КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2016 р. Справа№ 910/9026/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

секретар судового засідання Білак В.Ю.

за участю представників:

від позивача: Бабій О.В. - за довіреністю оформленою належним чином;

від відповідача-1: не з`явились;

від відповідача-2: не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2015р.

у справі № 910/9026/15 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до відповідача-1 Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс"

відповідача-2 Дочірнього підприємства "Автоскладальний завод №1" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс"

про стягнення 11 435 669,01 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною вимогою про солідарне стягнення з Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" та Дочірнього підприємства "Автоскладальний завод №1" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" 11 435 669,01 грн. заборгованості, що виникла з невиконання грошових зобов'язань за кредитним договором № 151109К11 від 30.04.2009р.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.06.2015р. у справі №910/9026/15 позовні вимоги задоволені повністю. Стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан-Моторс" та Дочірнього підприємства "Автоскладальний завод № 1 "Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія Богдан Моторс" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 8 789 314,16 грн. заборгованості за кредитом, 920 667,11 грн. процентів за користування кредитом, 28 497,09 грн. комісії за управління кредитом, 1 759,48 грн. комісії за зміну умов договору, 845 540,56 грн. пені, 54 903,11 грн. 3% річних за несвоєчасне погашення кредиту, 9 235,13 грн. 3% річних за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, 465,07 грн. 3% річних за несвоєчасну сплату комісії за управління кредитною лінією та комісії за зміну умов договору, 785 287,30 грн. інфляційних втрат.

Частково не погоджуючись із мотивами та висновками суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2015р. у справі № 910/9026/15 в частині стягнення 1 759,48 грн. комісії за зміну умов договору, 465,07 грн. 3% річних на прострочену комісію за зміну кредитного договору та постановити нове рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Скаржник вказував на те, що стягнення комісії за зміну умов договору в розмірі 1 759,48 грн. договором не передбачено, а тому безпідставним є стягнення 3% річних за несвоєчасну сплату вказаної комісії.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 15.10.2015р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" по справі №910/9026/15 на рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2015р. передано для розгляду головуючому судді (судді-доповідачу) Ропій Л.М.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2015р. сформовано для розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" у справі №910/9026/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ропій Л.М., судді: Рябуха В.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2015р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" у складі колегії суддів: головуючий суддя Ропій Л.М., судді: Рябуха В.І., Калатай Н.Ф., прийнято до провадження та призначено до розгляду на 16.11.2015р.

16.11.2015р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2015р. розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" відкладено на 16.12.2015р.

16.12.2015р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача-1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та долучення додаткових документів.

16.12.2015р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому його представник просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.12.2015р. розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" відкладено на 24.12.2015р. та продовжено строк розгляду даної апеляційної скарги у справі № 910/9026/15.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/9026/15 у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Ропій Л.М. у відпустці.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Ропій Л.М. у відпустці, змінено склад колегії суддів на наступний: головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. у зв'язку з перебуванням суддів Смірнової Л.Г. та Чорної Л.В. у відпустці, здійснено заміну у складі колегії суддів у даній справі на наступний: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Мальченко А.О., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" у складі колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Мальченко А.О., Пашкіна С.А., прийнято до провадження та призначено до розгляду на 03.02.2016р.

03.02.2016р. до Київського апеляційного господарського суду надійшли пояснення від позивача, в яких його представник просив залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2016р. у зв'язку з виходом суддів Смірнової Л.Г. та Чорної Л.В. з відпустки, а також формування постійного складу судових колегій Київського апеляційного господарського суду, сформовано для розгляду апеляційної скарги по справі №910/9026/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2016р. розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" відкладено на 17.02.2016р.

17.02.2016р. у судовому засіданні колегією суддів оголошено перерву до 23.03.2016р.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 23.03.2016р. у зв'язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. у відпустці, змінено склад колегії суддів та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Чорна Л.В., Дідиченко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2016р. розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" відкладено на 06.04.2016р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2016р. розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" відкладено на 23.05.2016р.

19.05.2016р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому його представник просив залишити рішення господарського суду без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 23.05.2016р. у зв'язку з перебуванням судді Чорної Л.В. у відпустці, змінено склад колегії суддів та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Дідиченко М.А., Руденко М.А.

У судове засідання 23.05.2016р. представники відповідача-1 та відповідача-2 не з'явились. Про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікована Україною 17.07.1997р., кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Крім того, ст. 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, виходячи зі змісту ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський не бачить підстав для відкладення розгляду справи, з урахуванням того, що розгляд апеляційної скарги обмежений процесуальними строками, зокрема ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, а відкладення справи призведе лише до необґрунтованого затягування розгляду даної справи.

У судовому засіданні 23.05.2016р. представник позивача проти доводів апеляційного оскарження заперечував, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доводи представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційних господарський суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 30.04.2009р. між Відкритим акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" та Відкритим акціонерним товариством "Луцький автомобільний завод" укладено кредитний договір № 151109К11.

