ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.05.16р. Справа № 904/2843/16

За позовом Приватного підприємства фірми "ГСК", м. Харків

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "БАЗИС", м. Дніпропетровськ

про стягнення 163 798,95 грн. за догвоором банківського рахунку

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: ОСОБА_1 представник - дов. б/н від 01.01.2016р.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство фірма "ГСК" звернулось до господарського суду з позовом в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "БАЗИС" суму основного боргу у розмірі 105 379,19 грн., 3% річних - 4 503,88 грн., інфляційні втрати 53 915,88 грн. за договором банківського рахунку № 299/04 зі змінами від 08.04.2004р.

Позивач у судове засідання не зявився, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив, надав відзив на позов, в якому зазначив, що у своєму позові ППФ "ГСК" зазначає, що позивач не врахував, що відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (з урахуванням змін. внесених 18.01.2013р.) законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

В ПАТ "АКБ" Базис" з моменту ініціювання процедури ліквідації та відкликання банківської ліцензії (з 28.08.2012р.), Національним банком України призначено ліквідатора ПАТ "АКБ" Базис" службовця Національного банку України.

Кореспондентські рахунки ПАТ "АКБ" Базис" в Управлінні НБУ в Харківській області було закрито, а на накопичувальний рахунок НБУ були перераховані залишки станом на 28.08.2012р. в кореспондентському рахунку ПАТ "АКБ" Базис".

14.08.2014р. Окружним адміністративним судом міста Києва винесено постанову по справі № 826/2238/13-а. якою визнано протиправною та скасовано постанову Правління Національного банку України від 23.08.2012р. № 357 "Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ "АКБ" Базис" (м. Харків).

Зазначена постанова була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.12.2014р.

Таким чином, ліквідаційна процедура стосовно ПАТ "АКБ" Базис" була припинена за рішенням суду, яке набрало чинності 21.10.2014р.

Крім того, поставною Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2014р. по справі № 820/18776/14, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.07.2015р., скасовано реєстраційні записи щодо припинення юридичної особи ПАТ "АКБ" Базис".

Також Відповідач зазначає, що у період часу з 28.08.2012р. по 21.10.2014р. (тобто - протягом дії ліквідаційної процедури) усі кошти, надходження яких пов'язано зі здійсненням ліквідатором ПАТ "АКБ" Базис" ліквідаційної процедури, зараховувались саме на накопичувальний рахунок в Управлінні НБУ в Харківській області.

У зв'язку із набранням законної сили постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.08.2014р. у справі № 826/2238/13-а ліквідація ПАТ "АКБ" Базис" припинена.

У Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесені зміни до видів економічної діяльності, які здійснюються ПАТ "АКБ" Базис", , зокрема, з огляду на неможливість здійснення банківської діяльності за КВЕД 65.12.1 - "комерційні банки" було вирішено виключити такий вид економічної діяльності, як 65.12.1. "комерційні банки" та включити види діяльності за КВЕД 46.90, 68.20, 69.20, 70.22.

Після припинення ліквідації ПАТ "АКБ" Базис" та внесення змін у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо виключення виду діяльності за КВЕД 65.12.1. "комерційні банки", ПАТ "АКБ" Базис" перестав бути банківською установою.

25.05.2016р. позивач надав до суду пояснення, в яких зазначив, що постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.11.2015р. по справі № 922/4783/15 на користь ПАТ «АКБ «Базис» з Національного банку України стягнуті кошти, які надходили під час процедури ліквідації. Зобовязання ПАТ «АКБ Базис» не виконав.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.2016р. розгляд справи відкладено на 31.05.2016р.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не подавалось.

У судовому засіданні 31.05.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, вислухавши пояснення представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2004р. між Акціонерним комерційним банком «Базис» (який в подальшому змінив найменування на Публічне акціонерне товариства «Акціонерний комерційних банк «Базис») (далі відповідач, банк) та Приватним підприємством фірмою «ГСК» (далі позивач клієнт) було укладено договір банківського рахунку № 299/04 (далі - договір), в подальшому сторонами укладено додаткову угоду від 20.08.2004р. до договору банківського рахунку № 299/04 від 08.04.2014р. (далі додаткова угода -1). .

Банк відкриває клієнту поточний рахунок в гривні № 0011. відповідно до інструкції «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», затвердженої Постановою Правління національного банку України № 492 від 12.11.2003р., та здійснює його розрахунково-касове обслуговування. (п. 1.1 договору).

Клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своєму рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства, за винятком безспірного стягнення та беззаперечного списання коштів. Отримувати готівкові кошти у межах касової заявки на отримання готівки і за умови наявності коштів на рахунку у випадках, передбачених законодавством. Вимагати своєчасного і повного здійснення розрахунків, надання інших, обумовлених цим договором послуг. (п.п. 2.1., 2.1.1., 2.1.2., 2.1.3. Договору).

У відповідності до п.п. 2.2., 2.2.1. банк має право використовувати кошти клієнта, які знаходяться на його рахунку, гарантуючи їх наявність і проведення розрахунково-касового обслуговування, відповідно до чинного законодавства та нормативних актів НБУ.

Згідно з п.п. 2.3.-2.3.6. банк зобовязаний прийняти і зарахувати на рахунок, відкритий клієнтові, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком. Належним чином виконувати умови цього договору. Нараховувати та сплачувати відсотки за користування тимчасово вільними коштами, що знаходиться на рахунку клієнта. Своєчасно здійснювати розрахункові операції відповідно до нормативних актів про безготівкові розрахунки в господарському обігу України. Забезпечувати своєчасне зарахування коштів на рахунок клієнта. Приймати та видавати готівку відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до п.п. 2.4., 2.4.1. Договору клієнт зобовязаний виконувати умови цього договору, додержуватись вимог чинного законодавства та нормативних актів Національного банку України з питань здійснення розрахунково-касових операцій та надання звітності. Надавати своєчасно банку необхідні документи, для відкриття, ведення, закриття і переоформлення рахунку.

Клієнт застосовує форми розрахунків, що передбачені законодавством України, нормативними актами НБУ (п. 4.1. Договору).

Пунктом 6.3. Договору встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання сторонами та діє на протязі 10 років до 08.04.2014р. (п. 7.1. Договору).

Відповідно до п. 1.1. Додаткової угоди -1 пункт 1.1. договору доповнено новим абзацом наступного змісту: « 0011».

ППФ «ГСК» намагалося скористатися своїм правом та зняти кошти на виплату заробітної плати працівникам з власного рахунку, але банк в порушення умов договору відмовив клієнту у виконанні банківської операції через систему «Банк- Клієнт» в звязку з тим, що на рахунку немає/недостатньо коштів.

Постановою правління НБУ № 168 від 20.04.2012 року в ПАТ «АКБ «Базис» призначена тимчасова адміністрація строком на шість місяців та введено повний мораторій на задоволення вимог кредиторів строком на три місяці з 23.04.2012р. до 23.07.2012р.

Постановою Правління Національного банку України № 357 від 23.08.2012р. «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Базис» з 28.08.2012р. відкликано банківську ліцензію, ініційовано процедуру ліквідації та призначено ліквідатора ПАТ «АКБ «БАЗИС»

Позивачем була направлена 03.09.2012р. вимога № 117 ліквідатору ПАТ «АКБ «БАЗИС», яка прийнята за вхідним номером 8 від 03.09.2012р.

В подальшому, 14.08.2014р. окружним адміністративним судом міста Києва винесено постанову по справі № 826/2238/1-а, якою визначено протиправною та скасованою постанову Правління Національного банку України від 23.08.2012р. № 357 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис». Зазначена постанова була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014р. та ухвалою адміністративного суду України від 24.12.2014р.

Крім того, постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2014р. по справі № 820/18776/14, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.07.2015р., скасовано реєстраційні записи щодо припинення юридичної особи ПАТ «АКБ «БАЗИС».

Ліквідаційна процедура стосовно підприємства відповідача була припинена за рішенням суду, яке набрало чинності 21.10.2014р.

Відповідач суму у розмірі 105 379,19 грн. позивачеві не повернув, що і стало причиною спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача. суд дійшов до висновку про задоволення спору на підставі наступного.

