ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016 Справа № 917/473/16

За позовом ОСОБА_1 міської ради , 36000, м. Полтава, вул. Жовтнева, 36

До відповідача ОСОБА_2 акціонерне товариство УкрагроНПК, 19200, Черкаська область, м. Жашків, вул. Промислова, 1

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_1 містке управління земельних ресурсів та земельного кадастру, 36000, м. Полтава, вул. Жовтнева, 36

Про визнання укладеним договору оренди землі від 21.07.2015р. між ОСОБА_1 міською радою та приватним акціонерним товариством Украгро НПК щодо частки земельної ділянки 489/4399 (пл. 0,0489 га), кадастровий номер :10:003:0147, проїзд спільного користування (землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення), запропонований до укладення відповідачу відповідно до листа ОСОБА_1 міської ради №04.2-27/1/6189 від 21.07.2015р. у наступній редакції: (далі слідує текст проекту Договору оренди землі, що датується 21.07.2015р.).

С у д д я ОСОБА_3

Представники:

від позивача ОСОБА_4, ОСОБА_5 ( див. протокол)

від відповідача ОСОБА_6 ( див. протокол)

від третьої особи: ОСОБА_7 ( див протокол)

Рішення прийняте після перерви, оголошуваної в порядку ст. 77 ГПК України в судових засіданнях 14 квітня та 5 травня 2016 року ( в реагування на клопотання представників сторін щодо надання додаткових документальних доказів та письмових пояснень), про що зафіксовано в протоколах судових засідань.

В судовому засіданні 24.05.2016р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення, дотримуючись приписів ст. 85 ГПК України ( в редакції Закону України №2453-ІУ), з залученням її до матеріалів справи та озвученням сторонам про кінцеву дату оформлення повного тексту рішення.

Суть спору : Розглядається позовна заява ОСОБА_1 міської ради до Приватного акціонерного товариства УкрагроНПК, м. Жашків Черкаської області про визнання укладеним договору оренди землі від 21.07.2015р. між ОСОБА_1 міською радою та приватним акціонерним товариством Украгро НПК щодо частки земельної ділянки 489/4399 (пл. 0,0489 га), кадастровий номер :10:003:0147, проїзд спільного користування (землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення), запропонований до укладення відповідачу відповідно до листа ОСОБА_1 міської ради №04.2-27/1/6189 від 21.07.2015р. у наступній редакції: (далі слідує текст проекту Договору оренди землі, що датується 21.07.2015р.).

Первинно подаючи позов до суду, що датується 21.03.2016р. №04.2-17/2/620, вх. №532/16, ( в прохальній його частині) рада-позивач просить визнати укладеним: (1) проект самого договору оренди землі, запропонований нею і направлений на адресу відповідача за листом №04.2-27/1/6189 від 21.07.2015р., (2) розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку: м. Полтава, вул. Островського, 57 та (3) акт приймання-передачі в оренду земельної ділянки за цією адресою.

Заявою про зміну предмету позову від 14.04.2016р. №042-17/1/2810, вх. №4749, яка прийнята судом, позивач сформулював предмет позову як визнання укладеним договір оренди землі від 21.07.2015р. між ОСОБА_1 міською радою та приватним акціонерним товариством Украгро НПК щодо частки земельної ділянки 489/4399 (пл. 0, 0489 га), кадастровий номер :10:003:0147, проїзд спільного користування (землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення), (з приведення повного тексту запропонованої редакції його, що в трьох примірниках направлявся відповідачу за листом №04.2-27/1/6189 від 21.07.2015р.).

