КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" травня 2016 р. Справа№ 910/22529/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Лисенко М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Церанюк І.С. (довіреність від 31.03.2016 № 26);

від відповідача 1: Василюк І.С. (довіреність від 04.01.2016 № 04/01/16-1);

від відповідача 2: не з'явився;

від третьої особи 1: Голік О.А. (довіреність від 25.03.2016 № 27-16707);

від третьої особи 2: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

на ухвалу господарського суду міста Києва від 11.03.2016 про зупинення провадження

у справі № 910/22529/15 (суддя Мельник В.І.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-Логістичний комплекс "Арктика",

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Біпродукт",

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб;

2) Національний банк України;

про стягнення 175 700 669,09 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 публічне акціонерне товариство "Златобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулось в господарський суд міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-Логістичний комплекс "Арктика", товариства з обмеженою відповідальністю "Біпродукт" про стягнення 108 739 259,95 грн. та звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.03.2016 по справі № 910/22529/15 провадження у справі № 910/22529/15 зупинено до розгляду господарським судом міста Києва пов'язаної з нею справи № 910/27193/15 про визнання кредитного договору припиненим та визнання недійсним договору застави, за яким у даному позовному провадженні позивач просить стягнути з відповідачів грошові кошти у розмірі 175 700 669,09 грн., а також звернути стягнення на майно відповідача 2, та набранням законної сили рішенням у справі № 910/27193/15.

Мотивуючи вищевказану ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що неможливо розглядати спір щодо наявності заборгованості за договорами, по яким вирішується питання їх чинності та наявності за ними певних зобов'язань у відповідачів перед позивачем, що свідчить про пов'язаність справ та неможливість розгляду справи № 910/22529/15 до вирішення справи № 910/27193/15.

Не погодившись із зазначеною ухвалою публічне акціонерне товариство "Златобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу господарського суду міста Києва від 11.03.2016 скасувати та передати справу на розгляд господарському суду міста Києва. В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, у зв'язку з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм процесуального права, а саме: не визначено, з'ясування яких обставин у ході розгляду справи № 910/27193/15 унеможливлює розгляд заявлених позовних вимог у даній справі, не визначено, які обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при вирішенні даної справи та, яким чином встановлені в іншій справі обставини впливають на оцінку доказів, якими апелянт обґрунтовує свої доводи у даній справі, виходячи із предмету, підстав позову та з урахуванням презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України). Також скаржник зазначає, що рішення у справі № 910/27193/15 прийнято господарським судом міста Києва 02.03.2016. Крім того, на думку апелянта, зупинення провадження у справі № 910/22529/15 є наслідком затягування судового процесу, оскільки господарським судом міста Києва вже було прийнято ухвалу про зупинення провадження від 28.09.2015 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2016 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя: Пономаренко Є.Ю., судді Дідиченко М.А., Андрієнко В.В. та призначено до розгляду за участю уповноважених представників.

19.04.2016 відповідачем 1 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду подано клопотання про залишення апеляційної скарги без розгляду у відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 81 ГПК України, у зв'язку з тим, що підпис І.С. Церанюк зазначений в довіреності від 31.12.2015 № 106 відрізняється від підпису на апеляційній скарзі. Проте, зазначене клопотання підлягає відхиленню з огляду на те, що скаржником подано 28.04.2016 пояснення стосовно того, що в апеляційній скарзі помилково зазначено підписантом Церанюк І.С., а необхідно зазначити Славінського В.І., справжність підпису останнього підтверджується копією картки зразків підпису та тим, що позовну заяву також підписано Славінським В.І., де підпис є аналогічним підпису на апеляційній скарзі, а тому колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що підписантом апеляційної скарги необхідно вважати Славінського В.І.

20.04.2016 позивачем через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України, яке судом задоволено.

20.04.2015 відповідчем 1 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду подано відзив на апеляційну скаргу, в якому ТОВ "Торгово-Логістичний комплекс "Арктика" просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, оскільки будь-яких обґрунтувань, з посиланням на норми чинного законодавства, які б спростовували висновки господарського суду міста Києва, апелянтом не наведено.

У зв'язку з перебуванням судді-доповідача Пономаренко Є.Ю. у відпустці, з метою недопущення порушення прав сторін на своєчасний розгляд справи, відповідно до частини 7 статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд", справу № 910/22529/15 передано на повторний автоматизований розподіл, у результату якого для розгляду апеляційної скарги публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Федорчук Р.В., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою суду від 27.04.2016 вищезазначеною колегією суддів апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11.05.2016 за участю уповноважених представників.

