ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2016р. Справа№ 914/764/16

За позовною заявою: ОСОБА_1, м. Львів

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Кіпрське Підприємство Лео Порто, м. Львів

до відповідача-2: ОСОБА_2, м. Львів

за участю третьої особи, без самостійних вимог, на стороні відповідачів: ОСОБА_3 Євстахієвна, м. Львів

про визнання права власності на частку в статутному капіталі та зобовязання внести зміни до статуту

Суддя Ділай У.І.

Секретар Старостенко О.

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_4 представник (Договір №29/04/16 від 29.04.2016р.)

Від відповідача-1: не зявився.

Від відповідача-2: не зявився.

Від третьої особи: не зявився.

Права і обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України, розяснено. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом ОСОБА_1, до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю Спільне Українсько-Кіпрське Підприємство Лео Порто, до відповідача-2 ОСОБА_2, за участю третьої особи, без самостійних вимог, на стороні відповідачів: ОСОБА_3 Євстахієвна, про визнання права власності на частку в статутному капіталі та зобовязання внести зміни до статуту.

Ухвалою суду від 23.03.2016р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 12.04.2016р.

11.04.2016р. через канцелярію суду поступив Відзив (вх.№15788/16) на позовну заяву від відповідача-1, в якому останній зазначає, що у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, справи зі спору між сторонами цієї справи, про цей же предмет і з тих же підстав немає, також немає рішення цих органів з такого спору. Щодо правової позиції по даному позову, то відповідач-1 зазначає, що заперечує позов, а справу просить розглядати без його участі.

11.04.2016р. через канцелярію суду поступив Відзив (вх..№15786/16) на позовну заяву від відповідача-2, в якому останній зазначає, що позов є необґрунтованим та безпідставним, та не підлягає до задоволення, оскільки договір укладений 29.01.2014р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не був нотаріально посвідчений, відтак він є недійсним та право власності на частку, а разом з нею і корпоративні права та обовязки учасника товариства, не переходять від продавця до покупця, в звязку з чим відповідач-2 просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

11.04.2016р. через канцелярію суду поступив Відзив (вх..№15787/16) на позовну заяву від третьої особи ОСОБА_3, в якому остання зазначає, що як учасник ТзОВ Спільного Українсько-Кіпрського Підприємства Лео Порто не заперечує, що протокол Загальних зборів учасників товариства укладався і не оспорювався. Окрім того, щодо дійсності Договору№29/01/14 купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТзОВ Лео Порто, третя особа повідомляє, що була ознайомлена як директор, про що поставила відповідний підпис та печатку товариства, та не заперечувала проти продажу частки товариства третім особам, в тому числі ОСОБА_1 Справу третя особа просить розглядати без її участі.

Представник позивача в судовому засіданні 12.04.2016р. надав суду для огляду оригінали документів долучених до позовної заяви.

Ухвалою від 12.04.2016р. розгляд справи відкладено на 12.05.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні 12.05.2016р. підтримав позовні вимоги та надав лист (вх. №20277/16) про доручення до матеріалів справи копій документів.

Відповідач-1,2 та третя особа в судове засідання 12.05.2016р. явку повноважних представників не забезпечили, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалою від 12.05.2016р. розгляд справи відкладено на 23.05.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні 23.05.2016р. підтримав позовні вимоги, та подав клопотання про продовження строку вирішення спору, в порядку ст. 69 ГПК України та просив розгляд справи відкласти.

Відповідач-1,2 та третя особа в судове засідання 23.05.2016р. явку повноважних представників не забезпечили, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Ухвалою від 23.05.2016р. продовжено строк вирішення спору та розгляд справи відкладено на 02.06.2016р.

01.06.2016р. представником позивача подано до суду письмові пояснення (вх.№23086/16), а також долучено нотаріально посвідчену копію Договору купівлі-продажу частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТзОВ спільне українсько-кіпрське підприємство «Лео-Порто» від 29.01.2014р.

Представник позивача в судовому засіданні 02.06.2016р. позовні вимоги підтримав, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

Відповідач-1,2 та третя особа в судове засідання 02.06.2016р. повторно явку повноважних представників не забезпечили, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Слід зазначити, що за час розгляду справи сторонами було подано клопотання про продовження строку його вирішення. Строк вирішення спору завершується 05.06.2016р., відтак, в суду відсутні підстави для подальшого відкладення розгляду справи поза межами строку, встановленого для вирішення спору.

В процесі розгляду матеріалів справи суд

встановив:

29.01.2014р. ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_1 договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю - Спільного Українсько-Кіпрського Підприємства «Лео Порто» №29/01/14.

29 січня 2014 року відбулися Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю - Спільного Українсько-Кіпрського Підприємства «Лео Порто», на яких було прийнято рішення: про надання згоди ОСОБА_2 відступити (продати) його частку ОСОБА_1 в статутному капіталі Товариства, що становить 75 % статутного капіталу Товариства у розмірі 277 500,00 гривень; у зв'язку із відступленням ОСОБА_2 частки у статутному капіталі Товариства виключити його із складу учасників; включити до складу учасників Товариства ОСОБА_1.

Спір виник внаслідок того, що відповідач-1: ТзОВ Спільне Українсько-Кіпрське Підприємство Лео Порто не внісши змін до Статуту, які стосуються зміни складу учасників Товариства, порушив права ОСОБА_1, як учасника Товариства, передбачені ст. 116 Цивільного кодексу України. Відтак, позивач звернувся до господарського суду Львівської області з позовною заявою, відповідно до якої просив визнати з 29.01.2014р. (день укладення договору № 29/01/14 купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженого відповідальністю - Спільного Українсько-Кіпрського Підприємства «Лео Порто»), право власності за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 75% частки корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю - Спільного Українсько-Кіпрського Підприємства «Лео Порто» (, місцезнаходження: м. Львів, вул. Пильникарська, 8), вартість якої становить 277 500 грн. Зобов'язати ТзОВ Спільне Українсько-Кіпрське Підприємство «Лео Порто» () внести зміни до статуту в частині складу засновників (учасників) та розмірів їх часток відповідно до прийнятого судом рішення.

Позивач вважає, що відповідач -1 не внісши змін до статуту, які стосуються зміни складу учасників Товариства, порушив його права, як учасника Товариства, передбачені ст. 116 Цивільного кодексу України.

Відповідач-2: ОСОБА_2 вважає позов необґрунтованим та безпідставним та таким, що не підлягає до задоволення, оскільки вищезазначений договір № 29/01/14 купівлі-продажу частки в статутному капіталі від 29.01.2014р. не був нотаріально посвідчений, відтак він є недійсним та право власності на частку, а разом з нею і корпоративні права та обов'язки учасника Товариства, що пов'язані з правом власності на частку, не переходять від продавця до покупця.

Відповідач-1: ТзОВ Спільне Українсько-Кіпрське Підприємство Лео Порто заперечив проти позовних вимог, зважаючи на лист від ОСОБА_2, який є продавцем за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства, з якого вбачається, що проведення реєстрації змін в статутні документи корпоративних прав та обов'язків учасника Товариства не може бути проведено, оскільки такий договір є недійсним у зв'язку із відсутністю нотаріального посвідчення, а відтак, право власності на частку, а разом з нею і корпоративні права та обов'язки учасника Товариства, що пов'язані з правом власності на частку, не переходять від продавця до покупця.

