ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 рокуСправа № 912/1442/16
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Макаренко Т.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/1442/16

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

за участю третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області

Бобринецької районної державної адміністрації Кіровоградської області

про визнання поновленим договору, визнання додаткової угоди укладеною

Представники учасників судового процесу:

від позивача - ОСОБА_3 договір про надання правової допомоги №б/н від 11.04.2016 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №369 від 28.12.2009 року;

від відповідача - Попович С.М. , довіреність № 31-11-0.6-6561/2-16 від 19.04.16;

від 3-іх осіб - участі не брали;

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, яка містить наступні вимоги:

- визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 02.03.2011 року, укладений між Фізичною-особою підприємцем ОСОБА_1 та Бобринецькою районною державною адміністрацією площею 70,00 га ріллі, що розташована на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, кадастровий номер НОМЕР_1.

- визнати додаткову угоду до договору оренди від 02.03.2011 року укладеною в редакції, наведеній у позовній заяві.

Судовий збір позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою від 12.04.2016 господарським судом прийнято вказану позовну заяву до розгляду і порушено провадження у справі № 912/1442/16; справу призначено до розгляду в судовому засіданні 05.05.2016, сторін зобов'язано надати документи та докази, необхідні для розгляду даної справи.

Ухвалою від 05.05.2016 року відкладено розгляд справи на 11 год. 20.05.2016 року, учасників судового процесу повторно зобов'язано надати документи, витребувані ухвалою суду від 12.04.2016.

18.05.2016 року від позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких позивач повністю підтримує заявлені позовні вимоги та на підставі норм ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" просить визнати поновленим договір оренди земельної ділянки від 02.03.2011 року та визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди від 02.03.2011.

Відповідач у відзиві на позов вимоги позивача не визнав, просить відмовити в задоволенні позовних имог повністю. В обгрунтвання своїх заперечень зазначив наступне. Позивачем на адресу відповідача направлявся проект договору про внесення змін до договору оренди землі від 02.03.11, а не проект додаткової угоди до договору. Крім того, в Національній кадастровій системі відсутня земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1. Наказами Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 13.04.16, наданими відповідачем суду, передано у приватну власність землі, що є предметом спору.

Ухвалою від 20.05.16 розгляд справи № 912/1442/16 відкладено до 02.06.16.

У судовому засіданні 02.06.16 представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, представник відповідача не визнав.

Треті особи участі своїх представників у судовому засіданні не забезпечили, витребуваних документів та письмових пояснень по суті спору господарському суду не подали.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши усі обставини справи, оцінивши подані докази, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між Бобринецькою районною державною адміністрацією (Орендодавцем) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі - ФОП ОСОБА_1, позивач, Орендар) 02.03.2011 року укладено договір оренди землі (надалі - Договір), відповідно до умов якого Орендодавець надає на підставі розпорядження Бобринецької районної державної адміністрації № 455-р від 22.05.2010р. та № 805-р від 11.09.2009р., а Орендар приймає в строкове платне користування (оренду) земельну ділянку площею 70,00 га (рілля), для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 5 років, яка знаходиться на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району, Кіровоградської області.

Відповідно до пункту 9 вказаного Договору орендна плата вноситься у розмірі 3,5 % від нормативної грошової оцінки зазначеної земельної ділянки станом на 1 січня поточного року. Пунктом 10 встановлено, що обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності здійснюється з урахуванням їх цільового призначення та коефіцієнтів індексації, визначених законодавством за затвердженими Кабінетом Міністрів України формами, що заповнюються на час укладання або зміни умов договору оренди чи продовження його дії. Пунктом 11 Договору визначено, що орендна плата вноситься у такі строки: щомісячно рівними частинами протягом тридцяти календарних днів наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця. Сплачується через установу банку на відповідний рахунок сільської ради, за місцем розташування земельної ділянки.

Невід'ємними частинами Договору є: план або схема земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання - передачі об'єкта оренди.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та зареєстрований в Бобринецькому районному відділі Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру" 05.04.11 за № 00294.

Відповідно до положень статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі", у редакції на момент укладення зазначеного Договору, договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності після його державної реєстрації.

З урахуванням положень вищезазначених статей укладений між сторонами Договір набув чинності 05.04.2011. Відповідно до умов Договору та приписів частини 1 статті 631 Цивільного кодексу України позивач набув право користування зазначеною в Договорі земельною ділянкою протягом п'ятирічного строку - до 05.04.2016.

05.04.2011 року між сторонами Договору складено акт про передачу та прийом земельної ділянки в натурі, кадастровий номер НОМЕР_1.

Пунктом 40 Договору сторони узгодили, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Порядок поновлення договору оренди землі визначено статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Вирішуючи даний спір, господарський суд застосовує редакцію вказаної статті, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

За змістом статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина 1). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина 2). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина 3). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5). У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина 6). Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку (частина 7). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржена в суді (частина 8). У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (частина 9).

Із наведеної норми убачається, що законодавчо відокремлено право на укладення договору оренди на новий строк шляхом укладення додаткової угоди, яке має бути реалізовано до спливу строку договору оренди землі, що закріплено у частинах 1-5 цієї норми, від права вважати продовженим договір оренди землі у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди землі за відсутності протягом одного місяця після спливу терміну дії договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні цього договору оренди, визначене у інших частинах цієї статті.

