РІШЕННЯ

24 травня 2016 року Справа № 913/523/16

Провадження №6/913/523/16

За позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ОСОБА_1 акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпропетровськ

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Сєверодонецьк Луганської області

про стягнення 20 312 грн. 00 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Жданова Е.А.

У засіданні брали участь:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача ОСОБА_2, довіреність №01-026-873 від 14.12.2015.

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначену адресу вантажоодержувача у накладній №48923072 у розмірі 20 312 грн. 00 коп.

Позивач не забезпечив явку повноважного представника в судове засідання, але від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за умови відсутності представника позивача.

Судом клопотання позивача задоволено, у звязку з чим справа розглядається в присутності лише представника відповідача.

Відповідачем до суду надано доповнення до клопотання про зменшення розміру штрафу.

За вказаним доповненням, зокрема зазначено, що ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» зареєстроване та здійснює господарську діяльність на території м. Алчевськ Луганської області. Основним видом діяльності підприємства є виробництво металопродукції, чавуну, сталі але виробничі потужності останнього знаходяться на непідконтрольній українській владі території - у м. Алчевськ Луганської області де на цей час триває АТО. При цьому, підприємство перереєстровано в м. Сєверодонецьк Луганської області та сплачує відповідні податки до бюджету України.

Під час активної фази АТО, внаслідок бойових дій, було пошкоджено залізничні ділянки контактних мереж, а саме Дебальцеве Вуглегірськ Яснувата, Дебальцеве Пропасна, Яснувата Авдіївка, Дебальцеве Торез.

В результаті цього, для відповідача тривалий час стали неможливі залізничні перевезення по цим напрямкам, що в сукупності з іншими обставинами призвело до зупинки виробництва.

Враховуючи те, що з 28.04.2014 р. на території Луганської області, де розташоване і місто Алчевськ здійснюється антитерористична операція, підприємство опинилося в скрутному фінансовому становищі, наслідком чого стала збитковість виробництва. Так, за 12 місяців 2015 року відповідача має збитки в сумі 23 448 880 тис. грн., що підтверджується даними звіту про фінансові результати за формою №2.

На підставі викладеного, керуючись нормами ст. 233 ГК України, п. 3 ст. 83 ГПК України, ч. 3 ст. 551 ЦК України відповідач просить зменшити розмір штрафу.

Судом надані відповідачем документи долучені до матеріалів справи.

Позивачем заперечень або пояснень на клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій не надано.

В той же час, відповідач за відзивом на позовну заяву №026-18/1 від 06.05.2016 р. проти позову заперечує та зазначає, що відповідно до статті 43 Статуту залізниць України вантажовідправник має право змінити вантажоодержувача відомості про якого внесені до залізничній накладній без змін станції призначення. У випадку, якщо вантаж не виданий отримувачу, залізниця виконує розпорядження вантажовідправника.

Відповідно до зазначеної статті, відповідачем 18.10.2015р. було направлено на станцію відправлення Комунарськ Донецької залізниці лист №062/6-437 із проханням про зміну вантажоотримувача на "Вольногорський "ГМК" ГП "ОГКХ", код 5716, без зміни станції призначення.

Відповідно до акту загальної форми №81 від 17.10.2015р. вагони №№59879668, 54616537, 59901587 не були видані та станція призначення не змінювалась.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 05.10.2015 р. зі станції Комунарськ Донецької залізниці Публічне акціонерне товариство «Алчевський металургійний комбінат» здійснило відправлення групи вагонів, в тому числі і вагонів за накладною № 48923072 на станцію призначення Вільногірськ Придніпровської залізниці вантажоодержувачу філія «Вільногірський ГМК» ДП «ОГХК».

В накладній одержувача було визначено як ТОВ «Вагонно-ремонтний центр», м. Морщанск, вул. Інтернаціональна, буд. 2, код одержувача 5716.

17.10.2015 р. при прибутті вагонів за вказаною накладною на станцію призначення Вільногірськ Придніпровської залізниці було виявлено, що адреса зазначена вантажовідправником у накладній № 48923072 не відповідає адресі вантажоодержувача філія «Вільногірський ГМК» ДП «ОГХК».

Зважаючи на викладене, 17.10.2015 станцією призначення Вільногірськ на станцію відправлення Комунарськ було відправлено телеграму №211 щодо уточнення адреси та найменування одержувача в накладній.

18.10.2015 зі станції відправлення Комунарськ на станцію призначення Вільногірськ від вантажовідправника ПАТ «Алчевським металургійний комбінат» надійшла телеграма № НР 61 від 18.10.2015 щодо виправлення реквізитів у накладній.

На підставі телеграми № НР 61 від 18.10.2015 та договору «Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги» на станції призначення Вільногірськ Придніпровської залізниці у накладній № 48923072 зроблено виправлення адресу вантажоодержувача з невірно зазначеної г. Моршанск, вул. Інтернаціональна, д.2 на вірну адресу вантажоодержувача 51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Степова, б.1.

Факт неправильного визначення адреси одержувача вантажу був засвідчений актом загальної форми №81 від 17.10.2015.

