номер провадження справи 11/8/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2016 Справа № 908/337/16

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «АСТРА» (вул. Машинобудівників, буд. 5 «А», смт. Чабани, Києво-Святошинський район, Київська область, 08162, ),

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «Українська аграрна компанія» (вул. Комунарів, буд. 21«А», с. Мала Білозерна, Василевський район, Запорізька область, 71670, адреса для листування: вул. Сєдова, буд. 8, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69057, ),

у присутності представників сторін:

від позивача: ОСОБА_4 дов. б/н від 01.09.2015;

від відповідача: ОСОБА_5 дов. б/н від 10.10.2015;

ОСОБА_6 дов. б/н від 20.03.2015;

про: стягнення 3291508,61грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «АСТРА» про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Українська аграрна компанія» 3291508,61 грн. завданих збитків.

08.02.2016 порушено провадження по справі і справа призначена до розгляду. У звязку із неявкою представника відповідача розгляд справи відкладався. Також, в судовому засіданні оголошувалась перерва.

В цілях повного та всебічного вирішення спору, враховуючи складність предмету спору, протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів, справу №908/337/16 передано на колегіальний розгляд у складі трьох суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя: Гончаренко С.А., судді: Дроздова С.С., Смірнов О.Г.

Ухвалою від 11.04.2016 справу прийнято до провадження вказаним складом суду, та призначено судове засідання.

11.05.2016 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 3344631,16грн. завданих збитків.

Збільшення позовних вимог відповідають вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України та прийняті судом до розгляду.

Ухвалою від 11.05.2016 суд відклав розгляд справи.

01.06.2016 від позивача надійшла заява про зміну предмету позову. Просить стягнути з відповідача 3344631,16грн. заборгованості за договором купівлі продажу.

Відповідно до положень ч.4 ст.22 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України), зокрема, до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Також, у п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд

Початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після завершення підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК) відкриття судового засідання, розяснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, тобто до зясування у передбаченому ГПК порядку обставин справи та здійснення їх правової оцінки, про що зазначається в протоколі судового засідання. При цьому неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що заява подана після початку розгляду справи, суд залишає заяву позивача без розгляду.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається, зокрема, на наступне:

Відповідно до умов договору купівлі-продажу №0309-13 СТ від 05.11.2013, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «АСТРА» та товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Українська аграрна компанія», вартість одиниці та загальна вартість Техніки - кругової зрошувальної системи Valley FP 750 та в кількості 1 штука та кругової зрошувальної системи Valley FP 810 в кількості 1 штука, в гривні, а також еквівалент вартості Техніки в валюті долар США та курс (гривні до долара США), згідно з яким на момент укладання договору розраховувався гривневий еквівалент вартості техніки в доларах США, визначаються в специфікації до договору.

Позивач зазначає про те що, відповідачем в супереч положень умов договору, а саме п.п.2.2, 2.3, 2.4 не було здійснення коригування платежу відповідно до курсу на день оплати остаточного платежу.

Тому позивачем за вихідним номером №105/15-юр від 20.04.2015 на адресу відповідача була надіслана претензія з вимогою погасити заборгованості.

Позивач зазначає про те, що у відповіді на претензію №67 від 07.05.2015 відповідач просив уточнити вимоги, а саме: суму заборгованості, природу її виникнення, її обґрунтування з наданням детального розрахунку з посиланням на конкретні пункти Договору № 0309-13 СТ від 05.11.2013.

Як зазначає позивач, 24.04.2015 відповідачу була надіслана вимога №65/ЮД про оплату курсової різниці в строк до 30.04.2015. Листом № 68 від 12.05.2015 відповідач підтвердив наявність фінансових питань та висловлював пропозицію щодо зустрічі з питань розрахунків за договором №0309-13 СТ .05.11.2013 м. Запоріжжя.

Але вказана вимога відповідач проігнорував та не здійснив оплату курсової різниці Техніки, таким чином товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «Українська аграрна компанія» прострочило платіж курсової різниці з 24.10.2014.

