ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 рокуСправа № 912/1641/16
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Вавренюк Л.С. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи № 912/1641/16

за позовом: фермерського господарства "Третяк Іван Миколайович", с. Олександрівка Долинського району Кіровоградської області

до відповідача: селянського фермерського господарства "АСК", с. Новошевченково Долинського району Кіровоградської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1, с. Олександрівка Долинського району Кіровоградської області

про стягнення 142 266,30 грн.

Представники:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність № б/н від 17.03.2016 р.;

від позивача - ОСОБА_3, довіреність № 1/2 від 17.03.2016 р.;

від позивача - ОСОБА_4, довіреність № 1/3 від 17.03.2016 р.;

від відповідача - ОСОБА_5, довіреність № б/н від 02.12.2013 р.;

від 3-ї особи - участі не брали.

Фермерське господарство "Третяк Іван Миколайович" (далі - ФГ "Третяк Іван Миколайович") звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з селянського фермерського господарства "АСК" (далі - СФГ "АСК") на користь позивача завданих збитків (неодержаного доходу) у розмірі 142 266,30 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач, посилаючись на норми ст. ст. ч. 2 ст. 22, ч. 3 ст. 386, ч. 1 ст. 390, ч.ч. 1, 3 ст. 623, ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст. 152, п. "д" ч. 1 ст. 156, ст. 157 Земельного кодексу України, ч. 2 ст. 20, ст. 224, ст. 225 Господарського кодексу України, ОСОБА_2 визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу та Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, зазначає, що відповідачем порушено правила здійснення господарської діяльності, у зв'язку з чим позивачу завдано збитки у вигляді неодержаних доходів.

Згідно письмового відзиву на позовну заяву, відповідач просить застосувати строк позовної давності до вимог ФГ "Третяк Іван Миколайович" та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 74).

У судовому засіданні 27.05.2016 р. третя особа у справі - ОСОБА_1 участі не брав, письмових пояснень по суті спору суду не надав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд встановив наступні обставини.

10.01.2011 р. між ОСОБА_1 (далі - Орендодавець) та ФГ "Третяк Іван Миколайович" (далі - Орендар) укладено договір оренди землі (далі - Договір), відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Олександрівської сільської ради; в оренду передається земельна ділянка загальною площею 6,9109 га, у тому числі рілля - 6,9109 га (п.п. 1, 2 Договору).

Згідно п. 8 Договору, Договір укладено строком на 10 років.

Договір підписаний Орендодавцем та Орендарем, скріплений круглою печаткою ФГ "Третяк Іван Миколайович" та 30.06.2011 р. зареєстрований у відділі Держкомзему у Долинському районі книга № 4 за № 00216 (а.с. 24-26).

Орендодавцем та Орендарем підписано також акт без дати про передачу та прийом земельної ділянки, яка надається в оренду (а.с. 28).

Як зазначає позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, між ним та власником земельної ділянки ОСОБА_1 було досягнуто усної домовленості про фактичне користування позивачем земельною ділянкою до державної реєстрації Договору, у зв'язку з чим на початку травня 2011 року ФГ "Третяк Іван Миколайович" було засіяно соняшником земельну ділянку № 197 площею 6,9109 га на території Олександрівської сільської ради Долинського району, про що складено та підписано комісійний акт від 10.05.2011 р. (а.с. 31).

24.05.2011 р. комісією у складі начальника відділу реформування агропромислового розвитку Долинської районної державної адміністрації ОСОБА_6, голови ФГ "Третяк Іван Миколайович" ОСОБА_7, землевпорядника Олександрівської сільської ради ОСОБА_8, власника земельної ділянки ОСОБА_1 було проведено обстеження посівів соняшнику на площі 6,9109 га ділянка № 197. В результаті візуального обстеження посівів, виявлено, що посів соняшнику проведено в двох напрямках, впоперек та вздовж поля. Поперечний посів проведено раніше на декілька днів, тому що фаза розвитку рослин 2 пари справжніх листків, а на повздовжньому напрямку 1 пара справжніх листків.

За результатами зазначеної перевірки складено акт обстеження посівів соняшнику ФГ "Третяк Іван Миколайович" від 24.05.2011 р., який підписано членами комісії, погоджено головою Олександрівської сільської ради та затверджено начальником управління агропромислового розвитку (а.с. 32).