Оскільки відповідачем був припущений факт невірного зазначення у накладній адреси вантажоодержувача, позивач нарахував штраф відповідно до положень ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України у сумі 4 062 грн. 40 коп. (4 062,40х5=20 312,00), який просить стягнути на свою користь.

Відповідач проти позову заперечує та просить зменшити суму штрафу.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч. 3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Згідно ч. 5 ст. 307 ГК України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Як зазначено в ст. 6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статут залізниць України (далі Статут) визначає обовязки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту Мінтрансом затверджені Правила перевезень вантажів, які є обовязковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

В даному випадку, відповідач у справі, за накладною № 48923072 від 05.10.2015 зі станції Комунарськ Донецької залізниці відправив групу порожніх вагонів - №№ 59879668, 54616537, 59879817, 59901587 на станцію призначення Вільногірськ Придніпровської залізниці вантажоодержувачу 5716, код ЕДРПОУ 333830, ООО «Вагонно-ремонтний центр», адреса м. Морщанск, вул. Інтернаціональна, д. 2 (мовою оригіналу).

17.10.2015 при прибутті вагонів на станцію призначення Вільногірськ Придніпровської залізниці було встановлено, що вказані відомості не відповідають фактичним даним вантажоодержувача.

Відповідно до ст. 24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Зважаючи на викладене, 17.10.2015 станцією призначення Вільногірськ на станцію відправлення Комунарськ було відправлено телеграму ПАТ «Алчевский металургійний комбінат» за №211 щодо уточнення адреси та найменування одержувача за відповідною накладною.

Факт неправильного визначення адреси одержувача вантажу був засвідчений актом загальної форми №81 від 17.10.2015.

18.10.2015 зі станції відправлення Комунарськ на станцію призначення Вільногірськ від вантажовідправника ПАТ «Алчевським металургійний комбінат» надійшла телеграма за № НР 61 від 18.10.2015 щодо виправлення реквізитів у накладній.

На підставі телеграми № НР 61 від 18.10.2015 та договору «Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги» на станції призначення Вільногірськ Придніпровської залізниці у накладній № 48923072 було зроблено виправлення адреси вантажоодержувача з невірно зазначеної г. Моршанск, вул. Інтернаціональна, д.2 на вірну адресу вантажоодержувача 51700, Дніпропетровська область, м. Вільногірськ, вул. Степова, б.1.

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1 "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.06.2011 за № 765/19503 (далі - Правила від 24.06.2011 за № 765/19503), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил від 24.06.2011 за № 765/19503, своїм підписом підтверджує представник відправника.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами.

Згідно п. 3 Правил складання актів (затверджено наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.02.2002, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 р. за № 567/6855) акти загальної форми складаються для засвідчення обставин, що

виникли в процесі перевезення вантажу, багажу та вантажобагажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Один примірник акта загальної форми, складеного під час перевезення, додається до перевізних документів, другий залишається на станції, яка його склала.

Акт загальної форми №81 від 17.10.2015 р. був підписаний представниками станції призначення та представником ДП ОГХК.

Підставою для покладання на відправника відповідальності, згідно ст. 122 Статуту, за неправильне зазначення ним відомостей про адресу вантажоодержувача, є акт загальної форми, складений у випадках передбачених ст. 129 Статуту.

Згідно ст. 24 Статуту, вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно із п. 5.5 розділу 5 Правил від 24.06.2011 за № 765/19503, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України.

Як було наведено вище, факт невірного зазначення відомостей в накладній зафіксовано актом загальної форми №81 від 17.10.2015 р.

Разом з цим, ст. 122 Статуту визначено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно накладної № 48923072 провізна плата за чотири вагони становить 4 062 грн. 40 коп. , у звязку з чим сума штрафу складає 20 312 грн. 00 коп. (4062,40 х 5 = 20 312,00).

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд вважає, що позивач належним чином довів законність та обґрунтованість своїх позовних вимог, у звязку з чим доводи відповідача судом відхиляються, а позовні вимоги визнаються обґрунтованими.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій слід зазначити наступне.

У застосуванні ст.ст. 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у звязку з цим збитки.

Але, відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно ч. 1 ст. 550 ЦК України встановлюється загальне правило про те, що кредитор має право на стягнення неустойки у всіх випадках порушення боржником зобовязання, незалежно від того, виникли чи ні у звязку з цим порушенням збитки на стороні кредитора. Проте, ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, що стягується з боржника за порушення зобовязання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Так, п. 1 ст. 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Виходячи з норм діючого законодавства, обставин справи та доводів відповідача за клопотанням та доповненням до клопотання, суд вважає за можливе частково задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір штрафних санкцій до 5 400 грн. 00 коп.

За таких обставин, позов слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача штраф в сумі 5 400 грн. 00 коп., в решті вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача як на сторону, яка порушила вимоги чинного цивільного законодавства в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 118 та 122 Статуту залізниць України, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», ( м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Вілєсова, буд. 20 «а» (адреса для листування м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр. Гвардійський, 22 а/с 4), , на користь:

- ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, код ЕДРПОУ 40075815 в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» ОСОБА_1 акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпропетровськ, Кіровський район, пр. Карла Маркса, буд. 108, штраф у розмірі 5 400 грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 1 378 грн. 00 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та підписання рішення 30.05.2016

Суддя Т.А. Василенко