У звязку із простроченням платежу понад 15 днів, відповідно до п. 7.5 договору, позивач направив відповідачу повідомлення про одностороннє розірвання договору, в якому зазначив строк, після закінчення якого договір вважається розірваним. Таким чином, договір купівлі-продажу № 0309-13 СТ від 05.11.2013 є розірваним з 19.05.2015.

Також, позивач зазначає, що рішенням господарського суду Запорізької області по справі №908/4922/15 від 04.11.2015 було зясовано, що власником кругової зрошувальної системи Valley FP 750 та кругової зрошувальної системи Valley FP 810 є товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «Українська аграрна компанія», право власності якого не оспорене та не визнано у встановленому законом порядку недійсним, а тому у позивача відсутні правові підстави для повернення майна відповідно до умов договору № 0309-13 ТЗ від 06.03.2014.

Оскільки коригування платежу відповідно до курсу на день оплати остаточного платежу не відбулось, договір був розірваний в звязку з істотним порушенням договору однією зі сторін не оплатою 100% вартості товару, позивач вимагає відшкодування збитків завданих розірванням договору, відповідно до вимог ч. 5. ст. 653 Цивільного кодексу України, у розмірі 3344631,16грн., згідно серед його курсу 26.04.2016 по операціях купівлі/продажу іноземних валют на міжбанківському валютному ринку України.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись, зокрема, на наступне:

Станом на день звернення товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «АСТРА» з позовною заявою про стягнення збитків з товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Українська аграрна компанія» останнім здійснено 100% оплату вартості Техніки за договором купівлі - продажу №00309 від 05.11.2013,а договір вважається таким, що припинений.

Щодо направлення позивачем вимогу про оплату боргу за вих.№65/ЮД. Відповідач не заперечує надходження вимоги про оплату боргу на договором купівлі-продажу №0309-13СТ, але співставивши реквізити договору, що зазначені у «Вимозі про оплату боргу», з даними документообігу по фінансово - господарських взаємовідносинах з контрагентами, відповідач не виявив договор купівлі - продажу №0309-13СТ від 10.04.2013, а тому вимога про оплату є безпідставною та не породжує жодних наслідків у разі її незадоволення.

Щодо тверджень про визнання товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Українська аграрна компанія» фінансових питань перед товариством з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «АСТРА», що в свою чергу підтверджується змістом листа №68 від 12.05.2015, відповідач зазначає проте, що товариством з обмеженою відповідальністю «НВП «Українська аграрна компанія» від позивача було отримано претензію б/н від 20.04.2015 вих.№105/15 - юр, враховуючи той факт, що на день отримання претензії відбулась 100% оплата за Техніку за договором купівлі - продажу №00309-13 СТ від 05.11.2013 (останній платіж 24.10.2014), товариство з обмеженою відповідальністю «НВП» Українська Аграрна Компанія» з метою захисту ділової репутації та уникнення непорозумінь з позивачем, було запропоновано провести зустріч з питань взаєморозрахунків у м. Запоріжжя, для узгодження фінансових розбіжностей, які на думку позивача, наявні між товариствами. Твердження позивача про визнання вказаним листом наявності фінансових питань по взаємовідносинах товариствами є ніщо інше, як неправильне тлумачення та перекручування змісту листа.

Щодо посилання позивача на п.7.5 неіснуючого договору купівлі - продажу №0309-13 СТ від 10.04.2013 та направлення повідомлення про розірвання такого договору, відповідач зазначає, що 100% виконання товариство з обмеженою відповідальністю «НВП» Українська Аграрна Компанія» взятих на себе зобовязань за договором купівлі - продажу №00309-13СТ від 05.11.2013 відбулось 24.10.2014, в день останнього платежу за Техніку, повідомлення ж про розірвання договору датоване 05.05.2015 за вих.№68 ЮД, тобто через 6 місяців з дня коли Договір вважається виконаним і дане повідомлення ніяким чином не стосується виконання умов договору купівлі - продажу №00309-13СТ від 05.11.2013. Договір купівля - продажу №0309-13СТ від 10.04.2013 між позивачем та відповідачем не укладався, а Техніка не придбавалась (поставлялась).

