ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2016 року Справа № 904/3845/13

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є.

при секретарі судового засідання: Крицькій Я.Б.

за участю представників сторін:

від позивача: провідний юрисконсульт юридичної групи відділу з правового забезпечення діяльності центрів обслуговування клієнтів департаменту з правового забезпечення продаж ОСОБА_1, довіреність № 357/1001 від 01.09.2015 року

від відповідача: представник ОСОБА_2, довіреність № б/н від 04.01.2016 року; представник ОСОБА_3, довіреність № б/н від 04.01.2016 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2016 року у справі № 904/3845/13

за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" в особі структурної одиниці "Дніпропетровських міських електричних мереж", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ратибор-Сервіс", м. Дніпропетровськ

про стягнення 249 525, 78 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" в особі структурної одиниці "Дніпропетровських міських електричних мереж" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ратибор-Сервіс" яким, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, яка надійшла до господарського суду 21.12.2015 року (а.с. 20, т. 5), просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ратибор-Сервіс" на свою користь:

заборгованість за спожиту активну електричну енергію у сумі 132 449, 09 грн.;

заборгованість за спожиту реактивну електричну енергію у сумі 28 273, 66 грн.;

заборгованість за перевищення договірної величини споживання електричної енергії у сумі 84 407, 62 грн.;

пеню на суму заборгованості за активну електроенергію - 1 114, 97 грн.;

інфляційні на суму заборгованості за активну електроенергію - 109, 91 грн.;

3% річних на суму заборгованості за активну електроенергію - 1 972, 14 грн.;

пеню на суму заборгованості за реактивну електроенергію - 571, 21 грн.;

інфляційні на суму заборгованості за реактивну електроенергію - 20, 37 грн.;

3% річних на суму заборгованості за реактивну електроенергію - 606, 81 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2016 року у справі № 904/3845/13 (суддя Євстигнеєва Н.М.) в задоволенні позовних вимог відмовлено; витрати, повязані зі сплатою судового збору, віднесено на позивача.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що у межах справи № 904/5447/13, у якій вирішено спір за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ратибор-Сервіс" до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" в особі Дніпропетровських міських електричних мереж про визнання недійсним договору про постачання електричної енергії № 6123 від 02.04.2007 року, висновком судової електротехнічної експертизи № 9041, складеним 21.01.2014 року, встановлено, що електрична енергія, яка надходить у мережі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ратибор-Сервіс", перетворюється та розподіляється між субспоживачами пропорційно до їхніх потреб; для власних потреб електрична енергія власником мереж та будівлі розподільної трансформаторної підстанції - Товариством з обмеженою відповідальністю "Ратибор-Сервіс" не споживається. З огляду на відсутність доказів споживання Товариством з обмеженою відповідальністю "Ратибор-Сервіс", як власником будівлі розподільної трансформаторної підстанції літ. А-1, загальною площею 115, 6 кв.м, електричної енергії для власних потреб, позовні вимоги суд вважав необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Також, місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що складаючи та підписуючи акти про використану електричну енергію за спірний період, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ратибор-Сервіс" помилково зазначило витрати при передачі електричної енергії мережами ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" як споживання на власні потреби підстанції; з метою усунення виявленої невідповідності відповідач неодноразово звертався до позивача з проханням виключити з актів про використання електричної енергії технологічних витрат, однак відповіді на свої звернення не отримав. Стосовно висновків судово - економічної експертизи № 689/690-15 від 19.11.2015 року суд зазначив, що при проведенні судової експертизи експертом досліджувалися надані первинні документи, у тому числі і акти про використану електричну енергію, однак, як було встановлено судом при розгляді справи № 904/5447/13, електрична енергія, яка надходить у мережі відповідача перетворюється та розподіляється між субспоживачами пропорційно до їхніх потреб, а для власних потреб електрична енергія власником мереж - відповідачем не споживається.

