ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.05.2016 Справа № 905/672/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Гринько С.Ю., при секретарі судового засідання Татарині Б.Т., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ПК Індустрія», м. Харків

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м. Добропілля

про стягнення 615342,78 грн.

та зустрічної позовної заяви

за позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м. Добропілля

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ПК Індустрія», м. Харків

про стягнення 38368,54 грн.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1- довіреність від 11.11.2015р.,

від відповідача ОСОБА_2 довіреність від 10.12.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

18.02.2016 р. позивач звернувся до господарського суду з остаточно визначеними вимогами 25.04.2016 р. про стягнення з відповідача 615342,72 грн., з яких: 555256,37 грн. основний борг, 9721,50 грн.- 3% річних, 22602,46 грн. - інфляційні втрати, 27762,45 грн. - пеня.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач посилається на укладений з відповідачем договір поставки № 354-ДУ-УМТС від 03.02.2015р., за яким позивач зобовязався поставити у власність відповідача продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення в асортименті, кількості, в строки, за ціною та якісними показниками, узгодженими сторонами договором та специфікаціями до нього, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити поставлену у його власність продукцію на підставі виставленого позивачем рахунку, податкової накладної та за умовами надання позивачем відповідачу встановлених розділом 4 договору документів. Невиконання грошових зобов'язань явилося підставою для звернення до суду з позовом про стягнення боргу і пені, передбаченої договором, а також застосування ст. 625 Цивільного кодексу України.

28.03.2016 р. відповідачем заявлена зустрічна позовна заява з остаточно визначеними вимогами 06.04.2016 р. про стягнення з позивача за первісним позовом 38368,54 грн. неустойки, нарахованої відповідно до п. 6.2 договору поставки № 354-ДУ-УМТС від 03.02.2015 р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що відповідачем був порушений строк поставки продукції, визначений специфікаціями, за що нарахована неустойка у відповідності з п.6.2 договору.

Ухвалою господарського суду зустрічна позовна заява прийнята судом до розгляду разом з первісним позовом 28.03.2016 р., так як подана за загальними правилами подання позовів і строку, визначеного ст.60 Господарського процесуального кодексу України.

14.04.2016 р. відповідачем подано відзив на зустрічний позов, в якому він проти позову заперечує, з огляду на те, що був вимушений припинити поставку товару у звязку з несплатою позивачем попередньої поставки партії товару, що не суперечить ч. 5. ст. 692 Цивільного кодексу України.

16.05.2016 р. відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) надав до суду клопотання, в якому просить зупинити провадження у справі № 905/672/16 до вирішення повязаної із нею справи № 905/1238/16.

У клопотанні відмовлено, оскільки відсутні докази направлення скарги до апеляційної інстанції на рішення господарського суду Донецької області по справі № 905/1238/16.

16.05.2016 р. відповідач за первісним позовом надав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, у звязку з наступним. В наданих позивачем видаткових накладних представником покупця не вказана дата приймання продукції, у звязку з цим, позивач не довів належними та допустимими доказами дату поставки продукції, тому відповідач не порушив зобовязання по оплаті. Відповідач зазначає, що в п. 5.3 договору, сторони встановили інший строк оплати товару, та визначили, що розрахунки за продукцію здійснюються на протязі 5 робочих днів з 90 календарного дня від дати поставки відповідної партії товару. Зазначає, що рахунки на оплату відповідачем отримані лише 10.05.2016 р., то зобовязання по оплаті за отриману продукцію виникають з 15.08.2016 р., а тому відповідач не порушив своїх зобовязань по оплаті за поставлену продукцію.

23.05.2016 р. відповідачем за первісним позовом надано клопотання про зменшення штрафних санкцій. В обґрунтування клопотання, посилається на скрутне фінансове становище, обумовлене проведенням АТО, у звязку з чим не має можливості на одноразове перерахування суми заборгованості за спірним договором, так як згідно балансу та фінансових результатів господарської діяльності відповідача на перший квартал 2016 р., підприємство має дебіторську та кредиторську заборгованість, збиток підприємства складає 359556,00 грн.

В судовому засіданні оголошувались перерви відповідно до ст. 77 ГПК України для надання сторонами документів за клопотанням сторін.

Перевіряючи надані позивачем документи до позовної заяви, якими він обґрунтовує позовні вимоги, відзив відповідача, клопотання сторін, встановивши фактичні обставини та їх повноту, надавши юридичну оцінку цим обставинам, суд -

ВСТАНОВИВ:

Предметом та підставою первісного позову є стягнення з відповідача суми заборгованості за отриманий ним за договором поставки № 354-ДУ-УМТС від 03.02.2015 р. товар, а також нараховані річні, пеня та інфляційні витрати за несвоєчасне виконання грошового зобовязання.