Відповідно до статті 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 525 Цивільного Кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 341 Господарського кодексу України розрахункові операції банків спрямовані на забезпечення взаємних розрахунків між учасниками господарських відносин, а також інших розрахунків у фінансовій сфері. Для здійснення розрахунків суб'єкти господарювання зберігають грошові кошти в установах банків на відповідних рахунках. Безготівкові розрахунки можуть здійснюватися у формі платіжних доручень, платіжних вимог, вимог-доручень, векселів, чеків, банківських платіжних карток та інших дебетових і кредитових платіжних інструментів, що застосовуються у міжнародній банківській практиці. При безготівкових розрахунках усі платежі провадяться через установи банків шляхом перерахування належних сум з рахунку платника на рахунок одержувача або шляхом заліку взаємних зобов'язань і грошових претензій. Платежі здійснюються у межах наявних коштів на рахунку платника. У разі потреби банк може надати платникові кредит для здійснення розрахунків. Установи банків забезпечують розрахунки відповідно до законодавства та вимог клієнта, на умовах договору на розрахункове обслуговування. Договір повинен містити реквізити сторін, умови відкриття і закриття рахунків, види послуг, що надаються банком, обов'язки сторін та відповідальність за їх невиконання, а також умови припинення договору.

Відповідно до статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в цій статті. Банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг. До банківських послуг, зокрема, належить відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах.

Згідно ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 1068 ЦК України встановлено, що Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом. (ч. 1 ст. 1074 Цивільного кодексу України).

У звязку з винесенням Правлінням Національного банку України постанови № 357 від 23.08.2012р. «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Базис» та початком процедури ліквідації, позивачем була направлена 03.09.2012р. вимога № 117 ліквідатору ПАТ «АКБ «БАЗИС», з проханням визнати кредиторські вимоги на суму 105 379,19 грн., яка прийнята ліквідатором та зареєстрована за вхідним номером 8 від 03.09.2012р. (а.с. 21).

14.08.2014р. окружним адміністративним судом міста Києва винесено постанову по справі № 826/2238/1-а, якою визначено протиправною та скасованою постанову Правління Національного банку України від 23.08.2012р. № 357 «Про відкликання банківської ліцензії та призначення ліквідатора публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис». Зазначена постанова була залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.10.2014р. та ухвалою адміністративного суду України від 24.12.2014р.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2014р. по справі № 820/18776/14, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 17.02.2015р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.07.2015р., скасовано реєстраційні записи щодо припинення юридичної особи ПАТ «АКБ «БАЗИС».

08.12.2014р., після набрання законної сили постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14.08.2014р. у справі № 826/2238/13-а (про скасування рішення щодо ліквідаційної процедури), проведені позачергові збори акціонерів ПАТ «АКБ «БАЗИС», за результатами яких, зокрема, ухвалено рішення щодо зміни найменування Товариства на «ПАТ «АКБ «БАЗИС» та затверджено статут Товариства у новій редакції.

Таким чином, ліквідаційна процедура стосовно підприємства відповідача була припинена за рішенням суду, яке набрало чинності 21.10.2014р.

24.03.2016р. позивачем на адресу відповідача була направлена претензія №1 з вимогою перерахувати на користь позивача заборгованість. (а.с. 22).

Однак відповідач суму основної заборгованості не повернув, на підставі чого позовні вимоги в частині стягнення суми боргу у розмірі 105 379,19 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 4 503,88 грн. за період з 21.10.2014р. по 23.03.2016р. та інфляційні втрати 53915,88 грн. за період з 01.11.2014р. по 01.03.2016р.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобовязань на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних за період з 21.10.2014р. по 23.03.2016., судом встановлено, що до стягнення підлягає 4 503,88 грн. - 3% річних.

При перевірці розрахунку інфляційних втрат позивача суд враховує приписи Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

Розрахунок інфляційних втрат наданий позивачем. судом перевірено та встановлено, що до стягнення за період листопад 2014р. лютий 2016р. підлягає 53 915,88грн.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з стягненням з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 105 379,19 грн., 3% річних 4 503,88 грн., інфляційних втрат 53 915,88 грн.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов судом не приймаються з підстав викладених вище.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2 456,99 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний банк "БАЗИС" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Кожемяки, буд. 3, ) на користь Приватного підприємства фірми «ГСК» (61012, м. Харків, вул. Червоножовтнева, 8, ) основного боргу у сумі 105 379,19 грн. (сто пять тисяч триста сімдесят девять грн. 19 коп.), 3% річних 4 503,88 грн. (чотири тисячі пятсот три грн. 88 коп.), інфляційних втрат 53 915,88 грн. (пятдесят три тисячі девятсот п'ятнадцять грн.. 88 коп.), витрати по сплаті судового збору 2 456,99 грн. (дві тисячі чотириста пятдесят шість грн.. 99 коп.), про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 06.06.2016р.

Суддя ОСОБА_2