Не погодившись з рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті рішення у справі норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати це рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач зазначає, що 02.04.2007 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про постачання електричної енергії № 6123. Пунктом 2.3.3 договору передбачено, що споживач зобов'язується оплачувати постачальнику вартість електричної енергії відповідно до Додатку № 3 "Порядок розрахунків", який є невідємною частиною договору. Відповідно до пункту 4.2 Правил користування електричною енергією відомості про обсяги очікуваного споживання електричної енергії в наступному році з помісячним або поквартальним розподілом подаються споживачами постачальнику електричної енергії за регульованим тарифом у термін, обумовлений договором. Відтак, за доводами позивача, єдиним документом, котрий обумовлює порядок оплати отриманої споживачем електричної енергії, є договір, згідно з яким відповідач зобов'язаний сплачувати об'єм спожитої електричної енергії постачальнику для власних потреб підстанції відповідно до Додатку № 1 "Обсяги постачання електричної енергії споживачу". Позивач посилається на ті обставини, що відповідачем було заявлено обсяги споживання електричної енергії для власних потреб підстанції, а саме: на 2011 рік в обємі 12 000 кВт/год, на 2012 рік в обємі 12 000 кВт/год та на 2013 рік в обємі 12 000 кВт/год, які були погоджені щорічно між сторонами за договором. Пунктом 7.6 договору передбачено, що на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов Додатка № 5 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" оформлюються документи, зокрема Акт про використану електричну енергію. Отже, протягом 2011 - 2013 років відповідачем щомісяця надавалися позивачу ОСОБА_4 про використану електричну енергію про обсяги використаної електричної енергії відповідачем та його субспоживачами, які були підписані відповідачем та скріплені печаткою без зауважень, що, на думку позивача, є підтвердженням саме факту споживання електричної енергії на власні потреби підстанції відповідача. Також, позивач зазначає, що відповідно до умов договору та Правил він надавав відповідачу рахунки (які маються в матеріалах справи) для оплати спожитої електричної енергії на власні потреби підстанції. Однак, рахунки, які були отримані відповідачем до березня 2011 року, сплачені ним в повному обсязі, а з березня 2011 року відповідач припинив здійснювати оплату за спожиту електричну енергію, у звязку з чим у відповідача виникла відповідна заборгованість, що є порушення умов договору та законодавства у сфері енергетики України. Окрім того, за доводами позивача, відповідачем була здійснена оплата за спожиту електричну енергію: 09.08.2011 року на суму 368, 00 грн. та 27.10.2011 року на суму 500, 00 грн. За таких обставин, позивач вважає, що відповідач своїми оплатами за спожиту електричну енергію підтверджував факт споживання електричної енергії на власні потреби підстанції. Позивач зазначає, що якщо на думку відповідача у нього відсутнє споживання електричної енергії на власні потреби підстанції, то він повинен був скористатися своїм правом щодо внесення змін до договору про припинення йому постачання електричної енергії або обмежити власне споживання електроенергії відповідно до умов договору та законодавства у сфері енергетики України. За твердженням позивача, у рішенні господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/5447/13, яке залишене без змін постановами апеляційної та касаційної інстанцій, встановлено висновком судової електротехнічної експертизи № 9041, що при передачі електричної енергії в мережах ТОВ "Ратибор-Сервіс" виникають технологічні витрати, які складаються з суми втрат електричної енергії в елементах мереж, а саме кабельних лініях і трансформаторах, та витрат електричної енергії на власні потреби підстанцій. Тобто, висновком експерта встановлено, що у відповідача було споживання електричної енергії на власні потреби підстанції. Позивач зазначає, що у розумінні п. 1.2 Правил та пункту 3.1 розділу 3 Правил технічної експлуатації електроустановок споживача споживачем електричної енергії є юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору. Отже, з викладеного слідує, що у відповідача, як власника електроустановки (трансформаторної підстанції), був факт споживання електричної енергії для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору. Крім того, висновком судово-економічної експертизи № 689/690-15 від 19.11.2015 року було підтверджено обсяг електричної енергії, спожитої відповідачем за період з березня 2011 року по грудень 2013 року, проте цьому висновку експерта не надано належну оцінку судом першої інстанції.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, як і позивач, посилається на укладення між ним та позивачем договору про постачання електричної енергії від 02 квітня 2007 року № 6123, зазначає, що відповідно до акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності відповідачу належить трансформаторна підстанція РП-ТП-65 та кабельна лінія 2КЛ-10кВ. Трансформаторна підстанція РП-ТП-65 та кабельна лінія 2КЛ-10кВ використовуються для передачі електричної енергії споживачам, які підключені до мереж відповідача. За доводами відповідача, відповідач електричну енергію для власного споживання не отримує; вся електрична енергія, яка надходить у мережі відповідача, перетворюється та розподіляється між усіма субспоживачами пропорційно до їхніх потреб. Оскільки відповідач не використовує електричну енергію для власних потреб, а лише здійснює транзит електричної енергії, товариство відповідача є лише власником електричних мереж, а не споживачем, а тому правові підстави для укладання договору про постачання електричної енергії, відповідно до п. 1.6. Правил користування електричною енергією, відсутні, і починаючи з 01.01.2014 року договір про постачання електричної енергії між сторонами не укладено. Посилаючись на п. 6.26. Правил користування електричною енергією, відповідач зазначає, що величина технологічних втрат електричної енергії в технологічних електричних мережах споживача, що пов'язані з передачею електричної енергії в електричні мережі інших суб'єктів господарювання, визначається цим споживачем або за домовленістю електропередавальною організацією розрахунковим шляхом відповідно до однолінійної схеми електропостачання. Погоджений електропередавальною організацією порядок розрахунків цієї величини та її значення зазначається у відповідних договорах. Згідно з п. 6.27. Правил користування електричною енергією розрахунок обсягу технологічних втрат електричної енергії в мережах споживача (основного споживача) здійснюється відповідно до методичних рекомендацій, затверджених центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління в електроенергетиці. За визначенням п. 6.28. Правил користування електричною енергією технологічні втрати електричної енергії в мережах споживача розподіляються між суб'єктами господарювання пропорційно обсягу переданої цими мережами належної електричної енергії відповідним суб'єктам господарювання, включаючи споживача-власника цих мереж. У відповідності з п. 5.1 Методичних рекомендацій визначення технологічних витрат електричної енергії в трансформаторах і лініях електропередавання втрати електричної енергії в електричній мережі (елементах електричної мережі) визначаються за результатами вимірювань як різниця обсягів електричної енергії, обчислених за одночасно знятими показами лічильників, встановлених на вході і виході електричної мережі (елементів електричної мережі). При цьому, за твердженням відповідача, розрахункові засоби обліку електроенергії, що поступає в мережу відповідача, знаходяться на межі балансової належності, тобто розмір втрат відповідно до п. 5.1 рекомендацій можливо розраховувати як різницю показань лічильників ТОВ "Ратибор-Сервіс". Отже, оскільки у відповідача відсутні будь-які електроустановки для власного споживання, то різниця показань лічильників ТОВ "Ратибор-Сервіс" показує розмір втрат, що пов'язані з передачею електричної енергії. Окрім наведеного, як вважає відповідач, відсутність власного споживання електричної енергії відповідачем підтверджується рішенням Вищого господарського суду України від 15 липня 2014 року по справі № 904/5447/13.

