ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.06.2016 Справа № 905/1545/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Бокової Ю.В.

при секретарі судового засідання Степаненко Д.І.,

розглянувши матеріали справи за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Новофедорівка

до відповідача: Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк

про стягнення 45471,69 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

присутня особа: ОСОБА_2 (паспорт серія ВВ № 446286)

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1, с. Новофедорівка звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк про стягнення 45471,69 грн.вартості нестачі вантажу.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вагон № 24257503, на станцію призначення прибув з нестачею вантажу, яка підтверджена складеним станцією Добропілля Донецької залізниці комерційним актом БА №786692/9 від 24.10.2015р. Нестача виникла у звязку з незбереженням вантажу перевізником під час перевезення.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, своєї позиції до відома суду не довів та не надав витребуваних документів.

Господарський суд Донецької області з метою своєчасного повідомлення відповідача про порушення провадження по справі, направив на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, відповідну ухвалу. 29.04.2016 року спеціаліст 2-ї категорії ОСОБА_3, помічник судді Фролова Т.С. та секретар судового засідання Д.А. Сватікова склали акт про неможливість направлення кореспонденції за адресою відповідача: 83062, м. Донецьк, вул. Артема, буд. 68. Складання акту обґрунтовано листом Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта № 7-14-166 від 11.04.2016р. про припинення приймання поштових відправлень на /з територію (ї) Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Донецьк.

Відтак, 06.05.2016р., 20.05.2016р. та 03.06.2016р. на офіційному веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua), у розділі Новини та події суду було розміщено оголошення про дату та час судових засідань по справі № 905/1545/16, призначених на 18.06.2016р., 01.06.2016р. та 08.06.2016р.

В порядку Закону України Про доступ до судових рішень, ухвала про порушення провадження у справі, ухвала про відкладання розгляду справи та ухвала про виправлення описки були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про наявність порушеної справи № 905/1545/16 та призначених до розгляду судових засідань (про день, місце та час кожного судового засідання).

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін у світлі приписів ст. ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ

19.10.2015р. Публічне акціонерне товариство Азот (вантажовідправник) на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вантажоодержувач) у критому вагоні №24257503 за залізничною накладною № 42082800 зі станції Черкаси Одеської залізниці на станцію Добропілля Донецької залізниці відвантажило добрива аміачно-нітратні. Вказаний вантаж прийнято на станції Черкаси Одеської залізниці до перевезення без зауважень.

За накладною вага нетто у вагоні 67 000кг (брутто - не зазначено). Вантаж знаходиться в мішках поліпропіленових, кількість місць 1340.

В накладній також зазначено, що дверні огорожі встановлено.

Згідно довідки відправника Публічного акціонерного товариства Азот № 401-016/58 від 14.03.2016р. ціна на аміачну селітру в момент відправки (19.10.2015) на адресу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у вагоні № 24257503 за залізничною накладною № 42082800 67 т. складала 6590,10 грн за 1 т. з ПДВ (в т.ч. упаковка) на умовах поставки СРТ. Загальна вартість товару 441536,70 грн. (чотириста сорок одна тисяча пятсот тридцять шість гривень, 70 коп.).

На підставі абз.2 ч.1 ст.52 Статуту залізниць України (прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами) вантаж видавався з перевіркою його маси кількість місць і стану представниками станції Добропілля Донецької залізниці.

За результатами перевірки залізницею був складений комерційний акт БА №786692/9, від 24.10.2015р. згідно з яким:

- вагон № 24257503 прибув в технічному відношенні справний;

- згідно накладної значиться кількість місць 1340, вага одного місця 50 кг, фактично при перерахунку місць виявилося 1202 мішки, недостача 138 мішків 6900 кг;

- з лівого боку на двері навішений запірно-пломбувальний пристрій (ЗПП) Я 046211 вантажовіжправника і три закрутки «Темп»;

- з правого боку навішений ЗПП И 190070 ст. Пятихатки-Стикова та свинцева пломба №1 ст. Межева і три дротяні закрутки;

- ЗПП, пломби і закрутки справні, не порушені;