Відповідач зазначає, що твердження позивача про розірвання договору купівля - продажу №00309- 13СТ від 05.11.2013 в односторонньому порядку не відповідає дійсності, в звязку з тим, що як таке повідомлення про розірвання Договору купівля-продажу №00309-13 СТ від 05.11.2013 не відправлялось і Договір в односторонньому порядку не розривався.

Щодо тверджень про те, що договір було розірвано в звязку з істотним порушенням договору однією із сторін - неоплатою 100% вартості Техніки, а тому на думку позивача є підстави застосування ч.5 ст. 653 Цивільного кодексу України, відповідач зазначає, що товариством з обмеженою відповідальністю «НВП» Українська Аграрна Компанія» сплатило загальну вартість Техніки, у розмірі 3764259грн. 00коп., відповідно до існуючого договору купівлі - продажу №00309-13СТ та специфікації до нього.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Факт оплати товариством з обмеженою відповідачльністю «НВП» Українська Аграрна Компанія»Техніки та починаючи з 10.06.2015 перехід права власності на Техніку за договором купівлі - продажу №00309-СТ від 05.11.2013 підтверджується рішенням господарського суду Запорізької області від 04.11.2015 по справі №908/4922/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс» Астра» до товариства з обмеженою відповідальністю «НВП» Українська Аграрна Компанія» про зобовязання повернути майно, яке було передано на тимчасове зберігання згідного Договору №0309- 13ТЗ.

Відповідач звертає увагу на те, що зазначене рішення суду першої інстанції у справі №908/4922/15, не оскаржувалось, отже з усіма вказаними в рішенні обставинами позивач погодився та прийняв встановлене судом виконання договору як належне.

У запереченнях на відзив позивач додатково зазначив про те, що у вимозі про оплату вих.№65/ЮД від 24.04.2015 та повідомленні про розірвання договору вих. №68/ЮД від 05.05.2015 помилково зазначені дата договору 10.04.2013, замість 05.11.2013 та номер самого договору 0309-13СТ замість вірного 00309-13СТ. Крім того, між сторонами укладено лише один договір купівлі-продажу, і у повідомленні йде мова про Техніку яка передавалась за договором купівлі-продажу №00309-13СТ від 05.11.2013.

Вивчивши матеріали справи і вислухавши пояснення представників сторін, встановив наступні обставини:

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) закріплено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до п. 2 цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Зобовязанням, відповідно до п. п. 1, 2 ст. 509 цього Кодексу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

05.11.2013 між товариством з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «АСТРА» (надалі - Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю НВП «Українська Аграрна Компанія» (надалі - Покупець) укладений Договір купівлі-продажу №00309-13 СТ (надалі Договір), згідно якому Продавець зобовязується продати, а Покупець прийняти та оплатити на умовах, визначених цим договором, сільськогосподарську техніку, вартість, найменування, кількість, завод-виробник і стан якої визначаються в Специфікаціях (додатку №1) до цього договору, яка є його невідємною частиною (п.1.1 Договору).

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що вартість одиниці та загальна вартість Техніки в гривні, а також еквівалент вартості техніки в валюті долар США та курс (гривні до долара США), згідно з яким на момент укладення цього договору розраховувався гривневий еквівалент вартості техніки в доларах США, визначаються в Специфікації до цього договору.

Згідно ч.2 ст.524 ЦК України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті.

Частиною другою статті 533 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до п.2.2 Договору, оплата вартості техніки здійснюється у національній валюті України (гривні) по курсу (гривні до долар США), який визначається на основі середнього курсу продажу валюти на Міжбанківському валютному ринку України на день, що передує дню здійснення платежу в рахунок оплати техніки.

А згідно п.2.3 Договору, загальна вартість і вартість одиниці техніки в гривні змінюється на день проведення розрахунку прямо пропорційно росту офіційного курсу долара США до гривні, що встановлюється Міжбанківським валютним ринком України на день проведення розрахунку, по відношенню до курсу гривні до долар США, встановленому на день підписання цього договору.