Третя особа, без самостійних вимог, на стороні відповідачів: ОСОБА_3 Євстахієвна, як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю - Спільного Українсько-Кіпрського Підприємства «Лео Порто» не заперечила, що Загальні збори учасників Товариства 29 січня 2014 року відбулися, протокол складений та нею не оспорений. Також третя особа повідомила суд, що голосуючи та підписуючи цей протокол вона відмовилася від свого переважного права на придбання частки ОСОБА_2 Щодо дійсності Договору № 29/01/14 купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТзОВ «Лео Порто», відповідно до умов якого відповідач-2 продав, а позивач купив частку в статутному капіталі Товариства, третя особа повідомила, що з цим договором вона була ознайомлена як директор, про що поставила відповідний підпис та печатку товариства, не заперечувала щодо продажу частки товариства третім особам, в тому числі ОСОБА_1, тому до нього немає жодних претензій.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до положень статті 53 Закону України «Про господарські товариства», відчуження учасником товариства з обмеженою відповідальністю своєї частки (її частини) третім особам допускається, якщо інше не встановлено статутом товариства.

Як встановлено судом, 29 січня 2014 року між відповідачем-2 (продавець) та позивачем (покупець) укладено договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю - Спільного Українсько-Кіпрського Підприємства «Лео Порто» №29/01/14, складений у простій письмовій формі.

Позивач оплатив вартість частки товариства за узгодженою сумою в договорі в розмірі 277 500,00грн. Факт сплати підтверджено копією розписки (долучено до матеріалів справи) виданої ОСОБА_2 про отримання від ОСОБА_1 коштів за спірним договором купівлі продажу. Також дійсність отримання грошей за продаж частки Товариства з обмеженою відповідальністю - Спільного Українсько-Кіпрського Підприємства «Лео Порто» в сумі 277 500,00грн. підтверджено рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13.01.2016р. у справі №461/12463/15-ц.

Таким чином, позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі.

Третя особа, без самостійних вимог, на стороні відповідачів: ОСОБА_3 Євстахієвна, як учасник Товариства з обмеженою відповідальністю - Спільного Українсько-Кіпрського Підприємства «Лео Порто» не заперечила, що Загальні збори учасників Товариства 29 січня 2014 року відбулися, протокол складений та нею не оспорений. Також третя особа повідомила суд, що голосуючи та підписуючи цей протокол вона відмовилася від свого переважного права на придбання частки ОСОБА_2

Відповідно до п. 9 договору сторони встановили, що право власності на частку, а разом з нею і корпоративні права та обов'язки учасника Товариства, що пов'язані з правом власності на частку, переходять від продавця до покупця одразу після підписання цього договору. Після підписання цього договору сторони повинні зареєструвати відповідні зміни в статутні документи Товариства.

Заперечення відповідачів-1,2 про недійсність спірного договору у зв'язку із відсутністю нотаріального посвідчення, а відтак, право власності на частку, а разом з нею і корпоративні права та обов'язки учасника Товариства, що пов'язані з правом власності на частку, не переходять від продавця до покупця, судом відхиляються, зважаючи на наступне.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 209 Цивільного кодексу України, правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. На вимогу фізичної або юридичної особи будь-який правочин з її участю може бути нотаріально посвідчений.

З огляду на те, що законодавством не передбачено обов'язкового нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства, такий договір може бути засвідчений нотаріально лише за бажанням його сторін.

Правомірність укладення договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю - Спільного Українсько-Кіпрського Підприємства «Лео Порто» №29/01/14 від 29.01.2014р. в судовому порядку не оскаржено, доказів зворотнього відповідачами-1,2 суду не надано.

Водночас, до матеріалів справи долучено нотаріально посвідчену копію Договору купівлі-продажу частки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТзОВ спільне українсько-кіпрське підприємство «Лео-Порто» від 29.01.2014р.

Що ж до заперечень відповідачів-1,2 про дійсність спірного договору, а також відповідно до долученого позивачем до матеріалів справи копії листа ТзОВ спільного українсько-кіпрського підприємства «Лео-Порто» від 26.10.2015р., в якому останній також заперечив проти права власності позивача на частку в товаристві, то суд вважає їх помилковими з огляду на таке.

Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

У відповідачів-1,2 виникли сумніви у належності позивачу права власності на частку, відтак, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності у зв'язку з наявністю таких сумнівів.