- з лівого боку виявлена несправність запірного пристрою двері зі зламом вушка стойки вагону, доступу до вантажу не має;

- при знятті пломб і відкритті дверей встановлено: з лівого боку відсутня дверна огорожа, розміщення мішків хаотичне, мається вільне місце на ширину двері та в глибину вагону на 1,8 м. Ушкодження місць не було;

- з правого боку мається дверна огорожа, яка розташована впритул до двері, огорожа від вантажу відділена картоном по висоті вантажу;

Комерційний акт підписано належними особами, зокрема, з боку залізниці: начальником станції та комерційним агентом, з боку одержувача ФОП ОСОБА_1

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), за договором перевезення перевізник зобовязаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 ЦК України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України (далі ГК України), підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно з ч.2 ст.924 ЦК України, перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Статтею 920 ЦК України закріплено, що у разі порушення зобовязань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України Про залізничний транспорт, залізниці забезпечують збереження вантажів на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Згідно з ч.1 ст. 23 вищевказаного Закону, перевізники несуть відповідальність за зберігання вантажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу в межах, визначених Статутом залізниць України.

Стаття 110 Статуту залізниць України (далі - Статут) передбачає, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття до перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно з ст. 113 Статуту, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Відповідно до ч.1 ст. 129 Статуту, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Пунктом а) ч. 2 ст. 129 Статуту встановлено, що для засвідчення невідповідності маси і кількості вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах, складається комерційний акт.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно з ч.1 ст. 31 Статуту, залізниця зобов'язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках - продезінфіковані вагони та контейнери.

Відповідно до ч. 3 ст. 32 Статуту залізниць України, відправник зобов'язаний підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з виконанням Технічних умов.

Відповідно до накладної № 24257503 вантаж завантажено у вагони відправником, на станції відправлення залізницею будь-яких зауважень до стану вантажу та вагону не було, що свідчить про те, що відправником були виконані вимоги Правил перевезення вантажів у спеціальних та спеціалізованих контейнерах відправників і одержувачів.

Досліджені у судовому засіданні письмові докази свідчать про те, що нестача виникла під час перевезення, оскільки після візуального огляду вагону та вантажу, кріплення у вагоні, залізницею, на станції відправлення, вантаж був прийнятий без зауважень, що в свою чергу, свідчить про відсутність вини вантажовідправника у нестачі вантажу.

Зауважень з боку залізниці до стану вагону № 24257503 та вантажу в них не було ані на станції відправлення, ані на попутних залізничних станціях від станції відправлення до станції призначення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Водночас, судом зазначається, що, на підставі ст. 38 ГПК України, господарський суд витребоває докази за наявності відповідного клопотання, у разі неможливості самостійно надати докази сторонами.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що нестача вантажу сталась внаслідок незабезпечення залізницею збереження вантажу на шляху слідування. Залізниця не довела, що нестача вантажу виникла з незалежних від неї причин.

Відповідно до частини 3 статті 314 ГК України, за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або нестачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Частиною 1 статті 115 Статуту передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Нестача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, відповідно до ч.2 ст.114 Статуту, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно ст.115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Загальна сума нестачі Товару, що перевозився у вагоні № 24257503 за накладною №42082800, за розрахунком позивача складає 45471,69 грн. ( 6,9 тонн х 6590,10 грн./тонн (з ПДВ 20%).

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства Донецька залізниця (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (85031, Донецька область, Добропільський район, с. Новофедорівка, вул. Чапаєва,40, р/р № 6094 у ТВБВ № 10004/01 філії ДОУ АТ «Ощадбанк» м.Добропілля, МФО 335106, ІПН НОМЕР_1) 45471,69 грн. вартості нестачі вантажу.

Стягнути з Державного підприємства Донецька залізниця (83000, м. Донецьк, вул. Артема, 68, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (85031, Донецька область, Добропільський район, с. Новофедорівка, вул. Чапаєва,40, р/р № 6094 у ТВБВ № 10004/01 філії ДОУ АТ «Ощадбанк» м.Добропілля, МФО 335106, ІПН НОМЕР_1) судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний 09.06.2016 р.

Суддя Ю.В. Бокова