Предметом зустрічного позову є стягнення з відповідача неустойки у виді штрафу та пені. Підставою для звернення з зустрічним позовом є те, що постачальником (відповідачем за зустрічним позовом) був порушений строк поставки продукції за договором відповідно специфікацій.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

При дослідженні тексту договору, на якій посилаються сторони як на підставу своїх вимог, господарським судом встановлено, що за підписаним керівниками підприємств договором поставки № 354-ДУ-УМТС від 03.02.2015 р. постачальник (позивач) поставляє, а покупець (відповідач) приймає і оплачує на умовах договору товар за ціною, в кількості, номенклатурі, якості та вартості, які вказані в договорі та специфікаціях.

Поставка товару здійснюється партіями в асортименті, кількості, по цінам, з якісними показниками та в строки, узгодженими сторонами в специфікаціях до договору. (п. 4.1)

Відповідно п. 4.2, умови поставки товару DDP, відповідно «Інкотермс-2000», з урахуванням умов та застережень, які містяться в договорі та/або в відповідних специфікаціях до договору.

У випадках, коли сторонами в специфікаціях узгоджені інші умови поставки, поставка виконується на умовах специфікації.

Відповідно п. 4.3, постачальник зобовязаний надати Покупцю наступні документи:

- рахунок;

- податкову накладну;

- відповідні товаросупровідні накладні (залізничну/товарно-транспортну накладну);

- дозвіл Держгірпромнагляду (у випадку, коли отримання даного документу передбачено);

- інструкцію по експлуатації (у випадку, коли даний документ передбачений);

- технічну документацію, передбачену п. 2.4 договору.

Документи постачальник зобовязується надати покупцю разом із поставленою продукцією.

Датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником (п. 4.7).

Відповідно п. 5.1, загальна сума договору визначається загальною сумою всіх специфікацій, які є невідємною частиною договору. Загальна орієнтовна сума договору не повинна перевищувати суму, еквівалентну 5000000,00 грн. з НДС на дату укладання договору.

Відповідно п. 5.4, розрахунки за поставлену продукцією за договором здійснюються Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 5 робочих днів з 90 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого Покупцем рахунку та при умови надання Постачальником належним чином оформленої податкової накладної, документів, передбачених розділом 4 договору, якщо інший строк відстрочки не обумовлений у відповідній специфікації.

Згідно п. 6.2, у разі не поставки (в тому числі, недопоставки) продукції чи поставки продукції з порушенням строків, передбачених в договорі та відповідної специфікації, Постачальник, за письмовою вимогою Покупця, сплачує Покупцю неустойку у вигляді штрафу в розмірі 5% від вартості продукції, яка поставляється за відповідною специфікацією. У разі порушення Постачальником своїх обовязків згідно даного пункту понад 10 календарних днів, Постачальник додатково, за письмовою вимогою Покупця, сплачує неустойку у розмірі 0,1 % від вартості не поставленої (недопоставленої чи некомплектної) продукції чи поставленої (допоставленої бракуючої чи некомплектної) продукції з порушенням строків, за кожен день прострочення. Крім цього, Постачальник відшкодовує всі збитки Покупця, заподіяні затримкою виконання Постачальником зобов'язань за договором.

Договір набирає чинності з дня його підписання та дії діє до 31.12.2016 р. включно.

У разі не виконання (неналежного виконання) сторонами своїх обовязків, строк дії договору продовжується до 31.12.2016 р. (п. 8.1).

Враховуючи, що договір має всі істотні умови для даного виду, він вважається судом укладеним.

За своїм змістом та правовою природою договір № 354-ДУ-УМТС від 03.02.2015 р., на який позивач посилається як на підставу своїх вимог, є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить Договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону і укладеного договору. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Оцінюючи виконання договору поставки № 354-ДУ-УМТС від 03.02.2015 року, який є підставою для двох позовів, господарський суд дійшов наступного висновку.

Відповідно специфікації від 29.04.2015 року сторони передбачили строк поставки зазначеного товару до 15.05.2015 року, відповідно специфікації від 12.05.2015 року до 29.05.2015 року.

Встановлений факт, що на підставі видаткових накладних № 809012 від 08.09.2015 р., № 409023 від 04.09.2015 р., № 109016 від 01.09.2015 р., № 109008 від 01.09.2015 р., № 109007 від 01.09.2015 р., № 1607023 від 16.07.2015 р., № 1607014 від 16.07.2015 р., № 1607010 від 16.07.2015 р., № 2206014 від 22.06.2015 р., № 2206013 від 22.06.2015 р., № 2206006 від 22.06.2015 р., № 1606003 від 16.06.2015 р., № 1506007 від 15.06.2015 р., № 1506006 від 15.06.2015 р., № 806011 від 08.06.2015 р., № 806010 від 08.06.2015 р., № 806009 від 08.06.2015 р., № 806008 від 08.06.2015 р., № 1805017 від 18.05.2015 р., № 2904008 від 29.04.2015 р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 555256,37 грн., тобто вся продукція поставлена з порушенням зазначеного у специфікаціях строку.

