ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.05.16р. Справа № 910/2745/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Біохімакт", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніксінвестагро", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

про стягнення суми основного боргу у розмірі 104754грн.00коп., пені у розмірі 23125грн.05коп., інфляційної складової у розмірі 3017грн.70коп. та 3% річних у розмірі 1900грн.69коп.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. №20160429/1 від 29.05.2016р.

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Біохімакт" звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніксінвестагро" з позовом про стягнення суми основного боргу у розмірі 104754грн.00коп., пені у розмірі 23125грн.05коп., інфляційної складової у розмірі 3017грн.70коп. та 3% річних у розмірі 1900грн.69коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору поставки товарів №433/13 від 18.02.2013р., в частині розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.02.2016р., справу №910/2745/16 направлено за територіальною підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справі між суддями від 30.03.2016р., справу №910/2745/16 було передано на розгляд судді господарського суду Дніпропетровської області Новіковій Р.Г.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2016р., справу №910/2745/16 було прийнято до розгляду та призначене судове засідання. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 20.04.2016р. та 24.05.2016р.

15.04.2016р. позивачем була надана заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач просить стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 104754грн.00коп., пеню у розмірі 21239грн.48коп., інфляційну складову у розмірі 3987грн.64коп. та 3% річних у розмірі 1978грн.17коп.

Перевіривши повноваження особи, яка підписала заяву про зменшення розміру позовних вимог та встановивши, що вона відповідає вимогам чинного законодавства України, суд прийняв заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Біохімакт" про зменшення розміру позовних вимог до розгляду.

Таким чином, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, наданої позивачем, предметом розгляду у справі є стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніксінвестагро" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біохімакт" суми основного боргу у розмірі 104754грн.00коп., пені у розмірі 21239грн.48коп., інфляційної складової у розмірі 3987грн.64коп. та 3% річних у розмірі 1978грн.17коп.

15.04.2016р. позивач надав письмові пояснення щодо визначення строку настання зобов'язань з оплати товару поставленого за договором поставки товарів №433/13 від 18.02.2013р.

У звязку з невиконанням відповідачем вимог суду, викладених в ухвалах господарського суду Дніпропетровської області від 01.04.2016р., 20.04.2016р. та незявленням у судові засідання, розгляд справи відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, який наявний в матеріалах справи (а.с. - 46).

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача, повернулась до суду з відміткою підприємства зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на приписи статті 75 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу за наявними матеріалами. При цьому, згідно зі статтею 38 Господарського процесуального кодексу України визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Отже, відповідача відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому засіданні 24.05.2016р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 24.05.2016р. до господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

18.02.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Біохімакт" (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юніксінвестагро" (далі - покупець) підписаний договір поставки товарів №433/13 (далі - договір). За умовами зазначеного договору постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця хімічну сировину (далі - товар), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити товар.

Відповідно до пункту 2.1 договору поставка товару проводиться партіями, узгодженими сторонами по кількості, асортименту і термінами постачання, на підставі заявки покупця (у разі, коли специфікація сторонами не складається, і на підставі заявки покупця безпосередньо виставляється рахунок - фактура на поставлений товар) або на підставі специфікації.

Згідно з пунктом 3.1 договору ціни на товар, що поставляється за цим договором, встановлюються в специфікаціях (у разі складання таких) або в рахунку - фактурі (у разі поставки без оформлення специфікації по заявці покупця).

Пунктом 3.2 договору передбачено, що оплата за кожну партію товару проводиться у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на підставі виставленого постачальником рахунку - фактури в термін, зазначений у кожній окремо взятій специфікації.

За приписами пункту 5.1 договору у разі прострочення платежу покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,1% в день від вартості товару, несплаченого в строк.

Специфікацією №4 від 23.03.2015р. сторони узгодили поставку хімічної сировини DEET у кількості 1000кг.

Згідно з пунктом 3 специфікації №4 від 23.03.2015р., покупець сплачує передплату в розмірі 30% від вартості товару на момент розміщення замовлення, а залишок в розмірі 70%, сплачує з відстрочкою 30 календарних днів, на момент надходження товару на склад постачальника - виписки видаткової накладної.

На виконання умов договору позивач 11.06.2015р., поставив відповідачу товар на суму 278220грн.00коп., що підтверджується видатковою накладною №470 від 11.06.2015р. та довіреністю відповідача на отримання товару №11/06 від 11.06.2015р.

З огляду на положення пункту 3.2 договору та пункту 3 специфікації №4 від 23.03.2015р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Юніксінвестагро" було зобов'язано повністю сплатити вартість товару, поставленого згідно видаткової накладної №470 від 11.06.2015р. в строк до 11.07.2015р. (включно).

Відповідач розрахувався за поставлений товар частково, сплативши позивачу 173466грн.00коп.(11.06.2015р. - 83466грн.00коп.; 28.07.2015р. - 20000грн.00коп.; 03.08.2015р. - 70000грн.00коп.), що підтверджується банківськими виписками наданими позивачем. Таким чином, на теперішній час залишається несплаченим, поставлений товар на суму 104754грн.00коп.

З наведеного вбачається, що строк виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Юніксінвестагро" своїх грошових зобов'язань з оплати поставленого товару є таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобовязання, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 104754грн.00коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Позивач на підставі пункту 5.1 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 12.07.2015р. по 12.01.2016р. в розмірі 21239грн.48коп.

Дослідивши розрахунки пені наданий позивачем, суд дійшов висновку, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. Враховуючи викладене, стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 21239грн.48коп.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат в розмірі 3987грн.64коп. за загальний період з серпня 2015р. по січень 2016р. та 3% річних в розмірі 1978грн.17коп. за загальний період з 12.07.2015р. по 09.02.2016р.

Перевіривши розрахунок суми інфляційних витрат та 3% річних, суд встановив, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума інфляційної складової в розмірі 3987грн.64коп. та 3% річних в розмірі 1978грн.17коп.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Біохімакт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніксінвестагро" про стягнення суми основного боргу у розмірі 104754грн.00коп., пені у розмірі 21239грн.48коп., інфляційної складової у розмірі 3987грн.64коп. та 3% річних у розмірі 1978грн.17коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Юніксінвестагро" (ідентифікаційний код: 31708547; місцезнаходження: 51200, Дніпропетровська обл., м. Новомосковськ, вул. Північна, буд. 4 Г) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біохімакт" (ідентифікаційний код: 38105727; місцезнаходження: 01011, м.Київ, вул. Рибальська, буд. 22) суму основного боргу у розмірі 104754грн.00коп., пеню у розмірі 21239грн.48коп., інфляційну складову у розмірі 3987грн.64коп., 3% річних у розмірі 1978грн.17коп. та витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1979грн.39коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 24.05.2016р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 30.05.2016р.

Суддя ОСОБА_2