11.05.2016 третьою особою 1 подано пояснення, в яких зазначено, що зупинення провадження у даній справі призводить до затягування судового розгляду, позбавляє уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб можливості щодо здійснення передбачених законодавством дій по формуванню ліквідаційної маси та задоволенню вимог кредиторів.

У судовому засіданні 11.05.2016 представники скаржника та третьої особи 1 підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представник відповідача 1 проти доводів апеляційної скарги заперечив. Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на апеляційну скаргу в порядку, передбаченому ст. 96 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, проте відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду, а тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином, оскільки кореспонденція направлялася за юридичною адресою ТОВ «БІПРОДУКТ», а саме: 03680, м. Київ, вул. Столичне шосе, 100, а отже, наявні підстави щодо можливості розгляду справи за відсутності його представників.

Представник третьої особи 2 також в судове засідання 11.05.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, проте про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке знаходиться в матеріалах справи.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно зі ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача 1, третьої особи 1, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи з наступного.

Предметом позову у цій справі є вимоги позивача про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 153/10-KL від 29.10.2010, укладеного між позивачем та відповідачем-1, яка складається із заборгованості за основним боргом (кредитом) в сумі 7 717 286,23 доларів США, заборгованості за процентами в сумі 163 915,41 доларів США, 132 610,62 грн пені та 5 000,00 грн штрафу; звернення стягнення на предмет застави, який належить відповідачу-2, а саме: майнові права на частку в статутному капіталі ТОВ "Торгово-Логістичний комплекс "Арктика" в розмірі 500 000,00 грн, що відповідає 100% статутного капіталу товариства, в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Торгово-Логістичний комплекс "Арктика" за кредитним договором № 153/10-KL від 29.10.2010.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем-1 своїх зобов'язань з повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами та неустойки за кредитним договором № 153/10-KL від 29.10.2010, у зв'язку з чим, за твердженням позивача, він отримав право стягнути суму заборгованості за кредитним договором з позичальника, а також набув право в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Торгово-Логістичний комплекс "Арктика" по кредитному договору звернути стягнення на предмет застави за договором застави майнових прав на частку в статутному капіталі ТОВ "ТЛК "Арктика" № 3 від 06.06.2011, укладеного між ним та ОСОБА_1, який, в свою чергу, в порушення вимог чинного законодавства без згоди банку, як заставодержателя, відчужив предмет застави товариству з обмеженою відповідальністю "Біпродукт" (відповідач-2).

11.03.2016 до канцелярії суду першої інстанції від відповідача надійшло клопотання (про зупинення провадження у справі) (а.с. 125-142).

З доданої відповідачем до клопотання (про зупинення провадження у справі) копії ухвали про порушення провадження у справі № 910/27193/15 від 23.10.2015 слідує, що предметом розгляду у вказаній справі є вимоги ТОВ "Торгово-Логістичний комплекс "Арктика" про визнання кредитного договору та договору застави припиненими, а зі змісту клопотання (про зупинення провадження у справі) - що договори, визнання припиненими яких є предметом розгляду у справі № 910/27193/15, є кредитним договором № 153/10-KL від 29.10.2010 та договором застави майнових прав на частку в статутному капіталі ТОВ "ТЛК "Арктика" № 3 від 06.06.2011, стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави за якими є предметом розгляду у справі № 910/22529/15. Вказані обставини сторонами не заперечується.

Суд першої інстанцій дійшов висновку про обґрунтованість вказаного клопотання та ухвалою від 11.03.2016 зупинив провадження у справі № 910/22529/15 до закінчення розгляду пов'язаної справи № 910/27193/15 та набрання рішенням законної сили, з чим колегія суддів погоджується з огляду на таке.

Частина 1 ст. 79 ГПК України встановлює, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Пунктом 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» встановлено, що, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Отже, метою зупинення провадження у справі до розгляду пов'язаної з нею справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, що не можуть бути з'ясовані та встановлені у даному процесі, проте, які мають значення для конкретної справи, провадження у якій зупинено.

