ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2016 р. Справа № 926/359/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Малех І.Б.

суддів Желік М. Б.

ОСОБА_1

при секретарі Кришталь М.,

за участю представників:

від позивача не зявився;

від відповідача не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, вих.№153/2306 від 06.04.2016 року

на рішення господарського суду Чернівецької області від 28.03.2016 року, суддя Швець М.В.

у справі № 926/359/16

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Чернівці

до відповідача: Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Чернівці

про: визнання недійсним рішення адміністративної колегії Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №38 від 29.12.15 р.

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Чернівецької області від 28.03.2016 року в справі №926/359/16 в позові Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним рішення адміністративної колегії Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №38 від 29.12.15р. відмовлено повністю.

Судом першої інстанції відмовлено в задоволенні позовних вимог, оскільки на його думку, відповідач, у спірному рішенні № 38 від 29.12.2015р. обґрунтовано дійшов висновку, що дії ФОП ОСОБА_2, які полягають у неподанні інформації на вимогу голови ЧОТВ АМК України від 04.11.2015р. № 01-20/1118 у встановлений головою відділення строк, що є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачено пунктом 13 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції та правомірно накладено штраф, згідно статті 52 цього закону в розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф в сумі - 8372 грн. (від доходу за 2014 рік в сумі 930290 грн.). Також суд першої інстанції дійшов висновку, що витребувана інформація в розумінні ст. 63 Конституції України - не є показанням або поясненням щодо себе, членів сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Таким чином, суд першої інстанції дій дійшов до висновку, що рішення адміністративної колегії Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 38 від 29.12.2015р. прийнято у межах визначеним законом повноважень та за результатами повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи №02-27/35

В апеляційній скарзі позивач просить рішення господарського суду Чернівецької області від 28.03.2016 року в справі №926/359/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити. При цьому позивач вказує, що рішення адміністративної колегії Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 38 по справі №02-27/35 Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, винесене всупереч Конституції України та Законодавству України. Як зазначає апелянт, спірне рішення є незаконним та таким, що порушує права позивача, оскільки останній повідомив відповідача про відмову надати інформацію, пояснення та документи, посилаючись на ст. 63 Конституції України, у зв'язку з тим, що позивач має право на мовчання. Таким чином, апелянт зазначає, що особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення. В даному випадку, як вказує апелянт, питання адресоване особисто позивачу. Окрім того, на думку апелянта, в даній справі оспорюються правовідносини між фізичною особою та органом АМК України, а не юридичною особою.

У відзиві на дану апеляційну скаргу, відповідач заперечив проти її задоволення, просив, суд, рішення господарського суду Чернівецької області від 28.03.2016 року в справі №926/359/16 залишити без змін з підстав того, що судом першої інстанції всебічно та в повному обсязі зясовано всі обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Крім того, зазначив, що законодавство про захист економічної конкуренції не розмежовує поняття «юридична особа» та «фізична особа-підприємець», обєднуючи їх спільним поняттям «субєкт господарювання». Так згідно ст. 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» субєкт господарювання юридична особа незалежно від організаційно-правової форми та форми власності чи фізична особа, що здійснює діяльність з виробництва, реалізації, придбання товарів, іншу господарську діяльність, у тому числі яка здійснює контроль над іншою юридичною чи фізичною особою; група субєктів господарювання, якщо один або декілька з них здійснюють контроль над іншими. Таким чином, відповідач зазначає, що вважає хибним твердження апелянта про те, що в даній справі оспорюються правовідносини між фізичною особою та органом АМК України.

Окрім того, представником позивача було надіслано на адресу суду пояснення від 17.05.2016 року, 20.05.2016 року, 24.05.2016 року, в даних поясненнях позивач зазначає, що статус фізичної особи-підприємця є нерозривним зі статусом фізичної особи. Окрім того, позивач наголошує на тому, що оскаржуване рішення винесене на підставі розпорядження щодо притягнення до відповідальності іншого субєкта господарювання.

Представником апелянта, подано до суду клопотання про зупинення провадження по справі № 926/359/16 до прийняття рішення Чернівецьким окружним адміністративним судом по справі № 824/213/15-а. При цьому позивач вказав, що справа, яка перебуває на розгляді Чернівецького окружного адміністративного суду впливає на правовідносини, які оспорюються у даній справі, оскільки Антимонопольний комітет України має повноваження скасувати рішення № 38 від 29 грудня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження в справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Таким чином, підставою для зупинення провадження у справі є об'єктивна неможливість розгляду господарської справи до вирішення пов'язаної справи іншим судом.

Зокрема, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду справи. Пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів не вбачає необхідності в зупиненні справи № 926/359/16 до прийняття рішення Чернівецьким окружним адміністративним судом по справі № 824/213/15-а, оскільки всі необхідні обставини для вирішення даної справи можуть бути встановлені господарським судом самостійно. Окрім того, апелянт не позбавлений звертатись з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставини, якщо на його думку такі будуть встановлені.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не зявились, клопотання про відкладення не подали. Відтак, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за наявними у в матеріалах справи доказами.

Розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Чернівецької області від 28.03.2016 року в справі №926/359/16 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з наступних підстав.

29.12.2015 року адміністративною колегією Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України прийнято рішення № 38 по справі №02-27/35 Про припинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яким дії позивача по даній справі, які полягають в неподанні інформації, на вимогу голови територіального відділення від 04.11.2015 № 01-20/1118, у встановлений ним строк, визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.13 ст.50 Закону України Про захист економічної конкуренції (п.1 рішення), відповідно до абз. 4 ч. 2 ст. 52 цього закону накладено на позивача штраф у розмірі 8372 грн. (п.2 рішення) та зобов'язано припинити порушення, зазначене в пункті 1 резолютивної частини цього рішення, шляхом надання відповіді на вимогу голови територіального відділення від 04.11.2015 року №01-20/1118 у термін до 31.01.2016 року (п.3 рішення).

Згідно п. 13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 15 Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства, у перевірці правильності застосування органами Антимонопольного комітету України пунктів 13 та 14 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, судам необхідно враховувати, що зазначені органи не обмежені у виборі джерела для отримання інформації, необхідної для виконання їх завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції. Обов'язок з надання інформації передбачено статтею 221 Закону України Про Антимонопольний комітет України, а обсяг запитуваної інформації повинен відповідати змістовному колу цих завдань.

Судам у розгляді справ про неподання інформації чи подання інформації в неповному обсязі Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню слід з'ясовувати, чи було повідомлено суб'єкта господарювання про необхідність надання ним відомостей та у який саме спосіб, а також причини, з яких відомості не було надано або надано невчасно.

Пунктом 5 частини першої статті 17 Закону України Про Антимонопольний комітет України встановлено, що голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Аналогічні за змістом приписи містить й підпункт 5 пункту 8 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Комітету N 32-р. від 23.02.2001р.

Як вбачається з матеріалів справи, Чернівецьким обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України під час здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції при розміщенні реклами в друкованих засобах масової інформації встановлено, що в друкованому засобі масової інформації - газеті Молодий буковинець від 24.09.2015 року №77, на сторінці 20 поширювалася реклама з інформацією: Вікна Корса, Алютех, 100% німецька якість, професійний монтаж згідно з європейськими стандартами, RЕНАU. Подальшим дослідженням встановлено, що замовником даного рекламного оголошення являється ФОП ОСОБА_2.

З метою підтвердження інформації, зазначеної в досліджуваному рекламному оголошенні, відповідачем на адресу позивача було надіслано Вимогу (про надання інформації) №01-20/1118 від 04.11.2015р., згідно якої в пятиденний термін з дня отримання вимоги необхідно було надати наступну інформацію та належним чином завірені копії документів:

1. Чи співпрацюєте Ви із компаніями КОРСА та АЛЮТЕХ.

2. У разі ствердної відповіді на перше питання, надайте документальне підтвердження Вашої співпраці, а саме: довіреність, положення, інші правовстановлюючі документи.

3. Перелік профілів, які використовуються Вами при виробництві та реалізації вікон. Надати документальне підтвердження походження цих профілів (накладні, сертифікати).

4. Документальне підтвердження співпраці з фірмою профілів RЕНАU.

5. Розяснення щодо написів Професійний монтаж згідно з європейськими стандартами та 100 % німецька якість.

6. Іншу інформацію, документи, які, на Вашу думку, заслуговують на увагу.

Також, у вимозі повідомлялось, що згідно з пунктами 13, 14, 15 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, подання недостовірної інформації, подання інформації в неповному обсязі, неподання інформації у встановлені головою Відділення строки є порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції та тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 52 цього Закону.

Згідно зі статтею 3 Закону України Про Антимонопольний комітет України, основним завданням Комітету є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики, зокрема, в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про Антимонопольний комітет України, Голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має право, зокрема, при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Згідно з пунктом 13 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Зважаючи на положення вищезазначених норм чинного законодавства, а також встановлені судами фактичні обставини справи, відділення АМК у межах наданих йому повноважень мало право витребувати у позивача відповідну інформацію, необхідну для здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції при розміщенні реклами у друкованих засобах масової інформації, а позивач у свою чергу, зобовязаний був надати таку інформацію у встановлені строки.

Дана позиція суду узгоджується з висновками ВСУ викладеними у Постановах № 3-5гс13 від 12.03.2013р., № 3-60гс12 від 11.12.2012 року.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, вимогу № 01-20/1118 позивач отримав 07.11.2015 року.

Відповідно до вимоги, позивачу необхідно було надати інформацію в пятиденний термін з дня отримання вимоги, тобто до 13.11.2015р.

Як вірно встановлено судом першої інстанції 11.11.2015р., позивач на адресу відповідача направив лист наступного змісту На Ваш лист № 01-20/1118 від 04 листопада 2015 року повідомляю, що я, ОСОБА_2, на підставі статті 63 Конституції України, відмовляюсь давати інформацію, пояснення та документи, зазначені у вашому листі.