У судовому засіданні з розгляду апеляційної скарги у даній справі 11.04.2016 року оголошено перерву на 16.05.2016 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги та відкладено розгляд апеляційної скарги на 30.05.2016 року.

У судовому засіданні 30.05.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 145 від 22.01.2007 року оформлено право приватної власності з видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно Товариству з обмеженою відповідальністю "Ратибор-Сервіс" на будівлю розподільної трансформаторної підстанції літ. А-1, загальною площею 115, 6 кв.м за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Обручева, 5, яке зареєстровано у встановленому порядку 30.01.2007 року (а.с. 210, 212, 213 т. 1).

02.04.2007 року Відкрите акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", яке змінило найменування на Публічне акціонерне товариство "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", в подальшому перейменоване у Публічне акціонерне товариство "ДТЕК "Дніпрообленерго", що підтверджується його статутом, державну реєстрацію змін до установчих документів проведено 26.06.2012 року (а.с. 139-141, т. 5) (постачальник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Ратибор-Сервіс" (споживач) уклали договір про постачання електричної енергії № 6123 (а.с. 143-147, т. 5) (далі Договір), відповідно до умов якого (розділ 1.) постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 2000 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно листа позивача від 11.03.2011 року, вих. № 00237/675, (а.с. 170, т. 5), адресованого відповідачу, номер Договору № 6123 від 02.04.2007 року змінено на № 058143.

Розділом 1. Договору передбачено, що точка (точки) продажу електричної енергії визначається (визначаються) за додатком "Загальна схема електропостачання", який є невід'ємною частиною даного Договору.

Відповідно до п.п. 9.8., 9.8.1. Договору цей Договір набирає чинності з дня його підписання. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

За умовами Договору (п. 2.2.2.) постачальник зобовязується постачати споживачу електроенергію як різновид товару:

1) в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, та з урахуванням умов розділу 6 цього Договору за додатком "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачам";

2) згідно з категорією струмоприймачів споживача відповідно до Правил улаштування електроустаткування (ПУЕ) та гарантованого рівня надійності електропостачання схем електропостачання, визначених додатком "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін";

3) із дотриманням граничних показників якості електричної енергії;

4) забезпечити отримання споживачем електричної енергії в межах дозволеної потужності 1 000 кВт.

Додатком № 1 до Договору є узгоджені сторонами "Обсяги постачання електричної енергії споживачу", якими визначений обсяг споживання електричної енергії, що постачається:

у 2011 році: січень 25 тис. кВт*г, лютий 20 тис. кВт*г, березень 20 тис. кВт*г, квітень 15 тис. кВт*г, травень 15 тис. кВт*г, червень 15 тис. кВт*г, липень 15 тис. кВт*г, серпень 15 тис. кВт*г, вересень 20 тис. кВт*г, жовтень 20 тис. кВт*г, листопад 20 тис. кВт*г, грудень 25 тис. кВт*г; загальний обсяг споживання за рік 225 тис. кВт*г. (а.с. 153, т. 5);

у 2012 році: січень - 1,0 тис. кВт*г, лютий - 1,0 тис. кВт*г, березень - 1,0 тис. кВт*г, квітень - 1,0 тис. кВт*г, травень - 1,0 тис. кВт*г, червень - 1,0 тис. кВт*г, липень - 1,0 тис. кВт*г, серпень - 1,0 тис. кВт*г, вересень - 1,0 тис. кВт*г, жовтень - 1,0 тис. кВт*г, листопад - 1,0 тис. кВт*г, грудень - 1,0 тис. кВт*г; загальний обсяг споживання за рік 12, 0 тис. кВт*г (а.с. 23, т. 1; а.с. 154, т. 5);

у 2013 році: січень - 1,0 тис. кВт*г, лютий - 1,0 тис. кВт*г, березень - 1,0 тис. кВт*г, квітень - 1,0 тис. кВт*г, травень - 1,0 тис. кВт*г, червень - 1,0 тис. кВт*г, липень - 1,0 тис. кВт*г, серпень - 1,0 тис. кВт*г, вересень - 1,0 тис. кВт*г, жовтень - 1,0 тис. кВт*г, листопад - 1,0 тис. кВт*г, грудень - 1,0 тис. кВт*г; загальний обсяг споживання за рік 12, 0 тис. кВт*г (а.с. 26, т. 1; а.с. 155, т. 5).

Умови щодо обліку електричної енергії та порядку розрахунків наведені у розділі 7 Договору.

Так, сторони домовились, що облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. Для розрахункового обліку електричної енергії мають використовуватися засоби обліку, внесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, допущені до застосування в Україні та погоджені постачальником. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не враховуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником згідно з вимогами додатка "Порядок розрахунків" (п. 7.1. Договору).

У разі встановлення розрахункових засобів обліку не на межі балансової належності електричних мереж постачальника (електропередавальної організації) та споживача обсяг спожитої електроенергії визначається шляхом збільшення (зменшення) обсягів електричної енергії за показами розрахункових засобів обліку на величину обсягу розрахункових втрат електроенергії на ділянці електричної мережі (з урахуванням трансформаторів) від межі балансової належності до місця встановлення розрахункових засобів обліку. Розрахунки втрат виконуються власником зазначеної ділянки електромережі відповідно до Методики по визначенню втрат електроенергії, яка затверджується Мінпаливенерго України, та оформлюються Додатком "Розрахунок втрат електричної енергії в мережах споживача". Постачальник здійснює перевірку розрахунку втрат, виконаного споживачем, та у разі їх необґрунтованої відсутності або виявлення помилок в розрахунках здійснює коригування обсягу використаної споживачем електроенергії з відображенням цієї дії в Акті про використану електричну енергію шляхом зазначення остаточного обсягу використаної електричної енергії на підставі своїх розрахунків (п. 7.2. Договору).

