ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25 травня 2016 р. Справа № 903/237/16

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім ГАЛ-КАТ, м. Львів

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Захід Трейд ІНН, с.Рованці, Луцький район, Волинська область

про стягнення 26 574 грн.

Суддя Вороняк А. С.

секретар судового засідання Чорний С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 10.05.2016р.;

від відповідача: н/з.

Відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України ) розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст.22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім ГАЛ-КАТ звернулося з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Захід Трейд ІНН про стягнення 29898 грн. пені за неналежне виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу №5-з від 18.09.2015р..

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 08.04.2016р. було порушено провадження у справі, а справу призначено до розгляду на 11.05.2016р. та зобов'язано сторони надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 11.05.2016р. розгляд справи відкладено на 25.05.2016р. через незявлення в судове засідання відповідача, неподання позивачем та відповідачем всіх витребуваних ухвалою господарського суду Волинської області від 08.04.2016р. документів, необхідності витребування нових доказів та для зясування всіх істотних обставин справи.

23.05.2016р. через канцелярію суду від позивача поступила заява про зменшення позовних вимог від 16.05.2016р. (вх.№01-65/105/16), в якій повідомляють, що під час написання позовної заяви було допущено ряд помилок у розрахунках нарахування штрафних санкцій за прострочення поставки товару, тому просять суд стягнути з відповідача 26 574 грн. пені. Додатково просять не брати до уваги заявку від 02.10.2015р. та видаткові накладні: №175 від 15.10.2015р. на суму 1 716 400 грн., №177 від 16.10.2015р. на суму 947 100 грн..

23.05.2016р. через канцелярію суду від позивача поступив супровідний лист (вх.01-54/4551/16) з додатками.

23.05.2016р. через канцелярію суду від відповідача поступила заява №4 від 20.05.2016р. з додатками, в якій відповідач визнає позовні вимоги та зазначає, що на даний момент на рахунках підприємства відсутні кошти, що підтверджується оборотно-сальдовою відомістю по рахунку №311 за 01.03.2016-20.05.2016 року, тому не має можливості скласти графік погашення сплати пені. Також повідомляють, що відповідач зобов'язується сплатити пеню, з надходженням коштів на розрахунковий рахунок останнього, додатково просять розглядати справу без участі представника відповідача.

У судовому засіданні 25.05.2016р. суд розглянувши заяву представника позивача про зменшення позовних вимог, в порядку ст.22 ГПК України, приймає таку заяву, а відтак має місце нова ціна позову в сумі 26 574 грн. пені, виходячи з якої й вирішується спір.

У судовому засіданні 25.05.2016р. представник позивача позов з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 16.05.2016р. (вх.№01-65/105/16) підтримала, вимоги просить задовольнити, просить відмовити в задоволенні заяви відповідача про розстрочку оплати пені, що викладена у відзиві №03 від 25.04.2016р., оскільки графіку такої розстрочки відповідач не надав, також дана заява є необґрунтованою та не підтверджена відповідними доказами.

Відповідач у судове засідання 25.05.2016р. не зявився, компетентного представника не направив. Ухвала господарського суду Волинської області від 11.05.2015р. направлялась відповідачу за адресою зазначеною у позовній заяві та витязі з ЄДРПОУ, а саме: 45606, Волинська область, Луцький район, с.Рованці, вул.Будівельна, буд.16 та повернулась до суду 18.05.2016р. з відміткою за зазначеною адресою не проживає.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ст.87 ГПК України.

В разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (пп.3.9.1. п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р.).

На підставі викладеного суд вважає, що вжив усіх необхідних заходів для повідомлення відповідача про час та місце слухання справи та з урахуванням вимог ст.69 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

встановив:

22.12.2015р. загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь Торг вирішено змінити назву Товариства з обмеженою відповідальністю Волинь Торг на назву Товариство з обмеженою відповідальністю Захід Трейд ІНН, що стверджується протоколом №3 (а.с.112).

18 вересня 2015 року між ТОВ «ВОЛИНЬ ТОРГ» (далі Продавець) та ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ГАЛ-КАТ» (далі Покупець) було укладено Договір купівлі- продажу № 5-з (далі Договір).

Згідно п.1.1 Договору Продавець зобов'язується поставити та передати у власність Покупця продукцію, іменовану надалі «Товар», а Покупець - прийняти і оплатити її на умовах цього Договору.

Згідно п.1.2 Договору найменування, асортимент, кількість, ціна Товару, що поставляється за цим Договором, вказується в накладних на відвантаження Товару.

Згідно п.3.1 Договору поставка Товару здійснюється протягом 10 (десяти) робочих днів з дня підтвердження Продавцем заявки Покупця (усної або письмової, в тому числі по факсу, електронній пошті) на поставку Товару. Підтвердження направляється Покупцю факсом, електронною поштою, або іншим способом, який є прийнятним для Сторін Договору.

Згідно п.3.8 Договору у випадку поставки Товару Продавцем, моментом передачі Товару вважається дата фактичного отримання Товару Покупцем від Продавця або перевізника.

Згідно п.5.2 Договору за прострочення поставки Товару Продавець сплачує Покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від вартості недопоставленого в строк Товару за кожен день прострочення.

В даному випадку укладений між сторонами Договір, предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

Згідно ст.253 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Згідно п.1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань якщо у договорі виконання грошового зобов'язання визначається до настання певного терміну, наприклад, до 1 серпня 2014 року (частина друга статті 252 ЦК України), то останнім днем виконання такого зобов'язання вважається день, що передує цьому терміну (в даному прикладі - 31 липня 2014 року). Водночас коли у тексті договору виконання грошового зобов'язання визначено "по 1 серпня 2014 року" або "включно до 1 серпня 2014 року", то останнім днем виконання такого зобов'язання буде 1 серпня 2014 року.

Покупцем (ТОВ Торговий Дім ГАЛ-КАТ) виставлялись заявки на поставку Товару, які прийняті Продавцем (ТОВ «ВОЛИНЬ ТОРГ») та згідно яких останнім був поставлений товар, зокрема:

заявка Покупця на поставку листа товщиною від 10 до 25 мм ДСТУ у EN 13599:2013 в кількості 57,85 т. терміном поставки до 01.10.2015р. підтверджена Продавцем 18.09.2015р. (а.с. 10, 12) та поставлений останнім Товар на суму 2 585 000 грн. в кількості 22т., що підтверджується видатковою накладною №110 від 01.10.2015р. і товарно-транспортними накладними №Р110, №Р110/1, №Р110/2 (а.с. 36-39); на суму 1 744 875 грн. в кількості 14,85т., що підтверджується видатковою накладною №111 від 01.10.2015р. і товарно-транспортними накладними №Р111, №Р111/1 (а.с.40-42); несвоєчасно поставив товар на суму 2 532 600 грн. в кількості 21т., що підтверджується видатковою накладною №150 від 08.10.2015р. і товарно-транспортними накладними №Р150, №Р150/1, №Р150/2 (а.с.43-46);

заявка Покупця на поставку листа товщиною від 10 до 25 мм ДСТУ у EN 13599:2013 в кількості 62 т. терміном поставки до 09.10.2015р. підтверджена Продавцем 28.09.2015р. (а.с. 11, 13) та поставлений останнім Товар на суму 2 412 000 грн. в кількості 20т., що підтверджується видатковою накладною №149 від 09.10.2015р. і товарно-транспортними накладними №Р149, №Р149/1, №Р149/2 (а.с. 28-31); на суму 2 556 720 грн. в кількості 21,2т., що підтверджується видатковою накладною №147 від 09.10.2015р. і товарно-транспортними накладними №Р147, №Р147/1, №Р147/2 (а.с.32-35); несвоєчасно поставив товар на суму 2 508 480 грн. в кількості 20,8т., що підтверджується видатковою накладною №148 від 12.10.2015р. і товарно-транспортними накладними №Р148, №Р148/1, №Р148/2 (а.с.16-19);

заявка Покупця на поставку листа товщиною від 10 до 25 мм ДСТУ у EN 13599:2013 в кількості 15 т. терміном поставки до 12.10.2015р. підтверджена Продавцем 30.09.2015р. (а.с. 9, 15), проте останнім несвоєчасно поставлений Товар на суму 1 831 500 грн. в кількості 15т., що підтверджується видатковою накладною №173 від 14.10.2015р. і товарно-транспортними накладними №Р173, №Р173/1(а.с.25-27);

заявка Покупця на поставку листа товщиною від 10 до 25 мм ДСТУ у EN 13599:2013 в кількості 21.7 т. терміном поставки до 15.10.2015р. підтверджена Продавцем 02.10.2015р. (а.с. 8, 14) та поставлений останнім Товар на суму 1 716 400 грн. в кількості 14т., що підтверджується видатковою накладною №175 від 15.10.2015р. та товарно-транспортними накладними №Р175, №Р175/1 (а.с.20-22) та на суму 947 100 грн. в кількості 7,7т., що підтверджується видатковою накладною №177 від 16.10.2015р. та товарно-транспортною накладною №Р177 (а.с.23-24).