Відповідні положення у вказаних частинах зазначеної статті дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але у першому випадку це право повинно бути реалізовано до спливу договору оренди, а у другому - воно може настати за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного терміну після закінчення строку дії договору оренди землі.

Враховуючи фактичні обставини справи та підстави позову спір між сторонами виник у зв'язку із реалізацією позивачем права на укладення договору оренди землі на новий строк шляхом укладення додаткової угоди у зв'язку із поновленням договору оренди на той же строк та на них самих умовах відповідно до частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Для поновлення договору оренди землі на підставі частини 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Всупереч зазначених норм чинного законодавства позивачем не надано доказів того, що останній продовжує користуватися земельною ділянкою площею саме у розмір 70,00 га, що є предметом Договору.

Так, згідно довідок № 135 від 03.08.2015 та № 88 від 05.05.16 Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 за час дії Договору забезпечив дотримання сівозміни на орендованій земельній ділянці, заборгованості по орендній платі не мав, в 2016 році земельна ділянка оброблена, здійснено посіви. Сплата орендної плати також підтверджується копіями квитанцій, наявних в матеріалах справи (а.с. 52) Довідкою Бобринецького відділення Долинської ОДПІ № 559/10 від 06.04.16 підтверджено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 не має заборгованості зі сплати податків, зборів, платежів станом на 06.04.16.

Зазначені довідки підтверджують, що позивач продовжує користуватися земельною ділянкою станом на 05.05.2016 року та належно виконує свої обов'язки за договором, зокрема, сплачує орендну плату, здійснює належне оброблення земельної ділянки тощо.

Водночас, як зазначив у відзиві відповідач, в Національній кадастровій системі відсутня земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1. Вказане підтверджується листом Відділу Держгеокадастру у Бобринецькому районі Кіровоградської області від 20.05.16, у якому зазначено що на вищезазначеній земельній ділянці було утворено 26 нових земельних ділянок на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області ( а.с. 102-127) та заяв громадян про державну реєстрацію земельних ділянок.

Викладені вище обставини свідчать про те, що на момент прийняття рішення по справі змінились межі земельної ділянки площею 70,00 га, яка є предметом спірного договору.

Поняття "межа земельної ділянки" наведено в пункті 1.3 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, яка затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 376 від 18.05.10 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16.06.10 за № 391/17686, де зазначено, що межа земельної ділянки це сукупність ліній, що утворюють замкнений контур і розмежовують земельні ділянки.

Таким чином, господарський суд прийшов до висновку що межі земельної ділянки площею 70,0 га, що була предметом Договору, змінилися.

Відповідно до ч. 10 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 внесено зміни, зокрема, до Земельного кодексу України. Так, стаття 122 викладена у новій редакції. Відповідно до частини четвертої зазначеної статті повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб належать Центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам.

Згідно Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру від 14.01.2015 №15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем'єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності та земельних відносин, а також у сфері Державного земельного кадастру.

Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 №20, є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане.

Згідно Договору та наявної у справі документації, земельна ділянка, яка є предметом Договору, належать до категорії земель сільськогосподарського призначення державної форми власності, повноваження по розпорядженню якими відноситься до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів, до яких відноситься відповідач. Отже, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є належним відповідачем у даній справі.

В ході розгляду спору знайшли своє підтвердження доводи відповідача, що позивачем ФОП ОСОБА_1 в порушення вимог статті 33 Закону України "Про оренду землі" направив проект договору оренди землі про несення змін до договору оренди землі від 02.03.2011 року укладеного між Бобринецькою районною державною адміністрацією Кіровоградщської області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, шляхом викладення його в новій редакції, а не проект додаткової угоди. Зокрема, у вказаній новій редакції договору пропонувалося збільшити строк дії договору оренди до 21 року та встановити орендну плату на рівні 5% від нормативної грошової оцінки.

05.04.2016 року листом № Ф-1738/0-2609/0/6-16 Головне управління повідомило про прийняте рішення щодо заперечень в поновленні договору оренди землі, зареєстрованого 05.04.2011 року за № 0294, загальною площею 70 га на території Павлогірської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області.

Вказане свідчить, що позивачем не було вчинено необхідних та достатніх дій, передбачених статтею 33 Закону України "Про оренду землі" направлених на укладення додаткової угоди про поновленні договору оренди землі, у зв'язку з чим відсутні підстави для визнання поновленим спірного договору оренди на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" .

У правовій позиції, висловленій Верховним судом України в постанові від 25.02.2015 у справі № 6-10цс15 зазначено, що для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити наступні юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк, до листа повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду України від 25.02.2015 та Постановах Вищого господарського суду від 16.10.2015 у справі № 904/8031/14 та від 20.10.2015 у справі 904/3929/14.

Враховуючи викладені обставини та норми чинного законодавства, оскільки господарським судом встановлено зміну меж земельної ділянки, що є предметом Договору та ненадсилання позивачем на адресу відповідача разом з листом-повідомленням додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки від 02.03.2011 року, у господарського суду відсутні підстави для визнання договору оренди земельної ділянки від 02.03.2011 року поновленим та визнання додаткової угоди укладеною.

З огляду на викладене в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06.06.2016

Суддя Т. В. Макаренко