У разі, якщо до технологічних електричних мереж основного споживача приєднані електроустановки інших суб'єктів господарювання, власників мереж тощо, розрахунковий облік має бути організований основним споживачем таким чином, щоб забезпечити складення балансу електричної енергії у власних технологічних електричних мережах для проведення комерційних розрахунків (п. 7.3. Договору).

Відповідно до п. 7.6. Договору на підставі показів засобів обліку електричної енергії та умов Додатка "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії" оформлюються такі документи:

ОСОБА_4 про використану електричну енергію (форма наведена в додатку до договору);

ОСОБА_4 про прийняття-передавання товарної продукції (за вимогою споживача);

ОСОБА_4 з контролю електричної потужності.

За наявності вводів на різних ступенях напруги та різних системах обліку покази надаються окремо за кожною точкою обліку.

На виконання умов Договору сторонами складені Акти про використану електричну енергію:

за березень 2011 року у кількості 194 817 кВт*г, в тому числі основний споживач 513 кВт*г, субспоживачі 184 820 кВт*г, технологічні втрати 9 484 кВт*г (а.с. 8, т. 2);

за квітень 2011 року у кількості 140 952 кВт*г, в тому числі основний споживач 6 228 кВт*г, субспоживачі 134 724 кВт*г (а.с. 34, т. 1);

за травень 2011 року у кількості 116 058 кВт*г, в тому числі основний споживач 9 523 кВт*г, субспоживачі 106 535 кВт*г (а.с. 37, т. 1, а.с. 90, т. 4);

за червень 2011 року у кількості 164 583 кВт*г, в тому числі основний споживач 367 кВт*г, технологічні втрати 7 407 кВт*г, субспоживачі 156 809 кВт*г (а.с. 38, т. 1, а.с. 91, т. 4);

за липень 2011 року у кількості 210 072 кВт*г, в тому числі основний споживач 232 кВт*г, технологічні втрати 6 754 кВт*г, субспоживачі 203 086 кВт*г (а.с. 94, т. 4);

за серпень 2011 року у кількості 183 960 кВт*г, в тому числі основний споживач 491 кВт*г, технологічні втрати 9 014 кВт*г, субспоживачі 174 455 кВт*г (а.с. 43, т. 1);

за вересень 2011 року у кількості 132 765 кВт*г, в тому числі основний споживач 697 кВт*г, технологічні втрати 8 920 кВт*г, субспоживачі 123 148 кВт*г (а.с. 46, т. 1);

за жовтень 2011 року у кількості 146 706 кВт*г, в тому числі основний споживач 937 кВт*г, технологічні втрати 10 787 кВт*г, субспоживачі 134 982 кВт*г (а.с. 49-50, т. 1);

за листопад 2011 року у кількості 172 008 кВт*г, в тому числі основний споживач 448 кВт*г, технологічні втрати 8 329 кВт*г, субспоживачі 163 231 кВт*г (а.с. 53-54, т. 1, а.с. 98, т. 4);

за грудень 2011 року у кількості 183 900 кВт*г, в тому числі основний споживач 508 кВт*г, технологічні втрати 9 162 кВт*г, субспоживачі 174 230 кВт*г (а.с. 55-56, т. 1, а.с. 99, т. 4);

за січень 2012 року у кількості 196 632 кВт*г, в тому числі основний споживач 706 кВт*г, технологічні втрати 11 079 кВт*г, субспоживачі 184 847 кВт*г (а.с. 57-58, т. 1);

за лютий 2012 року у кількості 229 773 кВт*г, в тому числі основний споживач 681 кВт*г, технологічні втрати 11 828 кВт*г, субспоживачі 217 264 кВт*г (а.с. 61-62, т. 1);

за березень 2012 року у кількості 185 193 кВт*г, в тому числі основний споживач 542 кВт*г, технологічні втрати 9 473 кВт*г, субспоживачі 175 178 кВт*г (а.с. 65-66, т. 1);

за квітень 2012 року у кількості 131 436 кВт*г, в тому числі основний споживач 372 кВт*г, технологічні втрати 6 623 кВт*г, субспоживачі 124 441 кВт*г (а.с. 69-70, т. 1);

за травень 2012 року у кількості 149 634 кВт*г, в тому числі основний споживач 576 кВт*г, технологічні втрати 8 711 кВт*г, субспоживачі 140 347 кВт*г (а.с. 73-74, т. 1, а.с. 112, т. 4);

за червень 2012 року у кількості: активна електроенергія - 214 980 кВт*г, в тому числі основний споживач 416 кВт*г, технологічні втрати 9 044 кВт*г, субспоживачі 205 520 кВт*г; реактивна електроенергія - 92 028 кВАр*г, в тому числі основний споживач 50 730 кВАр*г, субспоживачі 41 298 кВАр*г (а.с. 75-76, т. 1, а.с. 113, т. 4);

за липень 2012 року у кількості: активна електроенергія - 247 941 кВт*г, в тому числі основний споживач 686 кВт*г, технологічні втрати 12 353 кВт*г, субспоживачі 234 902 кВт*г; реактивна електроенергія - 115 230 кВАр*г, в тому числі основний споживач 55 983 кВАр*г, субспоживачі 59 247 кВАр*г (а.с. 77-78, т. 1, а.с. 114, т. 4);