14.09.2011 р. комісією у складі начальника відділу рослинництва управління агропромислового розвитку ОСОБА_9, голови ФГ "Третяк Іван Миколайович" ОСОБА_7, землевпорядника Олександрійської сільської ради ОСОБА_8 складено акт обстеження земельної ділянки, у відповідності до якого відмічено, що на момент обстеження земельної ділянки № 197 площею 6,9109 га, власником якої являється ОСОБА_1, посів соняшника був скошений (а.с. 69).

Позивач стверджує, що врожай соняшнику на орендованій ним земельній ділянці був скошений відповідачем, у звязку з чим ФГ "Третяк Іван Миколайович" було спричинено збитки у вигляді неодержаних доходів в сумі 142 266,30 грн.

Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Дослідивши матеріали справи, надані у справі докази, обставини даної справи та перевіривши їх поданими доказами, заслухавши пояснення представників обох сторін, господарський суд встановив наступне.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 14.09.2011 р. у справі № 2-461/11 за позовом ОСОБА_1 до СФГ "АСК" за участю третіх осіб: ФГ "Третяк Іван Миколайович", відділу Держкомзему у Долинському районі Кіровоградської області про витребування земельної ділянки та заборону проводити обробіток позовні вимоги задоволено частково; зобов'язано ФГ "АСК" повернути ОСОБА_1 належну йому на праві приватної власності земельну ділянку № 197, площею 6,9109 га, розташовану на території Олександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області без відшкодування витрат за час користування нею; заборонено будь-яким особам без згоди власника проводити будь-який обробіток земельної ділянки № 197 площею 6,9109 га, розташованої на території Олександрівської сільської ради; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с. 33-34).

Зазначене рішення суду набрало законної сили в установленому законом порядку.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 14.09.2011 р. у справі № 2-461/11 встановлені наступні обставини.

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю від 25.10.2002 р. серії РЗ № ;03:000:0198 право приватної власності на земельну ділянку № 197 площею 6,9109 га, розташованої на території Олександрівської сільради належало ОСОБА_10; на підставі договору оренди землі від 13.03.2006 р. зазначену ділянку було надано в оренду ФГ "АСК" строком на 10 років; рішенням Долинського райсуду від 11.03.2008 р. державний акт на право приватної власності на землю від 25.10.2002 р. серії РЗ № ;03:000:0198 на земельну ділянку № 197 площею 6,9109 га, розташовану на території Олександрівської сільради, виданий на ім'я ОСОБА_10 визнано недійсним; рішенням Долинського райсуду від 08.05.2007 р. за ОСОБА_1 визнано право на земельну частку пай розміром 5,67 га на території Олександрівської сільради, Долинського району в рахунок земель запасу; розпорядженням райдержадміністрації Долинського району від 07.05.2008 р. № 372-р земельна ділянка № 197 площею 6,9109 га, розташована на території Олександрівської сільради, переведена на підставі рішення суду про визнання акту на право власності недійсним до земель резерву; розпорядженням райдержадміністрації Долинського району від 04.08.2008 р. № 685-р земельна ділянка № 197 площею 6,9109 га, розташована на території Олександрівської сільради, передана у власність гр. ОСОБА_1; на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 25.10.2002 р. серії ЯЛ № 139116 право приватної власності на земельну ділянку № 197 площею 6,9109 га, розташовану на території Олександрівської сільради належить гр. ОСОБА_1; договором оренди землі від 10.01.2011 р., зареєстрованим у відділі Держкомзему за № 00216 та акту приймання - передачі ділянки ОСОБА_1 надано ділянку у оренду ФГ "Третяк Іван Миколайович" строком на 10 років.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 29.01.2014 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до СФГ "АСК" за участю третьої особи: ФГ "Третяк Іван Миколайович" про відшкодування матеріальних збитків апеляційну скаргу СФГ "АСК" задоволено; рішення Устинівського районного суду Кіровоградської області від 16.12.2013 р. скасовано; ухвалено нове рішення; у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено (а.с. 38-41).

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 29.01.2014 р. набрало законної сили в установленому законом порядку.

Зазначеним рішенням встановлено наступні обставини.

СФГ "АСК" здійснено зайняття земельної ділянки № 197 площею 6,9109 га та проведено господарські роботи по пересіву соняшником.