Відповідно до п.4.1 Договору, продавець проводить поставку по адресу на умовах DDP INCOTERMS 2010 Україна, Запорізька обл.., Василевський район, село Мала Білозірка в строки, визначені в Специфікації до цього договору, але тільки після здійснення Покупцем оплати вартості Техніки за цим Договором у розмірі 20% в строки, визначені в Специфікації.

А згідно п.4.3 Договору, в день передачі Техніки представники Сторін, уповноважені довіреностями або іншим чином, проводять огляд Техніки в місці, визначеному цим Договором, і підписують акт прийому-передачі Техніки.

В Специфікації до договору передбачено, що вартість техніки (кругова зрошувальна система в кількості 2 шт.) 3764259,00грн. (з ПДВ), що еквівалентно 459000,00 доларів США по міжбанківському курсу гривні до долара США на день підписання договору, що складає 8,2010.

В Специфікації також встановлений графік платежів (сім платежів з 01.12.2013 до 01.12.2014 з вказівкою кожного платежу у відсотковому співвідношенні до вартості техніки).

Стаття 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) передбачає, що субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст.526 ЦК України. Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Частиною третьої статті 35 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що надрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач передав відповідачу оговорену Техніку за актом без дати приймання-передачі техніки на тимчасове зберігання по договору купівлі-продажу №00309-13 СТ від 05.11.2013, що встановлено рішенням господарського суду Запорізької області від 04.11.2015 по справі №908/4922/15 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агробудівельний альянс «Астра» до товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Українська аграрна компанія» про зобовязання повернути майно. Це судове рішення набрало законної сили.

Відповідач сплатив позивачу за отриману техніку 3764259,00грн. без коригування суми у гривнях до долару США за курсом валют на день здійснення оплат, внаслідок чого позивач вважає, що внаслідок невиконання відповідачем своїх договірних зобовязань, йому завдано збитки на суму 3344631,16грн.

Частинами першою і другою статті 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до частин 1 3 статті 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором.

Збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобовязання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день предявлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Статтею 224 ГК України, встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено.

Цією нормою також визначено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управною стороною, втрата або пошкодження її майна...

Згідно ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим субєктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобовязання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на якій сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобовязання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Виходячи з аналізу наведених норм права, реальний збиток це грошова оцінка шкоди, він підлягає відшкодуванню за неможливості, недоцільності або у разі відмови потерпілого від відшкодування шкоди в натурі.

Для визначення підстав застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків (шкоди) необхідна наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, розміру збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою боржника і збитками, вину боржника.

Притягнення до відповідальності у вигляді збитків за невиконання або неналежне виконання зобовязань безпосередньо повязано з наявністю чи відсутністю вище вказаних елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення.

Відсутність хоча б одного елементу з перелічених, не дає підстави для притягнення до відповідальності за нанесені збитки.

Відповідно до ст.54 ГПК України тягар доведення факту невиконання або неналежного виконання зобовязання контрагентом, наявність збитків, а також причинного звязку між першим та другим лежить на позивачеві.

Оцінюючи зібрані в справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що грошові кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязання, в якому визначений грошовий еквівалент в іноземній валюті, не є збитками в розумінні діючого господарського і цивільного законодавства України.

Це підтверджується і відсутністю всіх елементів складу цивільного правопорушення для визначення підстав застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків (шкоди). Зокрема, у відповідача відсутня вина в зміні курсу валют.

В даному випадку мова може йти про борг, повязаний зі зміною грошового еквіваленту в іноземній валюті, неналежне виконання грошових зобовязань за договором тощо.

З огляду на викладене підстави для задоволення позову про стягнення збитків відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити.

В засіданні 01.06.2016 оголошена вступна і резолютивна частини рішення. Рішення в повному обсязі складено і підписане 06.06.2016.

Головуючий суддя С.А.Гончаренко

Суддя С.С. Дроздова

Суддя О.Г. Смірнов