за серпень 2012 року у кількості: активна електроенергія - 236 313 кВт*г, в тому числі основний споживач 660 кВт*г, технологічні втрати 11 825 кВт*г, субспоживачі 223 829 кВт*г; реактивна електроенергія - 109 095 кВАр*г, в тому числі основний споживач 54 219 кВАр*г, субспоживачі 54 876 кВАр*г (а.с. 79-80, т. 1);

за вересень 2012 року у кількості: активна електроенергія - 131 907 кВт*г, в тому числі основний споживач 158 кВт*г, технологічні втрати 4 398 кВт*г, субспоживачі 127 351 кВт*г; реактивна електроенергія - 41 166 кВАр*г, в тому числі основний споживач 30 567 кВАр*г, субспоживачі 10 599 кВАр*г (а.с. 83-84, т. 1, а.с. 118, т. 4);

за жовтень 2012 року у кількості: активна електроенергія - 131 391 кВт*г, в тому числі основний споживач 477 кВт*г, технологічні втрати 7 439 кВт*г, субспоживачі 123 475 кВт*г; реактивна електроенергія - 31 506 кВАр*г, в тому числі основний споживач 22 959 кВАр*г, субспоживачі 8 547 кВАр*г (а.с. 85-86, т. 1);

за листопад 2012 року у кількості: активна електроенергія - 162 843 кВт*г, в тому числі основний споживач 801 кВт*г, технологічні втрати 10 622 кВт*г, субспоживачі 151 420 кВт*г; реактивна електроенергія - 38 241 кВАр*г, в тому числі основний споживач 25 233 кВАр*г, субспоживачі 13 008 кВАр*г (а.с. 89-90, т. 1);

за грудень 2012 року у кількості: активна електроенергія - 206 235 кВт*г, в тому числі основний споживач 1 167 кВт*г, технологічні втрати 14 348 кВт*г, субспоживачі 190 720 кВт*г; реактивна електроенергія - 38 166 кВАр*г, в тому числі основний споживач 23 775 кВАр*г, субспоживачі 14 391 кВАр*г (а.с. 93-94, т. 1);

за січень 2013 року у кількості: активна електроенергія 181 644 кВт*г, в тому числі основний споживач 97 кВт*г, технологічні втрати 3 756 кВт*г, субспоживачі 177 791 кВт*г; реактивна електроенергія - 34 746 кВАр*г, в тому числі основний споживач 19 425 кВАр*г, субспоживачі 15 321 кВАр*г (а.с. 97-98, т. 1);

за лютий 2013 року у кількості: активна електроенергія - 181 770 кВт*г, в тому числі основний споживач 630 кВт*г, технологічні втрати 9 618 кВт*г, субспоживачі 171 521 кВт*г; реактивна електроенергія - 36 543 кВАр*г, в тому числі основний споживач 22 242 кВАр*г, субспоживачі 14 301 кВАр*г (а.с. 101-102, т. 1);

за березень 2013 року у кількості: активна електроенергія - 181 032 кВт*г, в тому числі основний споживач 109 кВт*г, технологічні втрати 3 999 кВт*г, субспоживачі 176 924 кВт*г; реактивна електроенергія - 32 991 кВАр*г, в тому числі основний споживач 20 028 кВАр*г, субспоживачі 12 963 кВАр*г (а.с. 105-106, т. 1).

Наведені вище Акти підписані без зауважень та заперечень представниками відповідача та засвідчені печаткою товариства, в яких зафіксовані відповідні обсяги електричної енергії.

Також, керуючись п. 5 додатку № 3 до Договору "Порядок розрахунків" та п. 6.16. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року № 28, з подальшими змінами, позивач склав та надав адресовані відповідачу повідомлення про споживання електричної енергії понад договірну величину (а.с 190-193, т. 1):

№ 8114 від 02.03.2012 року - перевищення договірної величини споживання електричної енергії за лютий 2012 року на 3 902 кВт*г;

№ 14001 від 05.09.2012 року - перевищення договірної величини споживання електричної енергії за серпень 2012 року на 133 кВт*г;

№ 15545 від 04.01.2013 року - перевищення договірної величини споживання електричної енергії за грудень 2012 року на 4 515 кВт*г;

№ 1747 від 02.04.2013 року - перевищення договірної величини споживання електричної енергії за березень 2013 року на 5 195 кВт*г.

За перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 Договору, споживач сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитих та договірних величин (п. 4.2.2. Договору).

Порядок розрахунків між сторонами визначений Додатком № 3 до Договору (а.с. 27-28, т. 1; а.с. 157-158, т. 5).

Розрахунки споживача за використану електричну енергію з постачальником здійснюються за тарифами недиференційованими за зонами доби, які встановлюються відповідно до положень нормативно-правових документів НКРЕ і діють протягом розрахункового періоду. Розрахунковий період встановлюється з 30 числа місяця до такого ж числа наступного місяця (п. 1 Додатку № 3 до Договору).

Обсяги використаної електричної енергії, які підлягають оплаті, визначаються за показами засобів розрахункового обліку електричної енергії про її фактичне споживання, за винятком випадків, передбачених Правилами користування електричною енергією (пункт 2 Додатку № 3 до Договору).

Згідно з п. 2.2. Додатку № 3 до Договору підтвердження фактично використаного обсягу електричної енергії за звітний розрахунковий період, що належить до сплати споживачем, здійснюється сторонами за формою Акту про використану електричну енергію, погодженого сторонами, що відображена в додатку 5 до цього Договору, який споживач надає постачальнику протягом доби після завершення розрахункового періоду в двох примірниках.

Відповідно до п. 4 Додатку № 3 до Договору споживач здійснює повну поточну оплату вартості обсягу електричної енергії, заявленого на поточний розрахунковий період за наступною системою платежів:

Поточним платежем, що дорівнює 100-відсотковій вартості обсягу електроенергії, заявленого на поточний розрахунковий період, який здійснюється споживачем не пізніше 5-го операційного банківського дня з початку цього розрахункового періоду, на підставі рахунку, отриманого від постачальника у день надання Акту про використану електричну енергію за минулий розрахунковий період. Вартість заявленого обсягу електроенергії розраховується за тарифами, що діють на кінець розрахункового періоду, за який здійснюється поточний платіж.

Остаточним розрахунком на підставі Акту про використану електричну енергію, згідно п. 2.2 цього Додатку (Додаток № 3), за весь розрахунковий період за остаточним рахунком, який споживач повинен отримати у день надання постачальнику цього Акту, або за остаточним рахунком, нарахованим згідно п. 2.3 цього Додатку. Остаточний розрахунок споживач повинен здійснити протягом 5 операційних банківських днів з дати отримання рахунку.

Позивачем виставлялися відповідачу рахунки на оплату активної електричної енергії на загальну суму 68 198, 03 грн. та на оплату реактивної електричної енергії на загальну суму 20 241, 42 грн. за вказані періоди (а.с. 109-159, т. 1), а також рахунки на оплату перевищення договірної величини споживання електричної енергії на загальну суму 28 648, 54 грн. (а.с. 160-165, т. 1); вказані рахунки отримані відповідачем.

Позивач посилається на неоплату у повному обсязі відповідачем у встановлений Договором строк вартості активної електроенергії, реактивної електроенергії, вартості перевищення договірної величини споживання електричної енергії за період з березня 2011 року по березень 2013 року включно.

Відповідно до частини першої статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії встановлюються законами України "Про засади функціонування ринку електричної енергії України" та "Про електроенергетику".

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Згідно з пунктом 6.11. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року № 28, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 року за № 417/1442 (у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17.10.2005 року № 910, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18.11.2005 року за № 1399/11679), остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 18.03.2014 року у справі № 904/5447/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ратибор-Сервіс" до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго" в особі Дніпропетровських міських електричних мереж про визнання договору про постачання електричної енергії № 6123 від 02.04.2007 року недійсним, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.05.2014 року, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 15 липня 2014 року, у задоволенні позову про визнання недійсним договору про постачання електричної енергії № 6123 від 02.04.2007 року відмовлено (а.с. 148-157, т. 2).

Зазначеним рішенням господарського суду у справі № 904/5447/13 встановлено, що трансформаторна підстанція РП-ТП-65 та кабельна лінія 2КЛ-10кВ, які відносяться до технологічних електричних мереж та використовуються для транзиту електричної енергії в мережі споживачів, належать ТОВ "Ратибор - Сервіс" на праві власності, відповідно до акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності (додаток № 2 до Договору).

Також, між позивачем та відповідачем було укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 35 від 16.11.2009 року (а.с. 26-29, т. 2).

Висновком судової електротехнічної експертизи № 9041, складеним 21.01.2014 року судовим експертом ОСОБА_5, встановлено, що електрична енергія, яка надходить у мережі ТОВ "Ратибор - Сервіс" перетворюється та розподіляється між субспоживачами пропорційно до їхніх потреб. Для власних потреб електрична енергія власником мереж ТОВ "Ратибор - Сервіс" не споживається.

Тобто, технологічні витрати електричної енергії в мережі ТОВ "Ратибор - Сервіс" складаються з:

суми втрат електричної енергії в елементах мереж;

витрат електричної енергії на власні потреби підстанцій;

витрат електричної енергії на плавлення ожеледі.

Відповідно до п. 2.10 договору № 35 від 16.11.2009 року технологічні електричні мережі ТОВ "Ратибор - Сервіс" мають бути забезпечені розрахунковими засобами обліку для можливості складання балансу електричної енергії у власних технологічних мережах. Для складання балансів електричної енергії ТОВ "Ратибор - Сервіс" наприкінці розрахункового періоду одночасно знімає покази з приладів обліку та вносить їх до Акту про обсяги переданої електричної енергії.

З п. 2.5 договору № 35 відомо, що ТОВ "Ратибор - Сервіс" надає ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" акт про обсяги переданої електричної енергії (додаток 4), оскільки кінцевим споживачам поставляє електричну енергію саме ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго", що має ліцензію на цей вид діяльності.

При передачі електричної енергії в мережах ТОВ "Ратибор - Сервіс" виникають технологічні витрати, які складаються з суми втрат електричної енергії в елементах мереж, а саме кабельних лініях та трансформаторах, і витрат електричної енергії на власні потреби підстанцій. Технологічні витрати електричної енергії потрібно визначати у відповідності до п. 5.1 Методики [3], а саме, за результатами вимірювань, як різницю одночасних показів лічильників, встановлених на вході і виході електричної мережі (елементів електричних мереж) ТОВ "Ратибор - Сервіс".

Отже, судом у справі № 904/5447/13 встановлено, що відповідач, як власник будівлі розподільної трансформаторної підстанції, з яким укладено договір на постачання електричної енергії, для власних потреб електричну енергію не споживав.

За приписами частини третьої статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з п. 8.1.1. Договору, якщо до електромереж споживача приєднані в установленому порядку електроустановки субспоживачів, відносини між ними регулюються договором про спільне використання технологічних мереж основного споживача або договором про технічне забезпечення електропостачання споживача.

Відповідно до п. 8.1.2. Договору, споживач передає електричну енергію субспоживачам, у межах договірної величини потужності та в обсягах, визначених відповідно до розділу 5, з урахуванням умов розділу 6 цього Договору за переліком, визначеним у Додатку "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачам".