Таким чином, зупинення провадження у справі процесуальний закон пов'язує із неможливістю розгляду справи, що розглядається, до вирішення іншої справи.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як справа, яка розглядається даним судом, пов'язана із справою, що розглядається іншим судом, а також, чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що провадження у справі № 910/22529/15 зупинено з тих підстав, що ця справа та справа № 910/27193/15 пов'язані між собою, оскільки предметом розгляду у справі № 910/27193/15 є визнання припиненими кредитного договору № 153/10-KL від 29.10.2010 та договору застави майнових прав на частку в статутному капіталі ТОВ "ТЛК "Арктика" № 3 від 06.06.2011, стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави за якими є предметом розгляду у справі № 910/22529/15, тобто у результаті вирішення справи № 910/27193/15 буде підтверджено або спростовано чинність кредитного договору № 153/10-KL від 29.10.2010 та договору застави майнових прав на частку в статутному капіталі ТОВ "ТЛК "Арктика" № 3 від 06.06.2011, а відтак, породження ними зобов'язань, що мають істотне значення для вирішення справи № 910/22529/15.

При цьому суд першої інстанції врахував, що має місце певна черговість розгляду вимог, оскільки первісно необхідно встановити дійсність договору, на підставі якого позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а потім - розглядати вимоги про стягнення заборгованості за таким договором.

Згідно з п. 2.17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене згідно з частиною першою статті 79 ГПК з урахуванням обставин конкретної справи є підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним.

Враховуючи те, що вирішення спору у справі № 910/22529/15 в даному випадку залежить від умов кредитного договору № 153/10-KL від 29.10.2010 та договору застави майнових прав на частку в статутному капіталі ТОВ "ТЛК "Арктика" № 3 від 06.06.2011, а саме, щодо строку та умов повернення кредиту, сплати процентів за ним, виходячи з яких встановлюється факт порушення договірного зобов'язання та визначаються дата, з якої зобов'язання з повернення кредиту вважається порушеним, та початкова дата для нарахування пені, а також те, що вимоги про звернення стягнення на предмет застави, який належить відповідачу-2, а саме: майнові права на частку в статутному капіталі ТОВ "Торгово-Логістичний комплекс "Арктика" в розмірі 500 000,00 грн, що відповідає 100% статутного капіталу товариства, в рахунок погашення заборгованості ТОВ "Торгово-Логістичний комплекс "Арктика" за кредитним договором № 153/10-KL від 29.10.2010 є законними, суд першої інстанції обґрунтовано та законно зупинив провадження у справі № 910/22529/15 до вирішення справи № 910/27193/15, предметом розгляду у якій є визнання припиненими кредитного договору № 153/10-KL від 29.10.2010 та договору застави майнових прав на частку в статутному капіталі ТОВ "ТЛК "Арктика" № 3 від 06.06.2011.

Таким чином, з урахуванням встановлених у даній справі обставин та доказів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зупинення провадження у справі до завершення розгляду справи № 910/27193/15 господарським судом міста Києва та набрання рішенням законної сили.

У апеляційній скарзі скаржник зазначає, що рішення у справі № 910/27193/15 прийнято господарським судом міста Києва 02.03.2016, проте колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вказане рішення не набрало законної сили у порядку, визначеному п. 5 ст. 85 ГПК України, оскільки воно переглядається апеляційною інстанцією, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, що є загальнодоступними.

Крім того, на думку апелянта, зупинення провадження у справі № 910/22529/15 є наслідком затягування судового процесу, оскільки господарським судом міста Києва вже було прийнято ухвалу про зупинення провадження від 28.09.2015 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 81 ГПК України, проте твердження скаржника є помилковим, оскільки поставою пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що ст. 79 ГПК України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі, зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Також публічне акціонерне товариство "Златобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вказує, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не визначено, з'ясування яких обставин у ході розгляду справи № 910/27193/15 унеможливлює розгляд заявлених позовних вимог у даній справі, не визначено, які обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно при вирішенні даної справи та, яким чином встановлені в іншій справі обставини впливають на оцінку доказів, якими апелянт обґрунтовує свої доводи у даній справі, виходячи із предмету, підстав позову та з урахуванням презумпції правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

Проте, колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися з вказаним твердженням, враховуючи те, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що неможливо розглядати спір щодо наявності заборгованості за договорами, по яким вирішується питання їх чинності та наявності за ними певних зобов'язань у відповідачів перед позивачем.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків, яких дійшов суд першої інстанції, не спростовують з підстав наведених вище, а тому колегією суддів відхиляються.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що підстави для зміни або скасування ухвали господарського суду міста Києва від 16.11.2015 у справі № 910/22736/15, які передбачені ст. 104 ГПК України, відсутні. Ухвала є законною, обґрунтованою та відповідає обставинам справи. У зв'язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвалу суду слід залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу господарського суду міста Києва від 11.03.2016 про зупинення провадження у справі № 910/22529/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 11.03.2016 про зупинення провадження у справі № 910/22529/15 залишити без змін.

3. Справу № 910/22529/15 повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Р.В. Федорчук

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко