РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2016Справа №910/6017/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/6017/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельна компанія

«Трісс ЛТД»;

до науково-виробничого підприємства у формі товариства з обмеженою

відповідальністю «Апельсин»;

про стягнення 20 701,82 грн.

Представники сторін:

від позивача: Лелюх О.П., директор, наказ № 1 від 05.03.2003р.;

від відповідача: не з'явився.

обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельна компанія «Трісс ЛТД» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до науково-виробничого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Апельсин» про стягнення 20 701,82 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору №10 від 27.04.2015р. у визначений строк не розрахувався за виконані роботи, внаслідок чого виникла заборгованість загалом у сумі 18 080,00 грн., за прострочення оплати якої нараховані 1971,62 грн. - пені, 162,04 грн. - 3% річних та 488,16 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2016р. порушено провадження у справі № 910/6017/16 та призначено її розгляд на 17.05.2016р.

16.05.2016р. через відділ діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2016р. суд відклав розгляд справи на 31.05.2016р., у зв'язку з неявкою повноважного представника відповідача.

30.05.2016р. через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення на відзив відповідача.

У судовому засіданні 31.05.2016р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання вдруге не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений, клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем і відповідачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27.04.2015р. між позивачем (за договором - виконавець) та відповідачем (за договором - замовник) було укладено договір № 10, у відповідності з п.п. 1.1. якого виконавець зобов'язується виконати комплекс електромонтажних робіт по прокладці ліній живлення від РУ 0,4 вбудованої ТП до головної електрощитової секції І та секції ІІ житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Лохвицька, 15-А та надати протоколи випробування цих ліній, а замовник згідно з п.1.2 договору приймає проект та оплачує його згідно з умовами договору.

Відповідно до п.2.1 договору, виконавець виконує роботи впродовж одного місяця з дня підписання договору та отримання платежу згідно з п.3.2.1 договору, при умові повної будівельної готовності об'єкту, а саме: мають бути встановлені усі щити в ВРП І та ІІ секції, мають бути зроблені усі отвори в стінах та простінках для проходу кабельного лотка, має бути наявність всіх матеріалів згідно п.2.2.

Як зазначає позивач, на виконання умов договору ним було виконано роботи на суму 18 080 грн., про що позивачем було складено та підписано Акт № 10/15 на суму 12 500,00 грн. про виконання комплексу електромонтажних робіт по прокладці ліній живлення від РУ 0,4 вбудованої ТП до головної електрощитової секції І житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Лохвицька, 15-А, та Акт № 10/15 від 20.10.2015р. на суму 5850,00 грн. здачі-приймання робіт по виконанню електромонтажних робіт по прокладці ліній живлення від РУ 0,4 вбудованої ТП до головної електрощитової секції ІІ житлового будинку за цією ж адресою, та надіслано відповідачу листами вих. № 26 від 14.09.2015р., та за вих. № 28 від 20.10.2015р. відповідно, які отримано відповідачем 29.09.2015р. та 28.10.2015р., що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з п.3.1 договору, вартість робіт складає 35 000,00 грн., крім того ПДВ 20% - 7000,00 грн., загальна вартість договору складає 42 000,00 грн.

Умовами п.3.2 договору визначено, що оплату по даному договору замовник здійснює шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця:

3.2.1. перший платіж - у розмірі 10 000,00 грн. замовник здійснює після підписання даного договору;

3.2.2. другий платіж - у розмірі 12 500,00 грн. замовник здійснює після підключення електрощитової секції № 1;

3.2.3. кінцевий розрахунок - після повного виконання робіт та підписання сторонами Акту здачі-приймання виконаних робіт (п.4.1 договору).

Умовами п.4.1 договору сторони узгодили, що здача-приймання виконаного проекту здійснюється шляхом підписання сторонами Акту здачі-приймання виконаних робіт. Після передачі даного Акту виконавцем замовнику останній зобов'язаний протягом 3-х робочих днів підписати його (при цьому дата даного Акту є датою здачі-приймання виконаного проекту) або надати виконавцю письмову відповідь із вказівкою зауважень. В іншому випадку проект вважається прийнятим замовником датою передачі даного акту замовнику.

Проте, як зазначає позивач, відповідач вказані акти не підписав, вартість виконаних робіт за даними актами у сумі 18 080,00 грн. не здійснив, письмової відповіді з вказівкою зауважень, що стали підставою не підписання таких актів відповідач також не надіслав.