Як правильно встановлено судом першої інстанції при розгляді даної справи, обсяг споживання відповідачем електроенергії відсутній, наявні лише технологічні втрати у мережі. Тобто, оскільки відповідач не мав власного споживання електроенергії, то заборгованість за електроенергію у нього перед позивачем відсутня.

Правилами користування електричною енергією, а саме п.п. 6.26., 6.33. передбачено, що обов'язки з внесення плати за технологічні втрати електричної енергії в технологічних електричних мережах повинен нести споживач електроенергії.

Згідно з умовами п. 2.1.6. Додатку № 3 до Договору технологічні втрати електричної енергії в технологічних електричних мережах споживача, що пов'язані з передачею електричної енергії в електричні мережі інших суб'єктів господарювання, розподіляються між суб'єктами господарювання пропорційно обсягу переданих цими мережами належної електричної енергії відповідним суб'єктам господарювання, включаючи споживача-власника цих мереж. Розподілені таким чином технологічні втрати електричної енергії включаються до обсягів використання електроенергії інших суб'єктів господарювання, визначених за показами засобів обліку на межі балансового розподілу цих суб'єктів з наступним зменшенням обсягу електроенергії, що надійшла до електромережі споживача-власника цих мереж.

Отже, обов'язки з внесення плати за перетікання реактивної електроенергії та технологічних втрат електричної енергії в технологічних електричних мережах покладені на відповідача у відносинах, коли він діє саме як споживач електроенергії.

Відповідно до п. 1.2. Правил користування електричною енергією споживач електричної енергії це юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Складаючи та підписуючи акти про використану електричну енергію за спірний період, відповідач помилково зазначав витрати при передачі електричної енергії мережами ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго", як споживання для власних потреб.

З метою усунення виявленої невідповідності відповідач 09.12.2010 року, вих. № 10/09-12 (а.с. 46, т. 2), 01.11.2011 року, вих. № 32 (а.с. 45, т. 2), 16.02.2011 року, вих. № 3/16-02 (а.с. 47, т. 2), 22.03.2011 року, вих. № 4/23-03 (а.с. 233, т. 1), звертався до позивача з листами, в яких зазначав про відсутність власного споживання електроенергії за Договором та вказував на необхідність виключення фактичних технологічних втрат, зазначених в щомісячних актах використання електричної енергії, просив розяснити порядок відшкодування понесених ним витрат за попередні звітні періоди.

08.11.2013 року, вих. № 35/08-11, відповідач звернувся до позивача із письмовою заявою про припинення дії Договору № 6123 від 02.04.2007 року з 01.01.2014 року у зв'язку з відсутністю власного споживання електричної енергії (а.с. 35, т. 5).

10 грудня 2013 року, вих. № 37/09-12, відповідач повторно звернувся до позивача із письмовою заявою про припинення дії Договору № 6123 від 02.04.2007 року з 01.01.2014 року у зв'язку з відсутністю власного споживання електричної енергії та повідомив, що постачання електричної енергії субспоживачам ТОВ "Новобуд Сервіс", ТОВ "Ратибор-Інвест", ТОВ "Стоматологічна клініка доктора Лапченко", зовнішнє освітлення КП "Міськсвітло", приватний житловий будинок по вул. Обручева, 9, мережа РЕМ-2, ТОВ "Кліффорд Групп", буде здійснюватися як і раніше згідно договору про спільне використання технологічних електричних мереж № 35 від 16.11.2009 року, укладеного між ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" та ТОВ "Ратибор-Сервіс" через блоктрансформаторну підстанцію РП-65, ТП-2625, ТП-2626, що належить ТОВ "Ратибор-Сервіс" (а.с. 57, т. 5).

Позивач не заперечує обставини припинення Договору № 6123 про постачання електричної енергії від 02.04.2007 року з 01 січня 2014 року.

За наведених вище обставин, оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що на відповідача не можуть бути покладені обов'язки споживача, зокрема, по сплаті технологічних витрат активної і реактивної електроенергії в електричній мережі, оскільки обсяг власного споживання електроенергії відповідачем відсутній і, тому, відповідач не може визнаватися споживачем електроенергії; весь обсяг електричної енергії, який надходив до електричних мереж відповідача, передавався позивачем іншим суб'єктам господарювання.

Окрім цього, згідно з пунктом 1.7. Правил користування електричною енергією, у разі використання технологічних електричних мереж електропередавальною організацією відносини між власником цих мереж та електропередавальною організацією, у тому числі їх взаємна відповідальність, регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, що укладається між ними на основі типового договору (додаток 2).

Відповідно до пункту 1.10. Правил для забезпечення передачі електричної енергії електричними мережами, що не належать електропередавальній організації, між електропередавальною організацією та відповідним власником мереж, який не має ліцензії на здійснення діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, укладається договір щодо спільного використання електричних мереж.

Відповідно до пункту 5.15. Правил користування електричною енергією відносини сторін у разі передачі (транзиту) електропередавальною організацією електричної енергії технологічними електричними мережами власника електричних мереж (споживача, основного споживача) регулюються договором про спільне використання технологічних електричних мереж, який електропередавальна організація зобов'язана укласти з відповідним власником технологічних електричних мереж.

За визначеннями термінів, наведеними у п. 1.2. Правил, договір про спільне використання технологічних електричних мереж - домовленість двох сторін, що є документом певної форми, який встановлює зміст та регулює правовідносини між електропередавальною організацією (ліцензіатом з передачі електричної енергії місцевими (локальними) мережами) та основним споживачем під час передачі (транзиту) електричної енергії технологічними електричними мережами.