Постачальник (позивач) за вищевказаними накладними передав представнику відповідача, який діяв від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на підставі довіреностей весь товар, найменування якого вказано у відповідних видаткових накладних. В тексті накладних є посилання на договір. Факт отримання товару не заперечується відповідачем за первісним позовом.

Сторони передбачили пунктом 5.4 договору, що розрахунки за поставлену постачальником продукцію здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з 90 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та при умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, документів, передбачених розділом 4 договору, якщо інший строк відстрочки не обумовлений у відповідній специфікації.

Господарський суд не приймає зауваження відповідача, щодо неотримання ним рахунків на оплату товару, так як в текстах накладних встановлений факт того, що уповноважені особи відповідача своїми підписами в накладних підтвердили отримання товару по кількості, якості та всіх супроводжувальних документів, в тому числі і рахунків.

Відповідач отримав продукцію, зазначену у видаткових накладних без будь-яких зауважень, а також рахунки на оплату цієї продукції, а тому повинен був виконати зобовязання по оплаті, строки яких визначені специфікаціями.

Оскільки доведені факти поставки товару і несплата прийнятого товару відповідачем за первісним позовом, господарський суд задовольняє вимогу первісного позову щодо стягнення основного боргу в сумі 555256,37 грн., сума якого підтверджується відповідачем.

Розглядаючи вимогу первісного позову, господарський суд виходить з наступного:

Сторони передбачили договором, що оплата отриманого товару повинна бути здійснена Покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 5 робочих днів з 90 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого Покупцем рахунку та при умови надання Постачальником належним чином оформленої податкової накладної, документів, передбачених розділом 4 договору, якщо інший строк відстрочки не обумовлений у відповідній специфікації.

Господарський суд не приймає зауваження відповідача, щодо неотримання ним рахунків на оплату товару. З огляду на текст накладних, встановлений факт того, що підписанням цих накладних покупець підтверджує отримання товару по кількості, якості та всіх супроводжувальних документів, в тому числі рахунків.

Відповідач отримав продукцію, зазначену у видаткових накладних без будь-яких зауважень, а тому повинен був виконати зобовязання по оплаті, строки яких визначені специфікаціями.

Факт приймання товару за видатковими накладними не спростовується відповідачем, а тому, посилання відповідача на недотримання Постачальником умов договору щодо виставлення рахунку не доведений.

Оскільки доведені факти поставки товару і несплата прийнятого товару відповідачем за первісним позовом, господарський суд задовольняє вимогу про стягнення основного боргу в сумі 555256,37 грн., сума якого підтверджується відповідачем.

Вирішуючи правомірність вимоги позивача в частині стягнення пені в розмірі 27762,45 грн., відповідно до п. 6.8 договору, господарський суд вважає її доведеною, виходячи з наступного.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом

Доведено матеріалами справи, що відповідач за первісним позовом прострочив виконання грошового зобов'язання, оскільки отриманий товар до наступного часу залишився несплаченим.

З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства).

Оскільки п. 6.8 договору сторонами зазначені вид відповідальності (пеня), розмір її за несвоєчасну оплату продукції, позивач правомірно скористувався своїм правом на застосування цього виду відповідальності.

Господарський суд, перевіривши розрахунок позивача, задовольняє вимоги про стягнення пені в розмірі 27762,45 грн., оскільки вона розрахована з урахуванням обмеження, встановленого пунктом 6.8 договору (не більше 5% від вартості своєчасно несплаченої продукції) та шестимісячного строку відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання».

Неналежне виконання грошового зобовязання стало підставою для застосування позивачем ст. 625 Цивільного кодексу України.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відтак, встановлені статтею 625 ЦК України відсотки річних та інфляційні витрати підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання зобовязання. Таке нарахування є не зобовязанням кредитора, а його законним правом.

Позивач скористувався своїм правом і вимагає з винної сторони у простроченні грошового зобовязання сплати інфляційних втрат в сумі 22602,46 грн. і 3% річних в сумі 9721,50 грн.

Враховуючи, що матеріалами справи доведений факт порушення відповідачем строків оплати товару, господарський суд, провівши власний розрахунок, задовольняє вимоги позивача в частині стягнення інфляційних витрат та 3 % річних у повному обсязі, стягуючи 9721,50 грн. 3% річних і 22602,46 грн. інфляційних втрат.