Як зазначено вище, спірний договір в судовому порядку не визнаний недійсним, відтак, правомірною є вимога про визнання права власності за позивачем: ОСОБА_1 75% частки корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю - Спільного Українсько-Кіпрського Підприємства «Лео Порто», вартість якої становить 277 500 грн.

При цьому, слід зазначити, що 29 січня 2014 року відбулися Загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю - Спільного Українсько-Кіпрського Підприємства «Лео Порто», на яких було прийнято рішення: про надання згоди ОСОБА_2 відступити (продати) його частку ОСОБА_1 в статутному капіталі Товариства, що становить 75 % статутного капіталу Товариства у розмірі 277 500,00 гривень; у зв'язку із відступленням ОСОБА_2 частки у статутному капіталі Товариства виключити його із складу учасників; включити до складу учасників Товариства ОСОБА_1; у звязку із зміною складу учасників товариства викласти статут товариства у новій редакції та затвердити нову редакцію статуту Товариства з обмеженою відповідальністю - Спільного Українсько-Кіпрського Підприємства «Лео Порто».

Закон виходить з презумпції легітимності рішень органів управління юридичної особи, тобто зазначені рішення вважаються такими, що відповідають закону, якщо судом не буде встановлено інше (п. 2.11 Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року N 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин»).

Вказане вище рішення зборів не оскаржено у встановленому порядку, доказів зворотнього не надано.

Однак, рішення Загальних зборів учасників Товариства від 29 січня 2014 року ТзОВ Спільне Українсько-Кіпрського Підприємства «Лео Порто» не виконало та не вжило необхідних заходів для приведення установчих документів відповідно до прийнятого рішення.

Статтею 7 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції на дату укладення договору) встановлено, що зміни, які сталися в установчих документах товариства і які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства. Товариство зобов'язане протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення про внесення змін до установчих документів повідомити орган, що провів реєстрацію, для внесення необхідних змін до державного реєстру.

Відповідно до ч. 5 ст. 89 Цивільного кодексу України встановлено, що зміни до установчих документів юридичної особи, які стосуються відомостей, включених до єдиного державного реєстру, набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації.

Пунктом 2.6 Пленуму Вищого господарського суду України від 25 лютого 2016 року N 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» передбачено, що право власності на частку в статутному капіталі ТОВ або ТДВ у третьої особи виникає з моменту укладення договору, якщо інше не встановлено домовленістю сторін (стаття 363 ЦК України). Набуття права власності на частку в статутному капіталі надає третій особі право на вступ до ТОВ.

Право участі у ТОВ або ТДВ є особистим немайновим правом, а отже, автоматичного набуття статусу учасника товариства у зв'язку з набуттям третьою особою права власності на частку в статутному капіталі не відбувається.

Право безпосередньої участі у ТОВ або ТДВ третя особа набуває тільки з моменту вступу до товариства, що має бути підтверджено відповідним рішенням загальних зборів учасників товариства.

Закон не пов'язує момент виникнення права участі у ТОВ або ТДВ з моментом державної реєстрації відповідних змін у складі учасників ТОВ або ТДВ. Водночас, згідно з положеннями статті 89 ЦК України відомості про зміни у складі учасників ТОВ або ТДВ підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру. Правові наслідки наявності або відсутності відповідних відомостей у Єдиному державному реєстрі визначено Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Якщо товариство після прийняття рішення про внесення змін до установчих документів (зміна складу учасників) не повідомило орган, що здійснив реєстрацію, для внесення необхідних змін до Єдиного державного реєстру, новий учасник має право звернутися до господарського суду з позовом про зобов'язання товариства вчинити дії щодо державної реєстрації змін в установчих документах товариства у зв'язку зі зміною у складі учасників товариства на підставі статті 7 Закону України "Про господарські товариства".