10.09.2011 р. представниками СФГ "АСК" вчинено перешкоди при намаганні зібрати врожай соняшника на земельній ділянці № 197, площею 6,9109 га. Відповідно до акта від 10.09.2011 р., на земельній ділянці № 197 площею 6,9109 га, СФГ "АСК" зібрано 4310 кг насіння соняшнику.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції зазначив, що на час посіву соняшнику 08.05.2011 р., земельна ділянка № 197, власником якої є ОСОБА_1, передана в оренду ФГ "Третяк Іван Миколайович" на 10 років. Зазначене свідчить, що землекористувачем, відповідно до договору оренди земельної ділянки, станом на 08.05.2011 р., було ФГ "Третяк Іван Миколайович"; обробіток земельної ділянки і засівання проводило ФГ "Третяк Іван Миколайович".

В силу вимог ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в постанові пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

З огляду на викладене, обставини, встановлені рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 14.09.2011 р. та рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 29.01.2014 р., а саме: належність земельної ділянки № 197 площею 6,9109 га, розташованої на території Олександрівської сільради, на праві власності гр. ОСОБА_1; передача зазначеної земельної ділянки в оренду ФГ "Третяк Іван Миколайович" строком на 10 років; здійснення 08.05.2011 р. ФГ "Третяк Іван Миколайович" на зазначеній земельній ділянці посіву соняшнику; здійснення СФГ "АСК" господарських робіт по пересіву соняшнику на зазначеній земельній ділянці та збір врожаю соняшнику на зазначеній ділянці СФГ "АСК", не потребують доказування.

При цьому, господарський суд вважає за необхідне наголосити на тому, що представник відповідача не заперечив факту посіву соняшнику та збір урожаю соняшнику СФГ "АСК" на земельній ділянці № 197 площею 6,9109 га, розташованої на території Олександрівської сільради.

Доводи ж відповідача про те, що СФГ "АСК" не було обізнане про незаконність здійснення ним господарської діяльності на земельній ділянці № 197 площею 6,9109 га спростовуються наявними в матеріалах справи доказами того, що попередній власник земельної ділянки - ОСОБА_10, з якою відповідачем був укладений договір оренди земельної ділянки від 13.03.2006 р. (а.с. 102-103), знала про визнання недійсним акту на право власності на землю, що їй видався, та про те, що земельна ділянка була надана у власність ОСОБА_1, а також про подальшу передачу земельної ділянки в оренду позивачу (а.с. 95-100, 104), а також поясненнями працівника ФГ "Третяк Іван Миколайович" ОСОБА_11 (а.с. 89).

Господарським судом також враховано, що відповідачем не надано до суду доказів відсутності власної вини у посіві соняшнику та зборі врожаю на земельній ділянці № 197 площею 6.9109 га, розташованої на території Олександрівської сільради та належить ОСОБА_1 (третій особі у даній справі) й знаходиться в оренді ФГ "Третяк Іван Миколайович", а отже без достатніх на те у відповідача правових підстав.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

Згідно ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 3 ст. 386, ч. 1 ст. 390 Цивільного кодексу України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому шкоди.

За змістом ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюються шляхом відшкодування заподіяних збитків.

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, - майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 152 Земельного кодексу України встановлено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: ґ) відшкодування заподіяних збитків.

Відповідно до п. д) ч. 1 ст. 156 Земельного кодексу України, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Згідно ст. 157 Земельного кодексу України, відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і користувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 ст. 20 Господарського кодексу України визначено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: відшкодування збитків.

Частиною 2 ст. 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

На думку господарського суду, позивачем належними, в розумінні ст.ст. 33-34 Господарського процесуального кодексу України, доказами доведено наявність всіх елементів цивільного правопорушення: протиправної поведінки відповідача, наявність наслідків (шкоди), причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідач та наслідками, що настали.

Кабінетом Міністрів України можуть затверджуватися методики визначення розміру відшкодування збитків у сфері господарювання.

ФГ "Третяк Іван Миколайович" звернувся до Долинської районної державної адміністрації Кіровоградської області для визначення розміру не отриманого доходу в порядку передбаченому законодавством України.

20.01.2016 р. складено комісійний акт, затверджений першим заступником голови Долинської районної державної адміністрації, згідно якого визначено розмір неодержаного доходу позивача в розмірі 52 550,00 грн. (а.с. 43).

При цьому, розрахунок розміру збитків здійснено наступним чином:

площа земельної ділянки № 197 - 6,9109 га;

урожайність соняшнику по району за 2011 рік згідно статистичних даних (ф-29-сг)-19,7 ц/га;

очікуваний валовий збір соняшнику з площі 6,9109 га складає 13,614 тонн (6,9109 га х19,7 ц/га=13.614 тонн);

за оперативною інформацією про рівень цін на зерно по Кіровоградській області станом на 15.09.2011 р., середня ціна соняшнику становила 3860,00 грн/т;

неодержаний доход складає 52500,00 грн. (13,614 тх3860,00 грн. = 52550,00 грн.).

Частинами 1, 2 ст. 623 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Позивач зазначає, що ним на підставі положень ОСОБА_11 визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 р. № 963 та Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 р. № 284, а також враховуючи експертний висновок В-128 від 03.03.2016 р., виданий регіональною торговельно-промисловою палатою (а.с. 44), здійснено наступний розрахунок понесених ним збитків:

площа земельної ділянки №197 на території Олександрівської сільської ради - 6,9109 га;

урожайність соняшнику по району за 2011 рік згідно статистичних даних (ф-29-сг) - 19,7 ц/га;

очікуваний збір соняшника з площі 6,9109 га складає 13,614 тонн (6,9109 га х 19,7 ц/га = 13,614 т.);

згідно експертного висновку В-128 від 03.03.2016 р., по Кіровоградської області за 1 (одну) тону насіння соняшника на теперішній час встановлена ціна у розмірі 10450,00 - 10600,00 гривень з ПДВ.

Таким чином, позивачем зроблено висновок, що на момент звернення з даним позовом до суду неодержаний доход ФГ "Третяк Іван Миколайович" становить 142 266,30 грн. (13,614т х 10450,00 грн. = 142266,30 грн.).

Господарський суд не погоджується з даною позицією позивача, з огляду на наступне.

Так, згідно п.п. 1, 2 Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі - Порядок), власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. До складу комісій включаються представники Київської, Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих комітетів міських (міст обласного значення) рад (голови комісій), власники землі або землекористувачі (орендарі), яким заподіяні збитки, представники підприємств, установ, організацій та громадяни, які будуть їх відшкодовувати, представники державних органів земельних ресурсів і фінансових органів, органів у справах містобудування і архітектури та виконавчих комітетів сільських, селищних, міських (міст районного значення) рад, на території яких знаходяться земельні ділянки. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії.

Пунктом 3 Порядку визначено, що відшкодуванню підлягають інші збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

При цьому, під неодержаним доходом розуміється доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Розміри збитків визначаються в повному обсязі відповідно до реальної вартості майна на момент заподіяння збитків, проведених витрат на поліпшення якості земель (з урахуванням ринкової або відновної вартості) (п. 4 Порядку).

У відповідності до вимог Порядку, комісійний акт Долинської РДА від 20.01.2016 р., що містить розмір збитків позивача (не отриманого доходу) в сумі 52550,00 грн., правомірно складений з урахуванням рівня цін на зерно станом на 15.09.2011 р., а отже на час фактичного збирання врожаю, тобто на момент заподіяння збитків.

Таким чином, господарський суд вважає необґрунтованим здійснений позивачем розрахунок збитків з урахуванням цін на зерно станом на 03.03.2016 р.

Господарський суд вважає також безпідставним посилання позивача на ОСОБА_11 визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, оскільки формула нарахування збитків, визначена згаданою Методикою, не використовувалась ні районною державною адміністрацією, ні самим позивачем при здійсненні розрахунку не отриманого доходу.

Разом з цим, в ході судового розгляду справи господарським судом встановлено, що ФГ "Третяк Іван Миколайович" із земельної ділянки № 197 фактично було зібрано 4,310 т соняшника, після чого відвантажено зібране насіння відповідачу - СФГ "АСК".

Даний факт підтверджується наявною в матеріалах справи копією акту від 10.09.2011 р., підписаного сімома особами, у тому числі головою СФГ "АСК" та представником ФГ "Третяк Іван Миколайович", зі змісту якого вбачається, що на тік СФГ "АСК" було відвантажено насіння соняшника в кількості 4,310 т із земельної ділянки № 197. Дане насіння було зібране ФГ "Третяк Іван Миколайович" (а.с. 67).

При цьому, доводи позивача про те, що передача відповідачу насіння соняшнику була вчинена працівниками ФГ "Третяк Іван Миколайович" під примусом, належними у справі доказами не доведені.