У подальшому Відкрите акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" змінило назву на Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", а Відкрите акціонерне товариство "Луцький автомобільний завод" на Публічне акціонерне товариство "Автомобільна компанія "Богдан Моторс".

Відповідно п. 3.1 договору № 151109К11 банк надає першому відповідачу, за договором позичальникові, кредит на умовах цього договору, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі , передбачені договором.

Згідно п.п. 3.2.1, 3.2.4 договору № 151109К11 сума кредиту становить 12 218 672,00 грн.; а проценти за користування встановлені у розмірі 20% річних.

Відповідно до п. 3.2.2, в редакції додаткової угоди № 151109К11-4 від 17.02.2010р., кінцевий термін погашення кредиту: 22.11.2015р.

Умовами договору (пункти 3.2.5.1 та 3.2.5.2 ) сторонами погоджено розмір щомісячної комісії за управління кредитною лінією у розмірі 0,03% від суми кредиту та комісію за зміни, зокрема, умов договору - у залежності від виду таких змін.

Сторони домовилися, що позичальник зобов'язаний погасити кредит у валюті кредиту на рахунок, вказаний у п. 3.8 цього договору, в строк, зазначений у п. 3.2 цього договору, згідно із графіком погашення кредиту за рахунок будь-яких грошових надходжень.

Згідно із п.п. 3.5.1, 3.5.3 договору № 151109К11 позичальник зобов'язався сплачувати банку проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п. 3.2. цього договору, у валюті кредиту; такі проценти за користування кредитом нараховуються щомісяця, в останній банківський день місяця, на суму фактичної заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів за користування кредитом на основі банківського року у валюті кредиту і підлягають сплаті з 1 по 7 число місяця (у січні та травні - до 15 числа) на рахунок, зазначений у п. 3.8. цього договору; протягом цього періоду сплачуються проценти за користування кредитом за попередній місяць; проценти за користування кредитом за останній період нарахування процентів за користування кредитом підлягають сплаті не пізніше наступного банківського дня після погашення основного боргу за кредитом; у разі порушення строку сплати процентів за користування кредитом, зазначеного в п. 3.5.1 цього договору, позивач переносить заборгованість за несплаченими процентами за користування кредитом на рахунок прострочених процентів за користування кредитом.

У п.п. 4.1.1, 4.1.2 п. 4.1 договору № 151109К11 визначено обов'язок позичальника сплатити банку наступні комісії та виплати за цим договором: комісію за управління кредитною лінією у розмірі, встановленому в п. 3.2 цього договору, яка нараховується у національній валюті в останній банківський день місяця і підлягає сплаті щомісяця з 1 по 7 число місяця, наступного за розрахунковим (у січні та травні - до 15 числа), на рахунок, зазначений у п. 3.8 цього договору; підлягає сплаті не пізніше наступного банківського дня після погашення основного боргу за кредитом; комісія за зміну умов договору, гарантійних документів (за ініціативою відповідача) у розмірі, встановленому в п. 3.2 цього договору; така комісія сплачується на рахунок, вказаний у п. 3.8 цього договору, протягом 10 банківських днів з дня виставлення позивачем рахунку.

Сторони вносили зміни до Договору № 151109К11, шляхом укладення додаткових угод та додатків до них (а.с. 19-49), зокрема, додатковими угодами № 151109К11-24 від 07.03.2014р., № 151109К11-25 від 30.07.2014р. та № 151109К11-26 від 01.12.2014р. в окремі положення кредитного договору. Зокрема позичальник зобов'язувався сплачувати комісію, передбачену в п. 3.2.5.2 договору, за зміну умов договору за цією додатковою угодою, у сумі 879,74 грн. (в т.ч. ПДВ).

З матеріалів справи вбачається, що банк на виконання договору № 151109К11 згідно із меморіальним ордером № 53436 від 30.04.2009р. надав позичальнику кредит у розмірі 12 218 672,00 грн.

07.03.2013р. між банком, позичальником та другим відповідачем був укладений договір поруки № 151113Р4, за яким (п.п. 3.1, 3.2), у поручителя виникло солідарне з позичальником зобов'язання відповідати перед банком за своєчасне та повне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком; договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання кредитором; порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Зі змісту пункту 6.2. кредитного договору випливає, що у разі тривалого невиконання зобов'язань позичальника, банк повідомляє його та вправі вимагати, непогашену частина кредиту, нараховані проценти за користування кредитом, комісії, а також інші платежі, нараховані згідно з кредитним договором, підлягають достроковому поверненню. При цьому, позичальник зобов'язаний здійснити дострокове погашення заборгованості за кредитним договором протягом 10 (десяти) банківських днів з дня отримання письмового повідомлення Банку (пп. 3.6.2 п. 3.6 ст. З кредитного договору).

За умовами пункту 7.4. Договору поруки №151113P4 від 07.03.2013р. дія цього договору припиняється після повного виконання Основного зобов'язання.

Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).

Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя після його закінчення припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Отже, вимогу до поручителя про виконання взятого ним зобов'язання має бути пред'явлено в межах строку дії поруки (6 місяців).