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 26 574 грн. пені, що складається з нарахованої пені за період з 02.10.2015р. по 07.10.2015р. на суму 18318 грн., за період з 10.10.2015р. по 11.10.2015р. на суму 6 048 грн., за 13.10.2015р. на суму 2208 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст.144 Господарського кодексу України (далі ГК України), майнові права та майнові обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст.193 ГК України та статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобовязання. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд перевіривши методику та правильність нарахування пені в сумі 26 574 грн. за вказані позивачем періоди, що наведені у розрахунку, який міститься у заяві про зменшення позовних вимог від 16.05.2016р. (вх.№01-65/105/16), погоджується з ними та вважає, що останні підставні та підлягають до задоволення.

На час розгляду справи відповідач позовні вимоги визнав, пеню у розмірі 26 574 грн. не сплатив. Контррозрахунку заборгованості відповідачем не подано.

Згідно ч.5 ст.22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Згідно ч.1 ст.35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Згідно ч.5 ст.78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом згідно ст.ст.22, 78 ГПК України прийнято визнання відповідачем позову, що викладене у відзиві №03 від 25.04.2016р. і у заяві №4 від 20.05.2016р. та є таким, що не суперечить законодавству, також судом не встановлено порушення прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З приводу заявленої відповідачем заяви про розстрочку оплати пені, що викладена у відзиві №03 від 25.04.2016р., суд зазначає наступне.

Згідно ст.121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, господарський суд, який видав виконавчий документ, розглядає це питання в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, змінити спосіб та порядок його виконання.

Згідно п.п.7.1.1, 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (із наступними змінами та доповненнями) визначено, що господарський суд на підставі ст.121 ГПК України має право за заявою сторони або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, змінити спосіб та порядок його виконання.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст.43 ГПК України і за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання, має право розстрочити виконання рішення. Тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Водночас, розстрочення чи відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку пов'язане з об'єктивними та непереборними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 21.11.2012р. у справі №5008/437/2012, від 10.08.2011р. у справі №14/83.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 26.12.2003р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Відповідачем не доведено складне фінансове становище, додана відповідачем до заяви №4 від 20.05.2016р. оборотно-сальдова відомість по рахунку №311 з 01.03.2016р. 20.05.2016р. свідчить про рух та наявність коштів на рахунках відповідача і можливість оплатити заборгованість.

Також відповідачем не надано доказів наявності порушення справи про банкрутство останнього чи обумовленої реальної загрози його банкрутства, не надано інших доказів(документів), які б свідчили про відсутності коштів на його банківських рахунках та інших активів (майна), на які можливо було б звернути стягнення.

Суд зазначає, що складне фінансове становище заявника за змістом ст.121 ГПК України не є обставинами, котрі ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим у встановленим господарським судом способом, а відтак не виступають підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Згідно ч.2 ст.218 ГК України визначає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Згідно ст.42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Також суд зазначає, що відповідачем у відзиві №03 від 25.04.2016р. та в заяві №4 від 20.05.2016р. не зазначено винятковості випадку та обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення, не зазначено графіку погашення заборгованості.

Згідно ч.4 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Враховуючи вищевикладені обставини, той факт, що відповідачем (боржником) не доведено винятковості обставин об'єктивної неможливості виконати рішення суду, не надано доказів, які підтверджують обставини, щодо неможливості чи утруднення виконання рішення ( не доведено складного фінансового становища відповідача в тому числі відсутності коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення), існування банкрутства чи його загрози, відсутність графіку погашення заборгованості, господарський суд прийшов до висновку, що заява відповідача про розстрочку оплати пені, що викладена у відзиві №03 від 25.04.2016р. підлягає відхиленню.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що предявляються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Беручи до уваги, що спір до суду було доведено з вини відповідача, судові витрати в сумі 1378 грн. в порядку ст.ст. 44, 49 ГПК України слід покласти на нього.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Захід Трейд ІНН (45606, Волинська область, Луцький район, с.Рованці, вул.Будівельна, буд.16, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім ГАЛ-КАТ (79040, Львівська область, м.Львів, вул.Конюшинна, буд.14, ) 26 574 (двадцять шість тисяч пятсот сімдесят чотири гривні) грн. пені та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) грн. судового збору.

Повний текст рішення складено

30.05.2016

Суддя А. С. Вороняк