У зв'язку із вищезазначеним, проти фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), розпочато розгляд справи за ознаками порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.13 ст.50 Закону України Про захист економічної конкуренції у вигляді неподання Чернівецькому обласному територіальному відділенню АМК України інформації на вимогу голови територіального відділення у встановлені ним строки (Розпорядження адміністративної колегії Чернівецького обласного територіального відділення АМК України від 25.11.2015 року №37 справа № 02-27/35).

Супровідним листом № 01-20/1180 від 26.11.2015 року дане розпорядження направлено відповідачем та отримано позивачем, що не заперечується останнім.

За результатами розгляду справи 11.12.2015р. відповідачем складено подання про попередні висновки у справі № 02-27/35 від 25.11.2015р., які направлені позивачу.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вищезазначені попередні висновки позивач отримав 17.12.2015р.

22.12.2015р. за № 01-20/1300 на адресу позивача надіслано запрошення на засідання адміністративної колегії, яким повідомлено ФОП ОСОБА_2, що 29.12.2015р. о 10 год. 00 хв. відбудеться засідання адміністративної колегії Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, на якому розглядатиметься справа № 02-27/35 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2

Запрошення відповідач отримав 24.12.2015р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

25.12.2015р. Головне управління ДФС у Чернівецькій області листом №4062/9/24-13-17-02 повідомило ЧОТВ Антимонопольного комітету України, що: згідно податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця, ФОП ОСОБА_2 за 2014 рік отримав дохід в сумі 930290 грн. Аналогічна інформація щодо отриманого доходу за 2014 рік подана представником позивача (лист № 208/1494 від 17.12.2015р.).

Так, відповідно до ст. 22 Закону України Про Антимонопольний комітет України, розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно ст. 221 Закону України Про Антимонопольний комітет України, суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов'язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Так, згідно п. 13 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції, неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч.3 п.2 ст. 52 ЗУ Про захист економічної конкуренції за порушення, передбачені пунктами 9, 13-18 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Згідно п. 13.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 15 Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства, закон не визначає певної форми витребування інформації, у зв'язку з чим його може бути здійснено в будь-якій письмовій формі, крім тієї, щодо якої є пряма заборона закону, з урахуванням, однак, того, що в разі заперечення суб'єктом господарювання факту отримання ним запиту про надання інформації орган Антимонопольного комітету України з огляду на вимоги статті 33 ГПК України має подати господарському суду належні докази надсилання такого запиту. Відповідні докази мають свідчити про надіслання запиту за місцезнаходженням суб'єкта господарювання, визначеним згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, і про отримання його від підприємства зв'язку уповноваженою на це особою відповідно до Правил надання поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 N 270.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, доказів на підтвердження того, що позивач надав інформацію, яка вимагалась відповідачем у вимозі № 01-20/1118 від 04.11.2015р., матеріали справи не містять.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в спірному рішенні № 38 від 29.12.2015р. обґрунтовано встановлено, що дії ФОП ОСОБА_2, які полягають у неподанні інформації на вимогу голови ЧОТВ АМК України від 04.11.2015р. № 01-20/1118 у встановлений головою відділення строк, є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачено пунктом 13 статті 50 Закону України Про захист економічної конкуренції та правомірно накладено штраф згідно статті 52 цього закону у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф в сумі - 8372 грн. (від доходу за 2014 рік в сумі 930290 грн.).

Згідно зі ст. 63 Конституції України особа не несе відповідальності за відмову давати показання або пояснення щодо себе, членів сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом. Підозрюваний, обвинувачений чи підсудний має право на захист. Засуджений користується всіма правами людини і громадянина, за винятком обмежень, які визначені законом і встановлені вироком суду.

Згідно статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 42 Конституції України, кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Держава забезпечує захист конкуренції у підприємницькій діяльності. Не допускаються зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірне обмеження конкуренції та недобросовісна конкуренція. Види і межі монополії визначаються законом. Держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Щодо заперечень апелянта з приводу того, що в даній справі оспорюються правовідносини між фізичною особою та органом АМК України колегія суддів зазначає наступне.

Оскільки позивач є суб'єктом господарювання, він підпадає під дію Закону України Про захист економічної конкуренції (ст.1 цього закону), голова територіального відділення АМК у межах наданих йому повноважень мав право витребувати у позивача відповідну інформацію (ст.1 цього закону), необхідну для здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист від недобросовісної конкуренції при розміщенні позивачем реклами у друкованих засобах масової інформації, а тому відмова позивача від надання такої інформації є не правомірною, оскільки витребувана інформація в розумінні ст. 63 Конституції України - не є показанням або поясненням щодо себе, членів сім'ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом.

Отже, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що рішення адміністративної колегії Чернівецького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 38 від 29.12.2015р. прийнято у межах визначеним законом повноважень та за результатами повного і об'єктивного з'ясування всіх обставин справи №02-27/35.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд, вважає, що рішення господарського суду першої інстанції прийняте, з урахуванням всіх обставин справи та з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Чернівецької області від 28.03.2016 року в справі №926/359/16 залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи направити на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлений 03.06.2016 р.

Головуючий -суддя Малех І. Б.

Суддя Желік М. Б.

Суддя Костів Т. С.