Позовні вимоги ОСОБА_1 міської ради (орендодавець-позивач) ґрунтуються на тому, що:

ОСОБА_2 акціонерне товариство УкрагроНПК, м. Жашків Черкаської області (відповідач) є власником:

- підїзної залізничної колії №1 загальною (розгорнутою) довжиною 216, 00 м, що знаходиться на станції Полтава-Київська Південної залізниці, що була придбана у товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроком» м. Київ за умовами договору купівлі-продажу підїзної залізничної колії від 07.03.2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за №1775;

- нерухомого майна: нежитлові приміщення (склад: літера Н-1 площею 776, 5 кв. м, склад: літера О-1 площею 765, 4 кв. м, побутова: літера Р-1 площею 44, 3 кв. м), що розташоване в м. Полтаві по вул. Островського, 57. Майно було придбане у ТОВ «Украгроком» м. Київ за умовами договору купівлі-продажу від 07.03.2014р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за №1788.

Відповідно до ч 2. ст. 120 Земельного кодексу України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Цій нормі кореспондує і ст. 377 Цивільного кодексу України.

Відтак, за твердженням позивача, починаючи з 07.03.2014р. ПрАТ «УкрагроНПК» набуло право користування часткою земельної ділянки в розмірі 489/4399 (пл. 0, 0489 га) в проїзді спільного користування земельної ділянки площею 0, 4399 га, розташованої в м. Полтава, кадастровий номер :10:003:0147 (землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення).

Однак, лише 17.04.2015р. відповідач звернувся до ОСОБА_1 міської ради з заявою №Ч-425 від 15.04.2015р., відповідно до якої останній просить передати в оренду на 5 років ( у звязку з набуттям у власність нежитлових приміщень за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вул.. Островського, 57) для обслуговування та проїзду до складських приміщень та підїзної колії, ідеальну частку земельної ділянки в розмірі 489 кв. м в проїзді спільного користування земельної ділянки кадастровий номер: :10:003:0147.

Пунктом 34 рішення сорок девятої сесії ОСОБА_1 міської ради шостого скликання від 23.04.2015 року «Про надання земельних ділянок, передачу в користування та продовження права користування земельними ділянками» ПрАТ «УкрагроНПК» :

(1) передано в оренду строком на 5 років земельну ділянку площею 0, 4399 га, розташованої в м. Полтава, кадастровий номер :10:003:0147,

(2) визначено право на земельну ділянку відповідно до частки в проїзді спільного користування, а саме: частка земельної ділянки в проїзді спільного користування за ПрАТ «УкрагроНПК» 489/4399 (пл. 0,0489 га).

Пунктом 45 цього ж рішення ради визначено, що плата за користування землею нараховується та стягується з дня прийняття цього рішення.

Розцінюючи обовязковість зазначеного рішення ради для відповідача, як власника обєктів нерухомості, що знаходяться на земельній ділянці за адресою: м. Полтава, вул.. Островського, 57, до яких повинен бути доступ, а отже використання додаткової земельної ділянки в спільному проїзді ( з іншими господарюючими субєктами) до обєктів нерухомості (з посиланням на ст. 144 Конституції України, п. 1 ст. 73 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»), ОСОБА_1 міська рада підготувала проект Договору оренди землі між сторонами щодо земельної ділянки кадастровий номер :10:003:0147 та надіслала його в трьох примірниках за листом №04.2-27/1/6189 від 21.07.2015р. на адресу приватного акціонерного товариства «Украгро НПК».

З боку відповідача зазначений проект договору не був підписаний. Не був цей проект і повернутий з відповідними застереженнями (помітками), що він підписується з протоколом розбіжностей щодо окремих умов його, як того вимагає ст. 179, 181 ГК України. Між сторонами велася переписка на протязі 2015-2016р.р. без дотримання приписів зазначених останніх норм.

Резюмуючи наведеному вище, посилаючись на те, що:

(1) відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом ( в силу приписів ч. 2 ст. 792 ЦК України та ч. 8 ст. 93 Земельного кодексу України), а згідно ст. 2 Закону України «Про оренду землі» законодавець визначив, що ці відносини регулюються ЗК України, ЦК України, ЗУ «Про оренду землі», іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі,

(2) користування земельними ділянками є платним, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку, відповідно до ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» та п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України є саме договір оренди землі,