Розглядаючи вимоги зустрічного позову, господарський суд вважає їх доведеними і такими що підлягають задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного.

Доведено, що відповідно до специфікації від 29.04.2015 року строк поставки товару повинно бути здійснено до 15.05.2015 року, а відповідно до специфікації від 12.05.2015 року до 29.05.2015 року.

Як встановлено з видаткових накладних, постачальник здійснив поставку з прострочкою встановленого строку, вказаного у специфікаціях.

У звязку з порушенням строків поставки продукції сторонами передбачена п. 6.2 договору відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 5% від вартості продукції, яка поставляється за відповідною специфікацією, а у разі порушення постачальником своїх обовязків згідно даного пункту понад 10 календарних днів, постачальник додатково, за письмовою вимогою Покупця, передбачена сплата неустойки у розмірі 0,1 % від вартості не поставленої (недопоставленої чи некомплектної) продукції чи поставленої (допоставленої бракуючої чи некомплектної) продукції з порушенням строків, за кожен день прострочення.

Господарський суд, перевіривши розрахунок позивача, задовольняє вимоги про стягнення штрафу в розмірі 27955,44 грн. Сума штрафу нарахована у відповідності з передбаченою вимогою договору в пункті 6.2, а тому визнається судом доведеною і такою, що відповідає умовам договору і законодавству:

- за специфікацією від 29.04.2015р. нарахований штраф в розмірі 5% від вартості продукції -230024,40грн., який дорівнює 11501,22грн.

- за специфікацією від 12.05.2015р. нарахований штраф в розмірі 5% від вартості продукції -329084,40грн., який дорівнює 16454,22грн.

За поставку продукції понад 10 календарних днів, постачальник додатково зобовязався сплатити неустойку у розмірі 0,1 % від вартості не поставленої (недопоставленої чи некомплектної) продукції чи поставленої (допоставленої бракуючої чи некомплектної) продукції з порушенням строків, за кожен день прострочення, що складає 10430,10 грн. від вартості суми непоставленої своєчасно продукції.

Всі види неустойки сторонами застосовані з урахуванням вимог ст. 232 ГК України, за якою нарахування штрафних санкцій за прострочку виконання зобовязань, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців з дня, коли зобовязання повинно було бути виконано (на дату кінця розрахункового періоду).

Відповідачем за первісним позовом надано клопотання від 23.05.2016 року про зменшення штрафних санкцій (пені). В обґрунтування клопотання, посилається на скрутне фінансове становище, обумовлене проведенням АТО, у звязку з чим не маж можливості на одноразове перерахування суми заборгованості за спірним договором, так як згідно балансу та фінансових результатів господарської діяльності відповідача на перший квартал 2016 р., підприємство має дебіторську та кредиторську заборгованість, збиток підприємства складає 359556,00 грн.

Розглядаючи це клопотання, господарський суд виходить з наступного. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням господарського суду (частина третя статті 551 ЦК України, стаття 233 ГК України, пункт 3 статті 83 ГПК). Крім цього, при вирішенні цього питання господарський суд враховує викладене в підпункті 3.17.4 підпункту 3.17 пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (з подальшими змінами), а також в абзацах першому-четвертому пункту 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами).

Господарський суд об'єктивно оцінює, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до вищенаведеного, господарський суд визнає причину неналежного виконання відповідачем свого обовязку винятковою, та зменшує розмір стягнутої пені з ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля» на 50%, що складає після зменьшення 13881,22 грн.

Враховуючи, що первісний спір виник з вини ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля», позов задоволений, судові витрати покладаються на відповідача. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Оскільки, зустрічний позов виник з вини ТОВ «Торговий дім ПК Індустрія», судові витрати покладаються на нього.

На підставі ст.ст. 33, 34, 49, 82, п.3 ст. 83, 84, 81-1, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ПК Індустрія», м. Харків про стягнення 615342,78грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м. Добропілля.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», (Донецька область, 85043 м.Добропілля, м.Білицьке, вул. Красноармійська, 1а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ПК Індустрія», , ( м. Харків - 61052, пров.Сімферопольський, 6, літера Д-1) заборгованість в сумі 555256,37грн., 3% річних в сумі 9721,50грн., інфляційні втрати в сумі 22602,46грн., пеню в сумі 13881,23грн., судові витрати в сумі 9230,15грн.

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м. Добропілля про стягнення 38368,54 грн. неустойки з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ПК Індустрія», м. Харків у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «ПК Індустрія», , ( м. Харків - 61052, пров.Сімферопольський, 6, літера Д-1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», (Донецька область, 85043 м.Добропілля, м.Білицьке, вул. Красноармійська, 1а) неустойку в розмірі 38368,54грн., судові витрати в сумі 1827,00грн.

Суддя С.Ю. Гринько