Враховуючи, що відповідач повну вартість виконаних робіт на суму 18 080,00 грн. позивачу не оплатив, останній просить стягнути з відповідача вказану заборгованість в судовому порядку.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень частини першої статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Згідно зі статтею 854 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 18 080,00 грн. за виконані роботи згідно з Актами № 10/15 на суму 12 500,00 грн. та № 10/15 від 20.10.2015р. на суму 5850,00 грн. з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, одна сторона (виконавець) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Як зазначає позивач та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов Договору ним було виконано роботи на суму 18 080,00 грн., про що складено та підписано Акт № 10/15 на суму 12 500,00 грн., який надіслано відповідачу цінним листом з описом вкладення за вих. № 26 від 14.09.2015р., та Акт № 10/15 від 20.10.2015р. на суму 5850,00 грн., який надіслано відповідачу цінним листом з описом вкладення за вих. № 28 від 20.10.2015р. Також позивач просив підписати дані акти та оплатити виконані роботи. Проте, відповідач вказані акти не підписав, оплату вартості виконаних робіт за даними актами у сумі 18 080,00 грн. не здійснив, обґрунтованої відмови від підписання актів із зазначенням зауважень щодо виконаних робіт позивачу не надіслав.

Отримання вищевказаних актів підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення. Одночасно суд зазначає, що відповідачем не надано доказів, що ним не отримано здачі-приймання робіт № 10/15 на суму 12 500,00 грн. та № 10/15 від 20.10.2015р. на суму 5850,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до Актів № 10/15 на суму 12 500,00 грн. та № 10/15 від 20.10.2015р. на суму 5850,00 грн., позивач передає виконані роботи, вартість яких склала 18 080,00 грн.

Також, умовами п.4.1 договору встановлено, що здача-приймання виконаного проекту здійснюється шляхом підписання сторонами Акту здачі-приймання виконаних робіт. Після передачі даного Акту виконавцем замовнику останній зобов'язаний протягом 3-х робочих днів підписати його (при цьому дата даного Акту є датою здачі-приймання виконаного проекту) або надати виконавцю письмову відповідь із вказівкою зауважень. В іншому випадку проект вважається прийнятим замовником датою передачі даного акту замовнику.

Як встановлено судом, позивач надіслав, а відповідач отримав акти, що підтверджується описами вкладення у цінний лист від 14.09.2015р. та 21.10.2015р., та повідомленнями про вручення поштового відправлення - 29.09.2015р. та 28.10.2015р. відповідно.

Таким чином, суд вважає, що в силу положень п. 4.1 договору, відповідач повинен був підписати Акт № 10/15 здачі-приймання виконаних робіт на суму 12 500,00 грн. до 02.10.2015р. включно, а Акт № 10/15 від 20.10.2015р. на суму 5850,00 грн. підписати до 02.11.2015р. включно, і оплатити по ним виконані роботи або направити мотивовану відмову від приймання робіт.

Всупереч умовам п.4.1 договору, протягом 3 робочих днів після отримання Актів здачі-приймання виконаних робіт на суму 18 080,00 грн. відповідачем не прийнято та не підписано вказані акти.

Згідно з ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Всупереч умовам п. 4.1 договору обґрунтованих причин відмови від підписання Актів приймання-передачі виконаних робіт на суму 18 080,00 грн. відповідачем не надано, з претензіями щодо якості виконаних робіт відповідач до позивача не звертався.

Водночас, у відзиві на позовну заяву відповідач заперечив факт виконання робіт за спірним договором та згідно з Актами № 10/15 на суму 12 500,00 грн. та № 10/15 від 20.10.2015р. на суму 5850,00 грн., вказавши, що у позивача не було підстав для початку виконання будь-яких робіт за договором, оскільки позивачем не було дотримано положень п.3.2.1. договору щодо сплати 10 000,00 грн. після підписання спірного договору. Крім того, відповідач стверджує, що визначені в Актах № 10/15 на суму 12 500,00 грн. та № 10/15 від 20.10.2015р. на суму 5850,00 грн. роботи були предметом виконання за договором № 5 від 15.04.2015р., які позивачем виконані, а відповідачем, в свою чергу оплачені. Також відповідач зазначає про те, що спірний договір не підписувався керівником відповідача і відповідач не вчиняв жодних дій, які б підтвердили факт укладання такого договору.