Застосування до відносин сторін з транзиту електроенергії умов укладеного між сторонами у справі Договору про постачання електричної енергії не є правильним, оскільки використання технологічних мереж відповідача для транзиту електричної енергії споживачам здійснювалося позивачем не на підставі Договору про постачання електричної енергії від 02.04.2007 року № 6123, а на підставі іншого договору № 35 від 16.11.2009 року про спільне використання технологічних електричних мереж, укладеного між сторонами у справі. У відповідності до умов цього договору відповідач зобов'язувався забезпечити технічну можливість передачі електричної енергії власними технологічними електричними мережами користувачу, або іншим субєктам господарювання, передачу електричної енергії, яку забезпечує користувач в межах величин дозволених постачальником електричної енергії до використання, а користувач своєчасно сплачувати вартість послуг власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору.

Зобов'язання відповідача зі сплати технологічних витрат електроенергії в електричній мережі умовами даного договору не передбачені.

Згідно з п. 6.28. Правил користування електричною енергією технологічні втрати електричної енергії в мережах споживача розподіляються між суб'єктами господарювання пропорційно обсягу переданої цими мережами належної електричної енергії відповідним суб'єктам господарювання, включаючи споживача-власника цих мереж.

Зважаючи на ті обставини, що весь обсяг електроенергії, поданий позивачем у мережі відповідача, був переданий іншим суб'єктам господарювання субспоживачам, технологічні втрати електричної енергії повинні повністю розподілятися між цими споживачами.

Проаналізувавши всі наявні в матеріалах справи документи та оцінивши їх в сукупності, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що власник технологічних електричних мереж, яким є відповідач, не визначений як платник даних платежів, а зобов'язання зі сплати технологічних витрат електроенергії в електричній мережі встановлені Правилами саме для споживача, а не для транзитера електричної енергії, яким є відповідач; такі обов'язки покладаються на споживачів.

Оскільки апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення основного боргу, не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на цю суму заборгованості.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що місцевий господарський суд, відмовляючи в задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача заявлених позивачем до стягнення сум, повно і всебічно перевірив всі обставини справи, надав належну правову оцінку зібраним у справі доказам і прийняв законне та обґрунтоване судове рішення, яке підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга позивача - без задоволення.

Враховуючи наявний в матеріалах справи висновок судово-економічної експертизи № 689/690-15 від 19.11.2015 року (а.с. 2-8, т. 5), що призначалась до даній справі, яким частково підтвердились суми, заявлені позивачем до стягнення, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне. До завдань вказаної економічної експертизи віднесено лише визначення документальної обґрунтованості розміру певних сум на основі документів бухгалтерського, податкового обліку та звітності, документів про економічну діяльність, документів фінансово-кредитних операцій. Питання щодо фактичного здійснення господарських операцій (споживання електричної енергії) не відноситься до компетенції експерта економіста. Тому, висновки вказаної експертизи не спростовують встановленого вище, оскільки не досліджують фактичного споживання електричної енергії відповідачем.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи позивача щодо встановлення висновком судової електротехнічної експертизи № 9041 від 21.01.2014 року по справі № 904/5447/13 власного споживання електричної енергії відповідачем (а.с. 124-127, т. 3).

Вказаним висновком визначено, що технологічні витрати електричної енергії в мережі ТОВ "Ратибор-Сервіс" складаються з: суми втрат електричної енергії в елементах мереж кабельних лініях та трансформаторах; витрат електричної енергії на власні потреби підстанцій. При цьому зазначено, що витрати електричної енергії на власні потреби підстанції це витрати для забезпечення роботи технологічного обладнання підстанції та життєзабезпечення обслуговуючого персоналу. Витрати електричної енергії на плавлення ожеледі у даному випадку відсутні, оскільки даний вид витрат існує лише на повітряних електричних мережах.

Отже, встановлені експертним висновком наявні витрати електричної енергії на власні потреби підстанцій не свідчать про наявність власного споживання відповідача, а у відповідності до визначення технологічних витрат електричної енергії за п. 1.2. Правил користування електричною енергією є складовою цих технологічних втрат.

Також, колегія суддів апеляційного господарського суду зауважує, що у вказаному висновку експертизи зазначено, що відповідно до однолінійної схеми, яка є додатком № 10 до Договору № 6123 та додатком № 1 та № 1.1.-а до договору № 35, відповідач не використовує електричну енергію для власних потреб; вся електроенергія, яка надходить у мережу відповідача, перетворюється з напруги 10кВ у напругу 0,4 кВ та розподіляється між приєднаними субспоживачами; під час натурного огляду встановлено, що обладнання РП 65 та ТП 2625, яке належить відповідачу, підключене відповідно до однолінійних схем, зазначених у вказаних додатках.

Відсутність власного споживання електричної енергії відповідачем підтверджується і висновком електротехнічного дослідження № 8881 від 23.12.2013 року (а.с. 116-122, т. 3). Цим висновком встановлено, що кабельна лінія та трансформаторна підстанція (РП 65 та ТП 2625), які є власністю відповідача, відносяться до технологічних електричних мереж та призначені не для споживання, а для передачі та розподілу електричної енергії.

Доказів того, що вищезазначені однолінійні схеми змінювалися протягом дії Договору, позивач не надав.

З огляду на наведене вище, апеляційний господарський суд відхиляє доводи позивача, наведені в обґрунтування вимог апеляційної скарги.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України відносяться на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2016 року у справі № 904/3845/13 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2016 року у справі № 904/3845/13 залишити без змін.

Повна постанова складена 03.06.2016 року.

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко

Суддя А.Є. Чередко