(3) за змістом статті 16 ЗУ «Про планування і забудову територій» (чинного до 12.03.2011р.) проект розподілу території - це містобудівна документація, яка розробляється для мікрорайону (кварталу) чи його частини з метою розмежування земельних ділянок. Проектом розподілу територій визначаються, зокрема площі та межі при будинкових територій існуючих і запроектованих жилих будинків та земельних ділянок, на яких розміщують громадські споруди та інші обєкти містобудування. Проект розподілу території є основою для визначення меж земельних ділянок на територіях існуючої забудови для розташування будинків і споруд, розроблення відповідної землевпорядної документації та оформлення в установленому законодавством порядку правовстановлюючих документів власникам, співвласникам, орендарям, а також встановлення меж земельної ділянки в натурі.

Відповідно до п. 4 розділу У «Прикінцеві положення» ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року N 3038-VI ( зі змінами і доповненнями) проекти розподілу територій, розроблені та/або оформлені до набрання чинності цим Законом, використовуються після набрання чинності цим Законом.

У 2007 році ДП «Проектний інститут «Укргеолбудпроект» було розроблено проект розподілу території з визначенням меж земельної ділянки під виробничо-складськими приміщеннями за адресою: вул. Островського, 57 в м. Полтаві, де фігурантами землекористування визначені ЗАТ «Юнікон», ПП ОСОБА_9, ПП «Богема», ТОВ «ОСОБА_1 лісоторгівельна база», ВКФ ТОВ «Солар», ТОВ «Хант», ПП ОСОБА_10 та ПП ОСОБА_11, гр. ОСОБА_12, ПП «Інтерресурс». В цей проект розподілу територій вносилися зміни, в звязку з відчуженням громадянином ОСОБА_12 обєктів нерухомості за цією адресою, в т.ч. і ТОВ «Украгроком». Останній звернувся до ДНВП «ОСОБА_1 геодезичний центр» з питань виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки ТОВ «Украгроком», яка і була виготовлена як на земельну ділянку кадастровий номер :10003:0192 площею 5962, 81 кв. м, так і на земельну ділянку кадастровий номер :10:003:0147 площею 4398, 27 кв. м.

22 лютого 2011 року між ОСОБА_1 міською радою та ТОВ «Украгроком» було укладено Договір оренди землі як єдиний документ на обидві зазначені земельні ділянки;

(4) у встановленому порядку рада-орендодавець звернулася до відповідача - власника нерухомого майна, яке знаходиться на земельній ділянці кадастровий номер :10003:0192 по вул. Островського в м. Полтаві, щодо подовження договірних земельних відносин в порядку ст. 120 ЗК України з набувачем (ПрАТ «УкрагроНПК») цього майна, і відносно земельної ділянки кадастровий номер :10:003:0147 в проїзді спільного користування, яка в свій час на договірній основі використовувалася продавцем майна ТОВ «Украгроком»,

позивач робить висновок, що зі змісту листа ПрАТ «Украгро НПК» №21/1 від 16.01.2016р. вбачається, що останнє відмовляється укладати договір оренди землі від 21.07.2015р. щодо земельної ділянки кадастровий номер :10:003:0147, а отже у ради не залишалося нічого іншого як звернутися до суду з вимогою про визнання укладеним договору оренди землі від 21.07.2015р. на запропонованих нею умовах.

При цьому (за твердженням позивача, як в позові, так і додаткових поясненнях) рада діяла відповідно до: (1) ч. 1 ст. 187 Господарського кодексу України, за якою спори, що виникають при укладенні господарських договорів за державними замовленнями або договорів, укладення яких є обовязковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом; (2) ч. 3 ст. 6 ЦК України, за змістом якої у тих випадках, коли актом законодавства передбачено обовязковість положень цього акта для сторін договору, останні не мають права відступати від його положень; (3) ст. 377 ЦК України та ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України, відмічаючи наступне (приводиться дослівно за текстом додаткових пояснень від 04.05.2016р. №04.2-17/1/3541, вх. №5518, та від 23.05.2016р. №04.2-17/1/4715, вх. №6357): «Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні право чинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку, у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосування положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на обєкт нерухомості у встановленому законом порядку, право користування земельною ділянкою у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці обєкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак обєкта права власності.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині другій 120 ЗК України, особа, яка набула право власності на будівлю чи споруду стає користувачем земельної ділянки на тих частих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Відповідно до змісту договору оренди землі, укладеного між ТОВ «Украгроком» та ОСОБА_1 міською радою, в оренду ТОВ «Украгроком» передавалася земельна ділянка кадастровим номером :10:003:0147.