З огляду на викладене, на думку господарського суду, розрахунок спричинених позивачу збитків має бути здійснений з урахуванням зібраного позивачем насіння в кількості 4,310 т, а саме:

площа земельної ділянки № 197 - 6,9109 га;

урожайність соняшнику по району за 2011 рік згідно статистичних даних (ф-29-сг)-19,7 ц/га;

очікуваний валовий збір соняшнику з площі 6,9109 га складає 13,614 тонн (6,9109 га х19,7 ц/га=13,614 т);

з урахування збору позивачем врожаю в кількості 4,310 т, очікуваний збір соняшнику з площі 6,9109 га складає 9,304 т (13,614 т - 4,310 т);

за оперативною інформацією про рівень цін на зерно по Кіровоградській області станом на 15.09.2011 р., середня ціна соняшнику становила 3860,00 грн/т;

неодержаний доход складає 35 913,44 грн. (9,304 т х 3860,00 грн. = 35 913,44 грн.).

Таким чином, в частині розміру спричинених позивачу збитків (неодержаного доходу) вимоги позивача є обгрунтованими лише в сумі 35 913,44 грн.

Згідно письмового відзиву на позов, відповідачем заявлено про пропуск позивачем строку позовної давності, на підставі чого відповідач просить відмовити позивачу в задоволенні позову.

Позивач заперечив проти заяви відповідача про застосування строку позовної давності зазначаючи, що ФГ "Третяк Іван Миколайович" дізналося про порушення своїх прав з дня прийняття рішенням апеляційним судом Кіровоградської області по цивільній справі № 22-ц/781/458/14 від 29.01.2014 р., яким встановлено, що мало місце порушення права ФГ "Третяк Іван Миколайович" як землекористувача земельної ділянки, а не ОСОБА_1В як власника землі.

Крім того, позивач звертає увагу суду на те, що 10.06.2011 р. ФГ "Третяк Іван Миколайович" зверталося до відділу Держкомзему у Долинському районі Кіровоградської області з приводу незаконних дій СФГ "АСК", але отримав відповідь, що не вбачається підстави для нарахування шкоди, заподіяної фермерському господарству внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки № 197, що належить ОСОБА_1, оскільки орендні відносини у встановленому порядку не оформлені (а.с. 94).

Таким чином, позивач вважає, що перебіг строку позовної давності для фермерського господарства розпочався після ухвалення судового рішення апеляційним судом Кіровоградської області, а саме - з 29.01.2014 р. та, відповідно, закінчується зі спливом трьох років загальної позовної давності, а, отже, ФГ "Третяк Іван Миколайович" строк позовної давності не пропущено.

Позовна давність, за визначенням ст. 256 Цивільного кодексу України, - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Законодавством визначено загальну (тривалістю 3 роки) та спеціальну (тривалістю 1 рік) позовну давність.

Початок перебігу позовної давності визначається за правилами ст. 261 Цивільного кодексу України.

Так, згідно ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, з огляду на вимоги чинного законодавства та фактичні обставини справи, позивач дізнався про порушення свого права 14.09.2011 р. (дата складання акту про збір урожаю соняшника), адже, йому було достовірно відомо, що саме ФГ "Третяк Іван Миколайович" є землекористувачем земельної ділянки та, що у травні місяці 2011 року ним здійснено посів соняшнику на цій ділянці. Також позивачу у вересні 2011 року було достоменно відомо, що саме відповідачем зібрано врожай із земельної ділянки, орендарем якої є останній.

При цьому, господарський суд вважає необґрунтованими доводи позивача про те, що перебіг строку позовної давності починається з дати рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 29.01.2014 р., з підстав зазначених вище.

А отже, саме з вересня 2011 р. починає свій перебіг трирічний строк загальної позовної давності, що закінчується відповідно у вересні 2014 р., тоді як позивач звернувся з даним позовом до суду лише 22.04.2016 р., тобто після спливу строку позовної давності.

Оскільки позивач не визнає факту пропуску ним строку позовної давності з даним позовом до суду, заява про поважні причини пропуску ним строку позовної давності ним до суду не подавалась, у зв'язку з чим, такі обставини господарським судом й не досліджувались.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Таким чином, у зв'язку з пропуском строку позовної давності, в задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити.

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору залишаються за позивачем.

Згідно ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 27.05.2016 р. оголошувалась перерва до 15 год. 30 хв.

Керуючись ст.ст. 33-34, 35, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.

Копію рішення направити третій особі (ОСОБА_1 В.) за адресою: 28531, Кіровоградська область, Долинський район, с. Олександрівка.

Повне рішення складено 31.05.2016 р.

Суддя Л.С. Вавренюк