Доводи відповідача, що оплата за виконані позивачем начебто за спірним договором роботи на суму 18 080,00 грн. була проведена на підставі договору № 5 від 15.04.2014р., спростовуються тим, що умовами спірного договору не передбачено проведення робіт, обумовлених умовами договору № 5 від 15.04.2014р. Також суд відхиляє твердження відповідача, що спірний договір не підписувався керівником відповідача і відповідач не вчиняв жодних дій, які б підтвердили факт укладання такого договору, оскільки підпис керівника товариства відповідача скріплений печаткою відповідача, що засвідчує дійсність підпису директора НВП ТОВ «Апельсин». Крім того, відповідач не звертався до суду з клопотанням про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи з метою встановлення факту недійсності підпису керівника відповідача на спірному договорі. А тому заперечення відповідача є необґрунтованими та не звільняють відповідача від обов'язку оплатити виконані позивачем роботи за договором на суму 18 080,00 грн.

З урахуванням наведеного судом встановлено, що відповідач всупереч п.4.1 договору в строк до 02.10.2015р. включно Акт № 10/15 здачі-приймання виконаних робіт на суму 12 500,00 грн. та Акт № 10/15 від 20.10.2015р. на суму 5850,00 грн. в строк до 02.11.2015р. включно не підписав, причин відмови від підписання не навів.

Відповідно до ч.2. ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що умовами спірного Договору не встановлено конкретного строку виконання обов'язку відповідача з оплати виконаних позивачем робіт, суд дійшов висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин положень ч. 2 ст. 530 ЦК України. Відтак, строк оплати відповідачем виконаних позивачем робіт на суму 12 500,00 грн. настав 05.10.2015р. (7 днів з моменту отримання відповідачем претензії - 29.09.2015р.), а строк оплати відповідачем виконаних позивачем робіт на суму 5850,00 грн. настав 03.11.2015р.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови договору, а також вимоги ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів законодавства, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 18 080,00 грн. основного боргу підлягають задоволенню.

Також, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 1971,62 грн., 162,04 грн. - 3% річних та 488,16 грн. - інфляційні втрати, які нараховані за кожним актом окремо.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Умовами пункту 5.1 договору передбачено, що у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язань за даним договором сторони несуть відповідальність у вигляді пені у розмірі 0,1% від загальної суми вартості договору (невиконаних зобов'язань) за кожний прострочений день, але не більше 50% від загальної вартості договору.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Спеціальним законом, що регулює договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за невчасне виконання грошових зобов'язань, є Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.1996р. № 543/96, відповідно до статті 3 якого, розмір пені за порушення грошового зобов'язання розраховується із суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як встановлено судом, кінцевим строком оплати робіт на суму 12 500,00 грн. є 05.10.2015р., а робіт на суму 5580,00 грн. - 03.11.2015р., відтак період прострочення починається з 06.10.2015р. та 04.11.2015р. відповідно.

Згідно уточненого розрахунку суду, вимога про стягнення пені підлягає задоволенню в сумі 11863,14 грн., а саме: за прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання у сумі 12 500,00 грн. за період з 06.10.2015р. по 25.01.2016р. сума пені підлягає стягненню з відповідача в розмірі 1400,00 грн., а за прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання у сумі 5580,00 грн. за період з 04.11.2015р. по 25.01.2016р. сума пені підлягає стягненню з відповідача в розмірі 483,14 грн.

Крім того, згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Таким чином, оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат ґрунтується на законі (ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, тому позовні вимоги позивача в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат, підлягають задоволенню, згідно уточнених розрахунків суду, з урахуванням встановлених вище періодів прострочення, а саме: 153,03 грн. - 3% річних та 488,16 грн. - інфляційних втрат.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з науково-виробничого підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Апельсин» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 19-А; поштова адреса: 03057, пров. Польовий, 9; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Інженерно-будівельна компанія «Трісс ЛТД» (юридична адреса: 04210, м. Київ, пр. Героїв Сталінграда, 22, кв. 107; фактична адреса: 04201, м. Київ, вул. Дехтяренка, 33, оф. 184; ) 18 080 грн. - основного боргу, 1863 грн. 14 коп. - пені, 153 грн. 03 коп. - 3% річних, 488 грн. 16 коп. - інфляційні втрати та 1370 грн. 18 коп. - витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 06.06.2016р.

Суддя А.І. Привалов