З огляду на викладене, з 07.03.2014р. ПрАТ «УкрагроНПК» - моменту набуття права власності на обєкти нерухомого майна, також набуло право користування земельною ділянкою кадастровим номером :10:003:0147 на тих самих умовах, на яких воно належало ТОВ «Украгроком».

Відповідач на позов відреагував запереченнями за відзивом на позовну заяву, що датуються 13.04.2016р. №120, вх. №4748 від 14.04.2016р., мотивацією яких є те, що:

- доводи позивача-ради про відмову ПрАТ «Украгро НПК» від укладення договору оренди землі від 21.07.2015р. щодо земельної ділянки кадастровий номер :10003:0192, на якій знаходяться обєкти нерухомості, придбані за умовами договорів купівлі-продажу, посвідчених нотаріально 07.03.2014р., не є обґрунтованими, так як товариство-набувач нерухомого майна неодноразово зверталося до позивача з клопотанням про надання дозволу на розроблення техдокументації із землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки, так само як і ТОВ «Украгроком» (продавець обєкту нерухомості) зверталося з клопотанням про розірвання договору оренди земельної ділянки, в звязку з переходом права власності на нерухоме майно;

- запропонований радою-орендодавцем договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :10:003:0147 не відповідає чинному законодавству за відсутністю обєкта оренди як такого відповідно до приписів ст. 79, 791 Земельного кодексу України та ст. 3 ЗУ «Про оренду землі».

Представник відповідача в судових засіданнях наголошував на тому, що сам факт відсутності доступу до обєкту нерухомості не є підставою для укладення договору на запропонованих радою умовах, а може бути використаний інститут земельного сервітуту.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши надані докази, суд - в с т а н о в и в, що позовні вимоги ОСОБА_1 міської ради задоволенню не підлягають за наступного:

Відповідно до Договору купівлі - продажу від 07.03.2014 року (а. с. 21-23) приватне акціонерне товариство «Украгро НПК» придбало (набуло у власність) у товариства з обмеженою відповідальністю «Украгроком» нерухоме майно, яким є нежитлове приміщення (склад: літера Н-1 площею 776, 5 кв. м, склад: літера О-1 площею 765, 4 кв. м, побутова: літера Р-1 площею 44, 3 кв. м), що розташоване в м. Полтаві по вул. Островського, 57.

Право власності на об'єкт нерухомості за ПрАТ «Украгро НПК» зареєстроване 07.03.2014 року згідно ОСОБА_10 про державну реєстрацію прав (а. с. 27).

Об'єкт (нерухоме майно) розташований на земельній ділянці площею 5961 кв. м, кадастровий номер - :10003:0192, яка знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Островського, 57. На момент укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна земельна ділянка знаходилася в оренді у продавця відповідно до договору оренди землі, укладеного ОСОБА_1 міською радою та ТОВ «Украгроком» 22 лютого 2011 року (п. 1.5 Договору).

Зазначений договір купівлі-продажу посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за №1788.

За нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 07.03.2014р. (реєстраційний №1775) ПрАТ «Украгро НПК» придбав у ТОВ «Украгроком» і підїзну залізничну колію №1 загальною довжиною 216, 00 м, яка за п. 1.2 цього договору належить продавцю на праві приватної власності, що підтверджується Договором Р-11 купівлі-продажу від 05.08.2008 року та технічним паспортом, виготовленим у 2013 році, згідно якого підїзна залізнична колія є продовженням підїзної колії КП «ОСОБА_1 міська шляхо-експлуатаційна дільниця» ОСОБА_1 міської ради, що знаходиться на станції Полтава-Київська Південної залізниці.

