ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2016 р.Справа № 922/825/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Кулабуховій А.В.

розглянувши справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Харківський індустріально-педагогічний технікум
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юність і К"
про стягнення коштів в розмірі 1 420,12 грн.
за участю представників сторін:

представник позивача - ОСОБА_1, довіреність №65 від 22.04.2016 р.;

представник відповідача - не з'явився;

представник третьої особи - ОСОБА_2, довіреність б/н від 21.04.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Юність і К", в якій просить суд:

- стягнути з відповідача на користь держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області заборгованість за період з червня 2013 року по травень 2014 року в розмірі 1 236,42 грн., пені 97,15 грн. та штраф 86,55 грн.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди №5413-Н від 15 березня 2013 року в частині повної та своєчасної сплати орендної плати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25 березня 2016 року позовну заяву було прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №922/825/16 та призначено її до розгляду на 07 квітня 2016 року, відстрочено Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області сплату судового збору в розмірі 1 378,00 грн. до винесення рішення по справі №922/825/16.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07 квітня 2016 року відкладено розгляд справи на 21 квітня 2016 року, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Харківський індустріально-педагогічний технікум.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21 квітня 2016 року продовжено строк розгляду справи на 15 календарних днів на підставі ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України та відкладено розгляд справи на 26 травня 2016 року.

26 травня 2016 року через канцелярію Господарського суду Харківської області від представника відповідача надійшло клопотання (вх. №17595), в якому просить суд долучити до матеріалів справи докази сплати судового збору. Надані докази судом досліджені та долучені до матеріалів справи.

26 травня 2016 року через канцелярію Господарського суду Харківської області від представника Харківського індустріально-педагогічного технікуму надійшло клопотання (вх. №17596), в якому просить суд долучити до матеріалів справи документи, які підтверджують факт стягнення з боржника (Товариства з обмеженою відповідальністю "Юність і К") на його користь заборгованості за Договором №5413-Н від 15 березня 2013 року. Надані документи судом долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 26.05.2016 р. представники позивача та третьої особи позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд задовольнити позови з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у призначене судове засідання не з'явився, правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, витребуваних судом документів не надав.

Суд зазначає, що ухвала Господарського суду Харківської області від 25 березня 2016 року про порушення провадження у справі та ухвала Господарського суду Харківської області від 07 квітня 2016 року повернулись на адресу Господарського суду Харківської області 06 квітня 2016 року та 12 травня 2016 року відповідно, відміткою Укрпошти "За закінченням терміну зберігання".

Судом перевірено адресу відповідача, згідно з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на час розгляду справи, місцезнаходження відповідача - 61009, м. Харків, пров. Лиманський, буд. 1, та саме на цю адресу судом надсилались процесуальні документи, а позивачем позовну заяву.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" - якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як визначено у пункті 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає, згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за можливе розгляд справи за позовної заявою позивача за наявними у справі і додатково наданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківські області (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юність і К" (Орендар) був укладений договір оренди №5413-Н від 15 березня 2013 року (надалі - Договір оренди), відповідно до предмету якого Орендар отримав в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно - нежитлове приміщення кім. №9, розташоване на 1-му поверсі 2-х поверхового учбового корпусу, загальною площею 14,4 кв. м., за адресою: м. Харків, пр. Московський, 24, що перебуває на балансі Харківського індустріально - педагогічного технікуму.

Факт передачі майна підтверджується актом приймання-передачі орендованого майна від 15 березня 2013 року (т. 1, арк. с. 13), відповідно до якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв окреме індивідуально визначене майно - нежитлове приміщення кім. №9, розташоване на 1-му поверсі 2-х поверхового учбового корпусу, загальною площею 14,4 кв. м., за адресою: м. Харків, пр. Московський, 24, що перебуває на балансі Харківського індустріально - педагогічного технікуму.

Згідно з п.2.1. Договору оренди - Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передачі майна.

Пунктами 3.1., 3.3., 3.6. Договору оренди передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорційно її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. №786 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - лютий 2013 р. 224,74 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди - березень 2013 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за березень 2013 р.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточній місяць.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу щомісячно, до 12 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог діючої Методики безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами - у розмірі 50%.

Відповідно до п. 3.7 Договору оренди - орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає стягненню до державного бюджету та Балансоутримувачу у визначеному п. 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

Пунктом 3.12 Договору оренди сторони визначили, що у разі припинення (розірвання) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передавання включно.

Позивач виконав взяті на себе зобов'язання за Договором оренди №5413-Н від 15 березня 2013 року та передав Відповідачу майно, що є предметом договору за Актом приймання-передачі орендованого майна від 15 березня 2013 року, який підписаний та скріплений печатками сторін.

