ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" травня 2016 р.Справа № 916/635/16

За позовом: Державного підприємства „Одеський морський торговельний порт (65026, м. Одеса, пл. Митна, 1, )

до відповідачів: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, )

Київської районної адміністрації Одеської міської ради (65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 9, )

Департаменту освіти та науки Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Канатна, 134, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеська міська рада (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1, )

про відшкодування збитків у розмірі 33 637,90 грн.

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю від 19.10.2015 № 20/7-1879;

Від відповідача Департаменту комунальної власності Одеської міської ради: ОСОБА_2, за довіреністю від 26.01.2016 № 01-36/24;

Від відповідача Київської районної адміністрації Одеської міської ради: ОСОБА_3 за довіреністю від 12.01.2016 № 01-12/11

Від відповідача Департаменту освіти та науки Одеської міської ради: не зявився,

Від третьої особи ОСОБА_4 за довіреністю від 11.06.2015 № 225/исх-гс.

Суть спору:

Державне підприємство „Одеський морський торговельний порт (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовною заявою до Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (далі Відповідач1), Київської районної адміністрації Одеської міської ради (далі Відповідач2), Департаменту освіти та науки Одеської міської ради (далі Відповідач3) про солідарне стягнення суми збитків у розмірі 33 637,90 грн.

Ухвалою суду від 18.03.2016 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Одеську міську раду, та призначено розгляд справи на 08.04.2016.

Розгляд справи відкладався ухвалами суду від 08.04.2016 на 20.04.2016, від 20.04.2016 на 12.05.2016.

Ухвалою від 12.05.2016 продовжено строк розгляду спору на 15 календарних днів до 01.06.2016, та відкладено розгляд справи на 25.05.2016.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Позовні вимоги з посиланням на частину четверту статті 319, статтю 322, пункт 4 частини першої статті 611, частину другу статті 623 Цивільного кодексу України, частину другу статті 218, частину другу статті 222, статтю 224, частину першу статті 225, частину першу статті 226 Господарського кодексу України, частини першу, другу статті 79-1, частину пяту статті 116 Земельного кодексу України, підпункти 14.1.72, 14.1.147 пункту 14.1 статті 14, підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16, пункт 185.1 статті 185, статті 269, 270, пункт 286.1 статті 286 Податкового кодексу України, обґрунтовані завданням збитків у звязку зі сплатою Позивачем плати за землю у вигляді земельного податку за 2015 рік за земельну ділянку площею 2673,00 кв.м., що розташована за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 14-б, та знаходиться під дошкільним навчальним закладом № 85, якій обліковується на балансі Київської районної адміністрації Одеської міської ради та переданий в управління Департаменту освіти та науки Одеської міської ради.

Представник відповідача - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні повністю. У Відзиві від 08.04.2016 (вхід. від 08.04.2016 № 8985/16) Відповідач1 зазначає про відсутність у його діях неправомірної поведінки, оскільки відповідно до підпунктів 14.1.72, 14.1.147 пункту 14.1 статті 14, статей 269, 270 Податкового кодексу України, саме на Позивача, як землекористувача, покладено обовязок зі сплати земельного податку.

Представник відповідача Київської районної адміністрації Одеської міської ради у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні повністю. У Відзиві від 10.05.2016 (вхід. від 11.05.2016 № 11621/16) Відповідач2 зазначає, що дитячий садок № 85, розташований за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 14-б, не знаходиться на балансі Київської районної адміністрації Одеської міської ради, що підтверджується довідкою від 08.04.2016 № 01-12/316, наданою до матеріалів справи. А відтак, Київська районна адміністрація Одеської міської ради вважає себе неналежним відповідачем за заявленими позовними вимогами.

Окрім того, Відповідач2 вказує, що за відсутністю передбаченого законом зареєстрованого права на земельну ділянку за територіальною громадою в особі Одеської міської ради або її органами, зокрема, за відповідачами, відсутні й правові підстави для компенсації земельного податку.

Також, Відповідач2 зазначає, що у звязку із передачею з державної до комунальної власності м. Одеси дошкільного навчального закладу (дитячий садок) № 85, Позивач, як постійний користувач земельної ділянки, мав здійснити заходи щодо добровільної відмови від права користування, чого зроблено не було. А відтак, власні зобовязання Позивача щодо сплати земельного податку, які визначені Податковим кодексом України, не можуть створювати обовязків для відповідачів у справі, оскільки, саме Позивач є особою яка сплачувати плату за землю до моменту припинення постійного користування.

Представник відповідача Департаменту освіти та науки Одеської міської ради у судовому засіданні 20.04.2016 заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні повністю. У Відзиві від 18.04.2016 № 7 (вхід. від 19.04.2016 № 10039/16) Відповідач3 зазначає про відсутність у його діях протиправної поведінки, а також причинного звязку між його діями (бездіяльністю) та збитками Позивача.

Представник третьої особи - Одеської міської ради у судовому засіданні просила відмовити у задоволені позову повністю. У письмових поясненнях (вхід. від 10.05.2016 № 11413/16) третя особа із посиланням на пункт 287.6 статті 287 Податкового кодексу України, зазначає, що за відсутністю передбаченого законом зареєстрованого права на земельну ділянку за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради або її органами, зокрема, за відповідачами, відсутні й правові підстави для компенсації земельного податку.

Також, третя особа вказує на те, що рішенням Одеської міської ради «Про встановлення пільг щодо земельного податку на 2015 рік» від 21.01.2015 № 6260-VI встановлено з 01.01.2015 до 31.12.2015 пільги щодо земельного податку на території міста Одеса, і звільнено від його сплати дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади, які повністю утримуються за рахунок коштів бюджету міста Одеси. Окрім того, відповідно до підпункту 282.1.4 пункту 282.1 статті 282 Податкового кодексу України, який набрав чинності 01.09.2015, від сплати земельного податку звільнено дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади незалежно від форми власності і джерел фінансування, заклади культури, науки, освіти, охорони здоров'я, соціального захисту, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів. Отже, Позивач сплачував земельний податок безпідставно, оскільки мав нормативно встановлену пільгу, яка звільняла його від цього обовязку.

Позиція третьої особи також пролягає у тому, що, оскільки Позивач добровільно не відмовився від права постійного користування, як це передбачено статтями 141, 142 Земельного кодексу України, відповідачі та Одеська міська рада були позбавлені можливості щодо переоформлення прав на земельну ділянку. А відтак, у діях відповідачів та Одеської міської ради відсутні усі чотири елементи складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного звязку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників позивача, відповідачів та третьої особи, суд

в с т а н о в и в :

Відповідно до Державного акту на право постійного користування землею І-ОД № 003345, виданого Одеською міською радою Одеської області 20.03.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 139, Позивачу у постійне користування надано 2,1746 гектарів землі в межах згідно з планом землекористування, зокрема, площею 0,2292 га за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14-б, для експлуатації дитячих дошкільних установ /а.с. 20-24/.

Також, Державне підприємство „Одеський морський торговельний порт є постійним користувачем земельної ділянки площею 0,0381 га, розташованої за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14-б, із цільовим призначенням для благоустрою та озеленення території дитячого садка № 85, на підставі Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою від 13.05.2010, виданого на підставі рішення Одеської міської ради від 09.04.2009 № 4201-V, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право користування землею, договорів оренди землі за № 08. /а.с. 41/.

Згідно із Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності від 24.04.2013 індексний номер 2849664, за Державою Україна в особі Міністерства інфраструктури України 09.04.2013 зареєстровано право державної власності на обєкт нерухомого майна, реєстраційний номер 1, будинок «Будівля Диткомбінату № 85», що в цілому складається з дитячого саду літ. «А», сараю літ. «Б», загальною площею 890,6 кв.м., та знаходиться за адресою: Одеська область, м. Одеса, Фонтанська дорога (вулиця Перекопської дивізії), будинок 14Б. /а.с. 25/.

Наказом Міністерства інфраструктури України «Про передачу обєктів ДП «Одеський морський торговельний порт» у комунальну власність» від 30.10.2013 № 846 Позивача зобовязано передати у комунальну власність територіальної громади м. Одеси, зокрема, будівлю дитячого садка № 85 (1962 р.п., інв.. № 078760) разом з основними засобами, які необхідні для обслуговування цього дошкільного навчального закладу, яка розташовується на земельній ділянці 0,2292 га за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 14б. /а.с. 44-45/.