Щодо землекористування продавця під цим обєктом (колією) договір купівлі-продажу від 07.03.2014р. інформації не містить. Відсутні дані і реєстру речових прав.

Стаття 120 Земельного кодексу України закріплює перехід права на земельну ділянку у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду.

Зокрема, за зазначеною нормою законодавець визначив, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Як зазначено вище, продавець нерухомого майна - ТОВ «Украгроком» користувався земельною ділянкою загальною площею 5961 кв. м, по вул. Островського, 57 в м. Полтаві, на якій розміщені придбані ПрАТ «Украгро НПК» за договором купівлі-продажу від 07.03.2014р. нежитлові приміщення, на умовах договору оренди землі від 22 лютого 2011 року.

Тому, в силу приписів ст. 120 ЗК України, до відповідача перейшло право землекористування (земельна ділянка загальною площею 5961 кв. м) за спірною адресою на умовах оренди на платній основі.

Умови ж землекористування відповідача земельною ділянкою кадастровий номер - :10003:0192 площею 0, 5962 га за адресою вул. Островського, 57 в м. Полтава визначені договором оренди землі від 21.07.2015р., який за судовим рішенням ГСПО від 05.05.2016р. в справі №917/474/16 визнано укладеним.

Технічні характеристики (паспортні дані) обєктів нерухомості, що розміщені на земельній ділянці кадастровий номер - :10003:0192, що були придбані ПрАТ «Украгро НПК» за договором купівлі-продажу від 07.03.2014р., є фігурантами зазначеної справи №917/474/16. В звязку з цим, клопотання ОСОБА_1 міської ради від 23.05.2016р. №04.2-17/1/4715, вх. №6411 від 24.05.2016р., про витребування від ПрАТ «Украгро НПК» технічний паспорт на нежитлові будівлі, що на праві приватної власності належать останньому по вул.. Островського, 57 у м. Полтаві, судом було відхилено.

За умовами Договору оренди землі від 22 лютого 2011 року, укладеним між ОСОБА_1 міською радою та ТОВ «Украгроком», останній був землекористувачем частки (489/4399) земельної ділянки загальною площею 4398, 27 кв.м кадастровий номер :10:003:0147, яка є не чим іншим як спільним проїздом для ряду землекористувачів-господарюючих субєктів, що мають обєкти нерухомості, в промисловій зоні м. Полтави, по вул. Островського, про це наглядно проілюстрували в судовому засіданні 24.05.2016р. представники ОСОБА_1 міської ради (див. Проект розподілу території та визначення меж земельних ділянок по вул.. Островського, 57 в м. Полтаві, розроблений ДП «Проектний інститут «Укргеолбудпроект» НАК «Надра України», т. 1, а.с. 175).

Як засвідчує схема-викопіювання зазначеного Проекту розподілу території та визначення меж земельних ділянок по вул. Островського, 57 в м. Полтаві, остання містить площі землекористування та опис меж, в т.ч. і попередників відповідача, та визначення площі проїзду в 4398, 27 кв. м окремо ( від помітки «Вїзд» зі східного напрямку до помітки «Пожежний виїзд» на заході).

Статус спільного зазначений проїзд набув на договірній основі, а саме після укладення договорів між ОСОБА_1 міською радою і землекористувачами за спірною адресою, в т.ч. і з ТОВ «Украгроком», щодо його використання, тобто на добровільній основі.

Відсилання позивача до ст. 16 ЗУ «Про планування і забудову територій», що діяв до 12.03.2011р., як припису що містить обовязковість Проекту розподілу територій для укладення договору, що є предметом спору в даній справі, є помилкою, оскільки п. 4 розділу У «Прикінцеві положення» ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року N 3038-VI ( зі змінами і доповненнями), до якого відсилається позивач-рада, закріплено, що «проекти забудови територій, розподілу територій, містобудівні обґрунтування з відповідними умовами та обмеженнями забудови земельних ділянок, будівельні паспорти, документи на введення об'єктів в експлуатацію та їх сертифікацію, розроблені та/або оформлені до набрання чинності цим Законом, можуть бути затверджені та використані після набрання чинності цим Законом.» Отже, ніякого припису щодо обовязковості законодавець не визначає.

Враховуючи, що на земельній ділянці кадастровий номер :10:003:0147 обєктів нерухомості не має, остання не може підпадати під регулювання як ст. 120 Земельного кодексу України, так і ст. 377 Цивільного кодексу України.

За частиною 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обовязковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обовязковим для субєкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обовязковості укладення договору для певних категорій субєктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

За викладеного вище, позивач-рада не довела та не надала доказів щодо обовязковості укладення договору оренди землі від 21.07.2015р. між ОСОБА_1 міською радою та приватним акціонерним товариством Украгро НПК щодо частки 489/4399 земельної ділянки (пл. 0,0489 га), кадастровий номер :10:003:0147, проїзд спільного користування (землі промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення), запропонований до укладення відповідачу відповідно до листа ОСОБА_1 міської ради №04.2-27/1/6189 від 21.07.2015р.

Рішення сорок девятої сесії ОСОБА_1 міської ради шостого скликання від 23.04.2015 року «Про надання земельних ділянок, передачу в користування та продовження права користування земельними ділянками» в частині передачі в оренду ПрАТ «Украгро НПК» строком на 5 років земельну ділянку площею 0, 4399 га, розташованої в м. Полтава, кадастровий номер :10:003:0147, та визначення право на земельну ділянку відповідно до частки в проїзді спільного користування, а саме: частка земельної ділянки в проїзді спільного користування за ПрАТ «УкрагроНПК» 489/4399 (пл. 0,0489 га), суд розцінює як таким, що не відповідає приписам ст. ст. 93, 120 Земельного кодексу України, ст. 179 ( ч. 3) Господарського кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України, а отже є помилковим.

Європейський Суд з Прав Людини у своєму рішенні від 20.10.2011 (остаточне 20.01.2012р.) у справі «Рисовський проти України» зазначив наступне: «Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються». Тому будь-яка помилковість дій позивача не може «лягати тягарем на плечі» відповідача, в т.ч. і шляхом примусового укладення договорів.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 641 ЦК України).

Правове регулювання господарських договорів (це стосується і загальних правил щодо процедури взаємовідносин контрагентів при укладенні договорів оренди землі) закріплено главою 20 Господарського кодексу України.

ОСОБА_1 міська рада підготувала проект Договору оренди землі між сторонами та надіслала його в трьох примірниках за листом №04.2-27/1/6189 від 21.07.2015р. на адресу приватного акціонерного товариства «Украгро НПК». Ця обставина відповідачем не спростовується.

За змістом умов запропонований радою-орендодавцем проект договору оренди землі (а.с. 35-37) щодо земельної ділянки кадастровий номер :10:003:0147, остання надається для проїзду спільного користування. При цьому право на цю земельну ділянку визначене відповідно до частки ПрАТ «Украгро НПК» в проїзді спільного користування і становить 489/4399 489 кв. м (п. 2.1 проекту договору). Докази про те, яким шляхом визначалася приведена частка, відсутні.

Отримавши проект зазначеного Договору оренди землі (земельна ділянка кадастровий номер :10:003:0147), підтвердженням чому є лист відповідача від 01.08.2015р. за №190 (а.с. 76), товариство-відповідач не підписало договір і не повернуло його. Переписка між сторонами на протязі серпня-грудня 2015 року засвідчує, що сторони не прийшли до згоди по істотним умовам договору.

За так, оскільки спірний проект договору не підпадає під дію ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України, на нього поширюється дія ч. 8 ст. 181 ГК України, за якою « у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся)».

Інші доводи позивача як несуттєві не прийняті судом.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

СУДДЯ Г.І.БУНЯКІНА

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27.05.2016р.

Примітка: Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.