Відповідно до п. 5.3 Договору оренди - орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з п. 10.1 договору оренди, договір укладено на 1 рік, що діє з 15 березня 2013 року до 15 березня 2014 року.

Відповідно до п. 10.4 договору після закінчення терміну дії договору подальше використання об'єкта оренди буде визначатися відповідно до чинного законодавства.

Матеріали справи не містять, а відповідач не надав доказів, які б свідчили про припинення дії Договору оренди 15 березня 2014 року.

Наказом Регіонально відділення Фонду Державного майна України по Харківській області "Про розірвання договору оренди №5413-Н від 15.03.13 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Юність і К" №1453 від 04 липня 2014 року, на підставі листів: Харківського індустріально-педагогічного технікуму від 21.03.14 №191, від 21.05.2014 р. №339; Міністерства освіти і науки України та акту обстеження об'єкту оренди №163/14 від 26.05.2014 р. - дію Договору оренди №5413-Н від 15.03.13 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Юність і К" припинено 26.05.2014 р.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач свої зобов'язання з внесення орендних платежів у період з червня 2013 року по травень 2014 року не виконував у повному обсязі у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем з оплати орендних платежів у розмірі 1 236,42 грн.

На час розгляду справи, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем вищезазначених сум заборгованості за Договором оренди №5413-Н від 15 березня 2013 року в добровільному порядку, що і стало підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Харківської області.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору найму (оренди), згідно якого та в силу ст. 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Окрім того, суд відзначає, що на вказані правовідносини поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до ч. 1 ст. 2 якого, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Крім того, згідно частини 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до частини 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, статей 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Умовами Договору оренди передбачено, що Орендар зобов'язався своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату до 12 числа місяця, наступного за звітним, отже строк оплати є таким, що настав.

Відповідно до статті 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватись майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічна норма міститься в частині другій статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. При цьому такі заперечення мають бути висловлені ним як до закінчення терміну дій договору оренди, так і протягом одного місяця після закінчення цього строку.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Враховуючи, що Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області не надано доказів звернення відповідача із заявою про припинення дії договору протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору, як то передбачено п. 10.4 договору, суд вважає, що укладений сторонами договір оренди №5413-Н від 15 березня 2013 року продовжений на 1 рік.

Наказом Регіонально відділення Фонду Державного майна України по Харківській області "Про розірвання договору оренди №5413-Н від 15.03.13 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Юність і К" №1453 від 04 липня 2014 року, на підставі листів: Харківського індустріально-педагогічного технікуму від 21.03.14 №191, від 21.05.2014 р. №339; Міністерства освіти і науки України та акту обстеження об'єкту оренди №163/14 від 26.05.2014 р. - дію Договору оренди №5413-Н від 15.03.13 з Товариством з обмеженою відповідальністю "Юність і К" припинено 26.05.2014 р.

Частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною другою статті 795 Цивільного кодексу України передбачено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Пунктом 3.12 Договору оренди сторони визначили, що у разі припинення (розірвання) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передавання включно.

Як вбачається із наданих позивачем розрахунків у відповідача наявна заборгованість з орендної плати перед позивачем у розмірі 1 236,42 грн.

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.43 ГПК кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості за договором оренди №5413-Н від 15 березня 2013 року, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, в частині стягнення з відповідача суми заборгованості з орендної плати нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Позивачем, за неналежне виконання зобов'язань за Договором оренди №5413-Н від 15 березня 2013 року нараховано до стягнення з відповідача пеню в розмірі 97,15 грн. та штраф у розмірі 86,55 грн.

За приписами ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Приписами ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до положень статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Умовами спірного договору, а саме пунктом 3.7 Договору визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає стягненню до Державного бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні, відповідно до чинного законодавства України, з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно з п. 3.8 Договору у разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Враховуючи викладене, перевіривши нарахування пені та штрафу позивачем, суд визнає позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 97,15 грн. пені та 86,55 грн. штрафу законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаючи судові витрати в даній справі на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юність і К" (61009, місто Харків, пров. Лиманський, буд. 1, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61024, м. Харків, вул. Гуданова, 18, ) заборгованість з орендної плати за період з червня 2013 року по травень 2014 року в розмірі 1 236 (одна тисяча двісті тридцять шість) грн. 42 коп., пеню в розмірі 97 (дев'яносто сім) грн. 15 коп., штраф у сумі 86 (вісімдесят шість) грн. 55 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.05.2016 р.

Суддя ОСОБА_3

справа №922/825/16