ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року Справа № 915/577/16

м. Миколаїв

за позовом: Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40), код 23399393

до відповідача: Приватного підприємства Економ (54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 7), код 24783053

про: стягнення 89 307 грн. 97 коп.

суддя В.Д. Фролов

ПРИСУТНІ:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №01/53-836 від 28.12.2015

від відповідача: представник не зявився.

Публічне акціонерне товариство Миколаївобленерго (далі-Позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою до Приватного підприємства Економ (далі-Відповідач) про стягнення з останнього грошових коштів в сумі 89 307 грн. 97 коп., з яких: 65 520 грн. 00 коп. основний борг, 11 990 грн. 16 коп. пеня, 4 586 грн. 40 коп. штраф у розмірі 7%, 5 896 грн. 82 коп. інфляційні витрати, 1 313 грн. 99 коп. 3 % річних, посилаючись на неналежне невиконання Відповідачем зобовязань щодо поставки товару за договором поставки № 11/258 від 26 червня 2015 року (далі-Договір), обґрунтовуючи свої вимоги ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 610, 693 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 18.05.2016 року порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 07.06.2016 року.

Ухвала господарського суду від 18.05.2016 направлена на адресу відповідача: вул. Потьомкінська, 7, м. Миколаїв, повернулась до суду з відміткою «через не запит». За ініціативою суду було оглянуто витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань про відповідача за допомогою офіційного сайту Міністерства юстиції України https://usr.minjust.gov.ua, відповідно до якого адреса відповідача: вул. Потьомкінська, 7, м. Миколаїв. Тобто, ухвала суду направлялась на правильну адресу Відповідача.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення Відповідача про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримує позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі подані у справі докази, суд встановив:

26 червня 2015 року між сторонами укладено договір поставки №11-258 відповідно до якого відповідач зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставити позивачу товар, а позивач зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти та оплатити цей товар. Предметом поставки за цим договором є наступний товар: установки для кондиціювання повітря (код за ДК 016-2010:28.25.1), далі товар. Поставка товару здійснюється партіями. Найменування, кількість, асортимент товару, який підлягає поставці згідно цього договору, ціна за одиницю товару, вартість кожної партії визначається в видаткових накладних та рахунках. (розділ 1 договору).

Пунктами 3.1, 3.4 договору передбачено, що поставка партії товару здійснюється протягом 6 робочих днів з моменту отримання письмової заявки та передплати від позивача. Факт передачі відповідачем позивачу товару за цим договором є видаткова накладна, підписана обома сторонами.

Додатковою угоду №1 до договору від 21.09.2015 сторони збільшили ціну договору на 25 000,00 грн., з ПДВ та внесли зміни до п.4.1 договору, виклавши його в наступній редакції: 4.1 Орієнтовна ціна даного договору складає 137 500,00 грн., окрім цього 20 % ПДВ у сумі 27 500,00 грн., а всього 165 000,00 грн., з ПДВ.

Відповідно до розділу 4 договору орієнтовна ціна даного договору складає 116 666,66 грн., окрім цього 20 % ПДВ у сумі 23 333,34 грн., а всього 140 000,00 грн., з ПДВ. Оплата партії товару здійснюється позивачем у формі 100% передплати обсягу замовленого товару протягом 10 банківських днів, з моменту отримання рахунку від відповідача.

Згідно п.п. 5.2.1, 5.3.1, 5.3.2 договору позивач зобовязаний прийняти поставлений товар згідно з видатковою накладною, а відповідач зобовязаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором, якість товару відповідає умовам, установленим розділом 2 цього договору.

Всі суперечки і розбіжності, що виникають в процесі та з підстав виконання цього договору. Вирішуються сторонами шляхом переговорів, а при недосягненні згоди в наслідок переговорів у судовому порядку, визначеному чинним в Україні законодавством (розділ 8 договору).

Розділом 9 договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2015.

На виконання п.3.1 договору позивачем було направлено відповідачу заявку на поставку кондиціонеру касетного «Сooper S Hunter GKH-34» та здійснено оплату рахунку відповідача №122 від 11.08.2015 на суму 65 520, 00 грн., що підтверджено платіжним дорученням №116 від 01.09.2015 (а.с.13-15).

Відповідач свої зобовязання за Договором, щодо поставки товару, не виконав.

Так позивачем на адресу відповідача направлено лист від 24.12.2015 №01/30-8369 та претензію від 17.03.2016 №11-159 з вимогою виконати умови договору відносно поставки кондиціонера касетного «Сooper S Hunter GKH-34».

Відповіді на дані вимоги позивача відповідачем не надано.

Таким чином, заборгованість відповідача за не поставку товару, станом на 16.05.2016, складає суму 65 520 грн. 00 коп., підтверджена розрахунком позивача, відповідачем не заперечена, тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1,2 ст.193 ГК України cуб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони.

Згідно з п.1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 216, ч. 1. ст. 230 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 6.2 договору сторони передбачили, що у разі порушення строків поставки або при відмові від поставки товару, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі 0,1 % вартості товару, за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково сплачується штраф у розмірі 7 % вказаної вартості.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку із зазначеним Позивачем нараховано пеню у сумі 11 990 грн. 16 коп., штраф у розмірі 7% вартості товару у сумі 4 586 грн. 40 коп., інфляційні витрати у сумі 5 896 грн. 82 коп. та 3 % річних у сумі 1 313 грн. 99 коп., які підтверджені розрахунком позивача, відповідачем не заперечені, а тому підлягають задоволенню. (а.с. 4-5).

Вимогами ч.1 ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач своїм правом не скористався.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню повністю.

Статтею 49 ГПК України передбачено покладання судових витрат, зокрема судового збору, при задоволенні позову на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 80, 82, 83-85, Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства Економ (54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 7, код 24783053) на користь Публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго (54017, м. Миколаїв, вул. Громадянська, 40, код 23399393) заборгованості в сумі 89 307 (вісімдесят девять тисяч триста сім) грн. 97 коп., з яких: 65 520 (шістдесят пять тисяч пятсот двадцять) грн. 00 коп. основний борг, 11 990 (одинадцять тисяч девятсот девяносто) грн. 16 коп. пеня, 4 586 (чотири тисячі пятсот вісімдесят шість) грн. 40 коп. штраф у розмірі 7%, 5 896 (пять тисяч вісімсот девяносто шість) грн. 82 коп. інфляційні витрати, 1 313 (одна тисяча триста тринадцять) грн. 99 коп. 3 % річних, а також грошові кошти на відшкодування витрат на оплату позовної заяви судовим збором у сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Наказ видати позивачу після набрання рішення законної сили.

Суддя В.Д. Фролов