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням ТЗ (об'єкт страхування).

Об'єктом договору страхування є транспортний засіб «Тайота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

Відповідно до довідки від 23.06.2014 року № 9402682 про дорожньо-транспортну пригоду, 20.06.2014 року о 14 год. 15 хв. на проспекті Шевченко в м. Одесі сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Тайота», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням власника ОСОБА_3 та транспортного засобу «Мазда», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4, внаслідок порушення останнім п.13.1 Правил дорожнього руху.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 08.07.2014 року №520/7941/14-п винним у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, за участю зазначених вище транспортних засобів визнано ОСОБА_4.

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України "Про страхування" страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Частиною 2 ст.1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ч.1 ст.25 Закону України "Про страхування").

26.06.2014 року позивачем складено страховий акт № ПСКА-4286 за договором страхування, відповідно до якого подія, що сталась 20.06.2014 року була кваліфікована як страховий випадок та прийнято рішення про виплату страхувальнику, ОСОБА_3, страхового відшкодування в сумі 5 664,17 грн.

26.06.2014 року позивач сплатив ОСОБА_3 страхове відшкодування в сумі 5 664,17 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням від 26.06.2014 року №15393.

За змістом ст.27 Закону України "Про страхування", ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Зібраними у справі матеріалами встановлено, що цивільно - правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП застрахована не була.

Взаємовідносини між сторонами у справі, у даному випадку, регулюються Законом.

Пунктом 39.1 ст.39 Закону визначено, що відповідач є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п.п. "а" п.41.1 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Статтею 36 Закону передбачено порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування регламентної виплати страховиком та порядок її виплати.

Згідно з п.36.4 ст.36 Закону виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Враховуючи те, що п.36.4 ст.36 Закону містить обмеження щодо регламентних виплат зазначених в п.п. "а. п.41.1 ст. 41 Закону, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України №910/25638/15 від 31.03.2016 року.

За таких обставин, в позові про стягнення з відповідача 5 664,17 грн. страхового відшкодування слід відмовити.

Судові витрати відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 23.05.2016 року.

Суддя С.О. Чебикіна