Рішенням Одеської міської ради від 13.02.2014 № 4609-VI надано згоду на передачу з державної до комунальної власності територіальної громади м. Одеси дошкільного навчального закладу № 85, що розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14-Б, та знаходиться на балансі держаного підприємства «Одеський морський торговельний порт», із зобовязанням використовувати зазначений обєкт нерухомого майна для розміщення дошкільного навчального закладу та не відчужувати його у приватну власність /а.с. 29/.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 30.10.2014 № 293 затверджено акти приймання-передачі з державної до комунальної власності територіальної громади м. Одеси дошкільних навчальних закладів, які знаходяться на балансі ДП «Одеський морський торговельний порт», зокрема, № 85, що розташований за адресою: м. Одеса, Фонтанська дорога, 14-Б, з 01.01.2015. Департаменту освіти та науки Одеської міської ради наказано прийняти в управління дошкільні вказаний навчальний заклад після затвердження актів приймання-передачі /а.с. 51/.

Згідно із частинами першою, другою статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З огляду на положення статей 22, 1166 Цивільного кодексу України, на позивача покладається обов'язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 141, частини третьої статті 142 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою. Припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки.

Судом встановлено, що 08.10.2014 Позивач звернувся із листом № 41-3/1277 до Міністерства інфраструктури України, у якому просив погодити відмову ДП «Одеський морський торговельний порт» від права постійного користування земельними ділянками загальною площею 0,7382 га, в тому числі за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога (садок № 85) 0,2292 га, вул.. Генерала Петрова, 9-а (садок № 190) 0,4709 га, надані для експлуатації дитячих дошкільних установ, а також за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 14-б 0,0381 га, наданою для благоустрою та озеленення території дитячого садка № 85, з моменту передачі даних закладів в комунальну власність та підписання відповідного акту приймання-передачі /а.с.48-49/.

Листом від 21.10.2014 № 16/1772-14 Департамент державної власності Міністерства інфраструктури України повідомив, що земельні ділянки повинні бути сформовані та інформація про них внесена до Державного земельного кадастру та Державного реєстру прав, окрім того триває робота по передачі будівель дитячих дошкільних закладів в комунальну власність територіальної громади м. Одеси, та враховуючи це, розгляд зазначеного питання можливий після закінчення вищенаведених заходів /а.с. 50/.

У матеріалах справи відсутні докази звернення Позивача до власників земельних ділянок із заявою про добровільну відмову від права користування земельними ділянками, розташованими за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога (садок № 85) площею 0,2292 га та 0,0381 га, в порядку встановленому пунктом «а» частини першої статті 141, частиною третьою статті 142 Земельного кодексу України.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У порушення вказаної норми Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження протиправної поведінки відповідачів, яка призвела до надмірного сплати ним земельного податку, а також доказів причинного зв'язку між такою поведінкою та збитками.

Слід також зазначити, що рішенням Одеської міської ради «Про встановлення пільг щодо земельного податку на 2015 рік» від 21.01.2015 № 6260-VI встановлено з 01.01.2015 до 31.12.2015 пільги щодо земельного податку на території міста Одеса, і звільнено від його сплати дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади, які повністю утримуються за рахунок коштів бюджету міста Одеси /а.с. 59/. Тобто, оскільки рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 30.10.2014 № 293 затверджено акт приймання-передачі з державної до комунальної власності територіальної громади м. Одеси дошкільного навчального закладу № 85, а Департаменту освіти та науки Одеської міської ради цим рішенням наказано прийняти в управління цей дошкільний навчальний заклад, з 01.01.2015, Позивач, як землекористувач, мав пільгу щодо земельного податку у виді звільнення його сплати за земельні ділянки, на яких розташований дошкільний навчальний заклад, який повністю утримується за рахунок коштів бюджету міста Одеси.

Окрім того, відповідно до підпункту 282.1.4 пункту 282.1 статті 282 Податкового кодексу України, який набрав чинності 01.09.2015, від сплати земельного податку звільнено дошкільні та загальноосвітні навчальні заклади незалежно від форми власності і джерел фінансування, заклади культури, науки, освіти, охорони здоров'я, соціального захисту, фізичної культури та спорту, які повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Отже, Позивач безпідставно сплачував у 2015 році земельний податок за земельні ділянки, розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога (садок № 85) площею 0,2292 га та 0,0381 га, оскільки мав нормативно встановлену пільгу, яка звільняла його від цього обовязку.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у позові в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при відмові в позові покладаються на Позивача.

Повне рішення складено відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 30 травня 2016 р.

Керуючись частинами першою, другою статті 22, частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України, пунктом «а» частини першої статті 141, частиною третьою статті 142 Земельного кодексу України, підпунктом 282.1.4 пункту 282.1 статті 282 Податкового кодексу України, статтями 32, 33, 34, 36, 49, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суддя Ю.А. Шаратов