РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2016Справа №910/5776/16

За позовомРегіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву
доТовариства з обмеженою відповідальністю "А-МС"
простягнення 310513,81 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивачаГармашов Б.С. - представник
від відповідачане з'явився

Обставини справи:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "А-МС" 310513,81 грн, з яких: заборгованість з орендної плати за договором оренди №4316 нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.06.2009 у розмірі 248634,32 грн., інфляційні втрати у розмірі 18356,17 грн., пеня у розмірі 36064,29 грн. та штраф у розмірі 7459,03 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач свої зобов'язання по оплаті орендної плати за вищевказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість перед державним бюджетом за періоди з лютого місяця 2015 по березень місяць 2015 та з травня місяця 2015 по грудень місяць 2015. Крім основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача пеню, штраф та інфляційні втрати.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/5776/16 та розгляд справи призначено на 11.05.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2016, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, неподанням позивачем та відповідачем витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 26.05.2016.

Представник позивача в судовому засіданні 26.05.2016 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач повноважних представників в судові засідання не направив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про дату та час слухання справи були повідомлений належним чином.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2009 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "А-МС" (орендар, відповідач) укладено договір оренди №4316 нерухомого майна, що належить до державної власності (договір), відповідно умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежиле приміщення (далі - майно) площею 317,90 кв. м, розміщене за адресою: 03680, м. Київ, вул. Горького, 152, підвал одинадцятиповерхового будинку, що перебуває на балансі Українського державного виробничого підприємства "Ізотоп" (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 30 листопада 2008р. і становить 1250712,00 грн. (п.1.1), майно передається в оренду з метою розміщення магазину-складу (п.1.2), орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - листопад 2008: 18760,68 грн. Керуючись п. 19, п. 25 Порядку проведення конкурсу на право оренди державного майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 13 жовтня 2004 року та протоколом №3 від 22.05.2009 р., розмір орендної плати встановлюється на умовах запропонованих орендарем - 18760,68 грн. без ПДВ за базовий місяць (листопад 2008 р.). Орендна плата за перший місяць оренди червень 2009 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за грудень місяць 2008 року та за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень місяці 2009 року (п.3.1), нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством (п.3.2), орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п.3.3), орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж (п.3.6), орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати (п.3.7), у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості (п.3.8), у разі припинення (розірвання) договору оренди орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу (п.3.11), орендар зобов'язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату (п.5.3), цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 01 червня 2009 року до 01 травня 2012 року включно (п.10.1), договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, з урахуванням змін у законодавстві, лише за наявності письмової згоди органу, уповноваженого управляти об'єктом оренди в строк за місяць до закінчення його дії та укладення додаткового договору на продовження строку дії договору оренди, який є невід'ємною частиною цього договору (п.10.4), сторони погоджуються, що цей договір буде достроково розірваний на вимогу орендодавця, якщо орендар (п.10.7): зокрема систематично /більше трьох раз/ порушує терміни здійснення будь-яких платежів за цим договором та не надав платіжні доручення до регіонального відділення (п.10.7.3), майно вважається поверненим орендодавцю/балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання. Обов'язок щодо складання акту приймання-передавання про повернення майна покладається на орендаря (п.10.10).

01.06.2009 орендодавцем було передано, а орендарем прийнято в строкове платне користування майно - загальною площею 317,90 кв.м, розміщене за адресою: 03680, м. Київ, вул. Горького, 152, підвал одинадцятиповерхового будинку, що перебуває на балансі Українського державного виробничого підприємства "Ізотоп", про що складено відповідний акт приймання-передавання.

Згідно умов договору №4316/01 від 23.10.2012 про внесення змін до договору сторонами погоджено внесення змін зокрема до п.п. 1.1, 3.1 договору, а саме: орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно-нежиле приміщення (далі - Майно) площею 317,90 кв.м., розміщене за адресою: 03680, м. Київ, вул. Горького, 152, підвал одинадцятиповерхового будинку, що перебуває на балансі Українського державного виробничого підприємства "Ізотоп" (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 30 червня 2012р. і становить 1612200,00 грн., орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - червень 2012р.: 24183,00 грн., орендна плата за перший місяць оренди червень 2012 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції______за місяці 2012.

Договір №4316 від 01.06.2009 є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Главою 58 Цивільного кодексу України та Главою 30 Господарського кодексу України, Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За змістом ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, а ст. 19 Закону встановлений обов'язок орендаря вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності та в строк, встановлений договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України).

За період з лютого місяця 2015 по березень місяць 2015 та з травня місяця 2015 по грудень місяць 2015 позивачем було нараховано відповідачу до сплати 256764,38 грн. орендної плати, яку відповідач оплатив частково на суму 8130,06 грн.

Заявою за вих.№30-06/3464 від 01.04.2015 позивач повідомив відповідача про припинення строку дії договору оренди та просив передати орендоване приміщення по акту.

22.10.2015 позивач звернувся до відповідача з листом за вих. №30-05/10504 від 21.10.2015 про погашення заборгованості, однак відповідач відповіді на вказаний лист не надав, заборгованість не погасив.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача орендної плати по договору за період з лютого місяця 2015 по березень місяць 2015 та з травня місяця 2015 по грудень місяць 2015 на суму 248634,32 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню у в повному обсязі.

Крім цього, за прострочення виконання зобов'язань за укладеним між сторонами договором позивач просив суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 18356,17 грн., пеню у розмірі 36064,29 грн. та штраф у розмірі 7459,03 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Пунктами 3.7, 3.8 договору оренди сторони погодили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати, а у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 3 % від суми заборгованості.

Враховуючи, що судом встановлено факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання за період з лютого місяця 2015 по березень місяць 2015 та з травня місяця 2015 по грудень місяць 2015, то вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу та пені є законними та обґрунтованими та підлягають задоволенню за розрахунками позивача, які перевірено судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вказується у п.3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

За таких обставин, враховуючи норми ст. 625 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат, розмір яких, за розрахунком суду, складає 15893,51 грн.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог і підлягають стягненню в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "А-МС" (03150, м.Київ, вул. Горького, будинок 152, ідентифікаційний код 36134151) на користь Державного бюджету України (одержувач - УДКСУ у Шевченківському районі м. Києва, код 37995466, банк одержувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, р/р 0011, МФО 820019, КЕКД 22080300, назва - плата за оренду іншого державного майна) заборгованість у розмірі 248634 (двісті сорок вісім тисяч шістсот тридцять чотири) грн. 32 коп., штраф у розмірі 7459 (сім тисяч чотириста п'ятдесят дев'ять) грн. 03 коп., пеню у розмірі 36064 (тридцять шість тисяч шістдесят чотири) грн. 29 коп. та інфляційні втрати у розмірі 15893 (п'ятнадцять тисяч вісімсот дев'яносто три) грн. 51 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "А-МС" (03150, м.Київ, вул. Горького, будинок 152, ідентифікаційний код 36134151) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4620 (чотири тисячі шістсот двадцять) грн. 77 коп.

5. Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (01032, м. Київ, бул. Т. Шевченка, будинок 50-Г, ідентифікаційний код 19030825) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 36 (тридцять шість) грн. 94 коп.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 03.06.2016

Суддя Ю.М. Смирнова