ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.05.16р. Справа № 904/3026/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Місткомбуд", м. Дніпропетровськ

до Комунального підприємства "Жилсервіс-2" Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення 7 086 грн. 44 коп.

Суддя Рудь І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № б/н від 08.04.16р.;

від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 3/205 від 04.04.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Місткомбуд" звернулося до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Комунального підприємства "Жилсервіс-2" Дніпропетровської міської ради заборгованість в розмірі 7 086 грн. 44 коп., з яких: 5 230 грн. 82 коп. сума основного боргу, 1 447 грн. 43 коп. пеня, 145 грн. 19 коп. 3% річних та 263 грн. 00 коп. інфляційні збільшення, відповідно до умов договору від 01.04.2015р. № 2015/4/32/с.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх договірних зобов'язань в частині своєчасної оплати виконаних позивачем підрядних робіт.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у відзиві на позов підтвердив наявність договірних відносин між сторонами та прийняття виконаних позивачем підрядних робіт на суму 5 230 грн. 82 коп. без зауважень, але зазначив, що позивачем жодних вимог щодо сплати за виконані роботи відповідачу не заявлялось та стягнення спірної заборгованості в примусовому порядку може негативно вплинути на стан розрахункової дисципліни з іншими контрагентами, які на даний час здійснюють виконання поточних ремонтів та технічне обслуговування житлового фонду підприємства. Просив в позові відмовити.

В порядку ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2015р. між Комунальним підприємством "Жилсервіс-2" Дніпропетровської міської ради (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Місткомбуд" (підрядник) укладений договір підряду (надалі Договір), відповідно до умов якого підрядник зобовязується у 2015 році виконати замовникові роботи по поточний ремонт міжпанельних швів за адресою: вулиця Тополя-2, будинок 12, корпус 2, квартири 106,107, а замовник - прийняти та оплатити такі роботи (п.1.1 ОСОБА_3).

За умовами п. п. 10.1 , 10.2 ОСОБА_3 він набирає силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2015р. Закінчення строку ОСОБА_3 не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії ОСОБА_3.

Згідно до п.3.1 ОСОБА_3 ціна цього договору становить: 5 230 грн. 82 коп. (пять тисяч двісті тридцять гривень вісімдесят дві копійки), у тому числі ПДВ: 871 грн. 80 коп.

Відповідно до п. 4.1 ОСОБА_3 розрахунок здійснюється у двотижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених ОСОБА_3 робіт, на підставі оформлених належним чином ОСОБА_2 виконаних робіт за формою КБ-2 та рахунку-фактури, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, в межах виділених та затверджених бюджетних асигнувань.

За умовами п. 5 ОСОБА_3 строк виконання робіт з моменту підписання договору до 31.12.2015р.

На виконання умов ОСОБА_3 позивачем виконані ремонтні роботи на загальну суму 5 230 грн. 82 коп., що підтверджується довідкою про вартість виконаних підрядних робіт та актом приймання виконаних підрядних робіт, що підписаний обома сторонами без зауважень 30.04.2015р. (а.с. 11-12, 15-18).

В порушення умов ОСОБА_3, відповідач свої зобовязання по оплаті виконаних підрядних робіт у визначений ОСОБА_3 строк не виконав, у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 5 230 грн. 82 коп.

Відповідно до п. 7.1 ОСОБА_3 за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цим ОСОБА_3, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобовязання за кожний день прострочення.

Згідно до розрахунку позивача сума пені, нарахованої на підставі п. 7.1 ОСОБА_3 за загальний період з 15.05.2015р. по 15.11.2015р. складає 1 447 грн. 43 коп.

На підставі положень ст. 625 Цивільного кодексу України, позивач нарахував додатково до суми основного боргу та вимагає стягнути з відповідача 263 грн. 00 коп. інфляційних втрат за період з 15.05.2015р. по 16.04.2015р. та 145 грн. 19 коп. 3% річних за вказаний.

Заборгованість відповідача підтверджується: ОСОБА_3 з додатками, довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати, актом приймання виконаних підрядних робіт, обґрунтованим розрахунком суми позовних вимог, двостороннім атом звірки взаєморозрахунків між сторонами станом на 21.04.2016р. тощо.

На час розгляду справи доказів сплати заборгованості відповідачем не надано.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Приписами статті 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобовязань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обовязкові умови договору відповідно до законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обовязковим до виконання.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заборгованість відповідача за виконані роботи становить 5 230 грн. 82 коп. З урахуванням положень пункту 4.1 ОСОБА_3 строк оплати виконаних підрядних робіт є таким, що настав 14.05.2015р.

Відповідно до ст. 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). А у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно положень ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові

Згідно із п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань від 17.12.13р. № 14 з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Оскільки при проведенні розрахунку пені позивачем не враховані приписи ч. 6 ст. 232 ГК України, згідно перерахунку, здійсненого господарським судом, до стягнення з відповідача підлягає пеня у загальному розмірі 1 428 грн. 52 коп. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Крім того, згідно п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань від 17.12.13р. № 14, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивачем при розрахунку інфляційних втрат не враховані вищенаведені приписи та виконано розрахунок з урахуванням індексу інфляції, визначеного у місяці, в якому платіж мав бути здійснений, а не у наступному, у звязку із чим, згідно перерахунку господарського суду, до стягнення з відповідача підлягають інфляційні у загальній сумі 198 грн. 49 коп. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку 3% річних, судом порушень чинного законодавства не встановлено.

За умовами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої, визначені ОСОБА_3, майново-господарські зобовязання перед позивачем з оплати виконаних підрядних робіт, чим порушив умови укладеного із позивачем ОСОБА_3 та вищевказані приписи діючого законодавства, тому позовні вимоги позивача про примусове стягнення з відповідача 5 230 грн. 82 коп. основного боргу, 1 428 грн. 52 коп. пені, 145 грн. 19 коп. 3% річних, 198 грн. 49 коп. інфляційних - є обґрунтованими і підлягають задоволенню. В решті позову слід відмовити.

Заперечення відповідача спростовується матеріалами справи або не впливають та не спростовують вищенаведеної правової оцінки матеріалів, обставин справи згідно з вимогами закону, тому не приймаються господарським судом.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог..

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст.4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства "Жилсервіс-2" (49040, м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, буд. 68, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Містокомбуд" (49099, м. Дніпропетровськ, б-р Рубіновий, буд. 14, ) 5 230 грн. 82 коп. (пять тисяч двісті тридцять грн. 82 коп.) основного боргу, 1 428 грн. 52 коп. (одну тисячу чотириста двадцять вісім грн. 52 коп.) пені, 145 грн. 19 коп. (сто сорок пять грн. 19 коп.) 3% річних, 198 грн. 49 коп. (сто девяносто вісім грн. 49 коп.) інфляційних втрат, 1 361 грн. 78 коп. (одну тисячу триста шістдесят одну грн. 78 коп.) витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання.

Суддя ОСОБА_4

Повне рішення складено -31.05.16р.