ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 травня 2016 року Справа № 916/2532/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів: Татькова В.І. - головуючого (доповідача), Губенко Н.М., Плюшка І.А..,

розглянувши касаційну скаргуОдеської митниці Державної фіскальної служби України
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 06.04.2016 р.
та на рішеннягосподарського суду Одеської області від 23.11.2015 р.
у справі№ 916/2532/15 господарського суду Одеської області
за позовомДержавного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Ізмаїльської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (Адміністрація Ізмаїльського морського порту)
доОдеської митниці Державної фіскальної служби України
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області
простягнення 2 905,66 грн.

ВСТАНОВИВ :

Одеська митниця Державної фіскальної служби України звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 06.04.2016 р. та на рішення господарського суду Одеської області від 23.11.2015 р. у справі № 916/2532/15. Разом з касаційною скаргою скаржником подано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Розмір та порядок сплати судового збору визначений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011 р.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі; суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Звертаючись з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, скаржник просить суд відстрочити сплату судового збору, посилаючись на те, що Одеська митниця ДФС є органом доходів і зборів та органом державної влади.

Крім того, скаржник зазначає, що до Одеської митниці ДФС надійшли листи Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області "Про надходження документів щодо безспірного стягнення", якими повідомлено, про те, що згідно з вимогами Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 на період виконання зазначеного у листі виконавчого документу орган Казначейства здійснює проведення платежів за платіжними дорученнями боржника лише за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України.

Станом на теперішній час, у зв'язку з виконанням виконавчих листів Одеського окружного адміністративного суду, органи Казначейства здійснюють проведення платежів за платіжними дорученнями Одеської митниці ДФС лише за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України (до яких не відносяться видатки на сплату судового збору), а отже, заблокована робота Одеської митниці ДФС, пов'язана зі здійсненням розрахунків з Державним бюджетом України, підприємствами, іншими юридичними та фізичними особами, в тому числі зі здійсненням видатків на сплату судового збору.

Таким чином, у зв'язку з арештом рахунків Одеської митниці ДФС та блокуванням розрахунків Одеської митниці ДФС, митниця не має можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на вищезазначене рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відстрочення сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується враховуючи майновий стан сторони, в свою чергу, скаржником не надано належних доказів, які підтверджували б підстави відстрочення сплати судового збору та з поданої заяви не вбачається, що скаржник зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду касаційної скарги, відтак заява про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

У зв'язку з вище зазначеними обставинами, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Керуючись ст. ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Одеської митниці Державної фіскальної служби України про відстрочення сплати судового збору залишити без задоволення.

Касаційну скаргу Одеської митниці Державної фіскальної служби України та додані до неї документи повернути заявнику.

Матеріали справи № 916/2532/15 повернути до господарського суду Одеської області.

Головуючий суддя (доповідач) В.І. Татьков

Суддя Н.М. Губенко

Суддя І.А. Плюшко