Відповідно до ч. 3 ст. 29 Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (у редакції, що діяла у 2014 році), у разі внесення змін до установчих документів, які пов'язані із зміною складу засновників (учасників) юридичної особи, крім документів, які передбачені частиною першою цієї статті, додатково подається примірник оригіналу (ксерокопія, нотаріально засвідчена копія) одного із таких документів: рішення про вихід юридичної особи із складу засновників (учасників); заяви фізичної особи про вихід із складу засновників (учасників); заяви, договору, іншого документа про перехід чи передачу частки учасника у статутному капіталі товариства; рішення уповноваженого органу юридичної особи про примусове виключення засновника (учасника) із складу засновників (учасників) юридичної особи, якщо це передбачено законом або установчими документами юридичної особи.

Виходячи із вищенаведеного, суд вважає правомірними вимоги позивача в частині зобов'язання ТзОВ Спільне Українсько-Кіпрське Підприємство «Лео Порто» () внести зміни до статуту в частині складу засновників (учасників) та розмірів їх часток.

Щодо вимог позивача до відповідача-2: ОСОБА_2, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Тобто незалежно від суб'єктного складу, якщо учасник (акціонер) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав, то такий спір підвідомчий господарським судам.

Відповідно до матеріалів справи позов заявлено учасником-фізичною особою про визнання права власності за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі, який обґрунтовано порушенням його права в частині не визнання вказаного права за позивачем ОСОБА_2

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно із ст. 1 ГК України, учасниками відносин у сфері господарювання є суб'єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб'єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

З огляду на вказані положення ст.ст. 1, 173 ГК України, ст. 12 ГПК України та обставини справи, суд вважає, що між сторонами існували саме грошові зобов'язання, які виконані сторонами за спірним договором в повному обсязі (підтверджено рішенням Галицького районного суду м. Львова від 13.01.2016р. у справі №461/12463/15-ц), та відповідно, в яких відсутні ознаки дій, передбачених у понятті корпоративних прав.

Спір є корпоративним, сторонами якого є учасник товариства та товариство щодо створення, діяльності, управління та припинення діяльності товариства.

За обставинами справи ОСОБА_2, відчуживши свою частку в товаристві, втратив статус учасника товариства, відтак, даний спір не стосується прав і обовязків позивача та відповідача-2 як субєктів корпоративних відносин та є не підвідомчим господарському суду.

Враховуючи вимоги ст. 1 ГПК України, сторонами у справі є юридичні особи.

Позивач не надав обґрунтованих пояснень в чому полягає порушення його корпоративних прав відповідачем-2.

Відповідно до положень п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Судовий збір покладається на відповідача-2.

Враховуючи викладене, ст.ст. 28, 33, 34, 44, 48, 49, 75, 82-84 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ :

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Визнати з 29.01.2014р. (день укладення договору № 29/01/14 купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженого відповідальністю - Спільного Українсько-Кіпрського Підприємства «Лео Порто», право власності за ОСОБА_1 (79054, м. Львів, вул. Караджича, 16/70, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 75% частки корпоративних прав Товариства з обмеженою відповідальністю - Спільного Українсько-Кіпрського Підприємства «Лео Порто» (79019, м. Львів, вул. Пильникарська, 8, ідентифікаційний код 23272089), вартість якої становить 277 500 грн.

3.Зобов'язати Товариство з обмеженого відповідальністю - Спільне Українсько-Кіпрське Підприємство «Лео Порто» (79019, м. Львів, вул. Пильникарська, 8, ідентифікаційний код 23272089) внести зміни до статуту в частині складу засновників (учасників) та розмірів їх часток.

4.Стягнути з Товариства з обмеженого відповідальністю - Спільного Українсько-Кіпрського Підприємства «Лео Порто» (79019, м. Львів, вул. Пильникарська, 8, ідентифікаційний код 23272089) на користь ОСОБА_1 (79054, м. Львів, вул. Караджича, 16/70, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 5540,50 грн. судового збору.

5.В частині позовних вимог до відповідача-2: ОСОБА_2 провадження припинити.

6.Накази видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 08.06.2015р.

Суддя Ділай У.І.