Так, у справі, яка переглядається апеляційним господарським судом, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що дія поруки припиняється після повного виконання основного зобов'язання ( п. 7.4. договору поруки) .

У зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язання за кредитним договором банк відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України та умов кредитного договору використав право достроково вимагати стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором, надіславши вимоги про дострокове погашення заборгованості до позичальника та до поручителя і змінивши таким чином строк виконання основного зобов'язання.

Так, Банк 11.12.2014р. звернувся до позичальника з вимогою № 195-04/8120 про дострокове повернення кредиту та іншої простроченої заборгованості у загальному розмірі 960 624 173,12 грн. протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання вимоги.

Позичальник отримав вимогу 19.12.2014р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про її вручення адресату.

15.01.2015р. Банк з вимогою № 195-04/252 сплатити заборгованість, розмір якої станом на 15.01.2015р. складав 980 408 416,03 грн. , звернувся до поручителя і просив протягом 20-ти днів з моменту отримання цієї вимоги погасити наявну заборгованість.

Зазначена вимога 26.01.2015р.отримана представником відповідача-2, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

У разі, якщо кредитор змінює на підставі частини другої статті 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, то передбачений частиною четвертою статті 559 цього Кодексу шестимісячний строк обчислюється від цієї дати.

З матеріалів справи вбачається, що з позовом до поручителя, як одного із солідарних боржників, банк звернувся 09.04.2015р., тобто в межах строку дії поруки (6 місяців).

Станом на день прийняття оскаржуваного судового рішення, позичальник та поручитель вимог не виконали і доказів про таке виконання господарському суду не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У статті 549 ЦК України зазначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно п. 3.2.6 договору № 151109К11 відповідальність за прострочення позичальником платежів за цим договором, включаючи несвоєчасне повернення кредиту, сплати процентів за його користування та комісії, встановлена у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно п. 7.2 кредитного договору пеня нараховується на суму прострочення платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у договорі і підлягає сплаті у національній валюті України за офіційним курсом НБУ, встановленим на день нарахування.

Поряд з цим згідно із ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом апеляційної інстанції установлено, що на дату прийняття судом першої інстанції рішення, несплаченою є заборгованість:

за кредитом у розмірі 8789314,16 грн.;

920667,11 грн. за процентами за користування кредитом,

28 497,09 грн. комісії за управління кредитом;

1 759 ,48 грн. комісії за зміну умов договору;

845 540,56 грн. пені за прострочення зобов'язання;

54 903,11 грн. 3% річних у зв'язку з непогашенням кредиту,

9235,13 грн. 3 % річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів

465,07 грн. 3 % річних за несвоєчасну сплату комісії за управління кредиту та комісії за зміну умов договору; 785 287, 30 грн інфляційних витрат.

Відповідачі заявлені вимоги не заперечили і, відповідно, доказів на спростування доводів позивача не надали.

Зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджується невиконання позичальником грошових зобов'язань за кредитним договором № 151109К11, перевіривши надані банком суду розрахунки пені, інфляційні та 3% річних, апеляційний господарський суд, вважає заявлені до стягнення вимоги в розмірі 845 540,56 грн. пені, 54 903,11 грн. 3% річних у зв'язку з непогашенням кредиту, 9235,13 грн. - 3 % річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів за користування кредитом та 3% річних у розмірі 465,07 грн. за несвоєчасну сплату комісії за управління кредиту та комісії за зміну умов договору, а також 785 287,30 грн. інфляційних витрат арифметично правильними та нормативно обґрунтованими.

У доводах апеляційної скарги позичальник посилався на ту обставину, що вимоги про стягнення з солідарних боржників комісії, та як похідні 3% річних за несвоєчасну оплату вказаної комісії, заявлені банком до стягнення незаконно. Апеляційний господарський суд із такими доводами апелянта не погоджується.

Як вбачається із розрахунку позивача, доданого до позовної заяви, банком нараховувалася до стягнення комісія за зміну умов договору № 151109К11 у розмірі 1 759,48 грн., яка складається з комісії за укладення додаткової угоди 30.07.2014р. у розмірі 879,74 грн., у зв'язку з укладенням додаткової угоди 01.12.2014р. у такому ж розмірі. Сплата комісії, її розмір та послуги, які надаються банком, визначені умовами кредитного договору № 151109К11 (п.п. 3.2.5.2, 4.1.2 договору), у редакції останнього від 30.07.2014р. та 01.12.2014р.

Отже, підстави для часткового скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі та для задоволення апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" відсутні.

Долучений позичальником висновок Торгово-промислової палати України в обґрунтування неможливості виконати грошові зобов'язання у зв'язку з форс-мажорними обставинами апеляційний господарський суд до уваги не приймає з тих підстав, що належним доказом засвідчення Торгово-промисловою палатою України обставин непереборної сили, в силу частини 1 ст. 14 прім Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» № 671/97-ВР, є не висновок, а сертифікат про такі обставини.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан Моторс" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2015р. у справі № 910/9026/15 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.06.2015р. у справі № 910/9026/15 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/9026/15 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко