УХВАЛА

27.05.2016Справа № 910/25472/13

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «Укрсервісмонтаж»
На бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві
По справі № 910/25472/13

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «Укрсервісмонтаж»

До Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

Про стягнення 11 269 751,77 грн

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від боржника (скаржника): Баца К.В.. - дов. № У-А/141/13 від 13.11.2013; Клімашевський І.Г. - директор;

від стягувача: не з'явився;

від ВДВС: Норка Є.В. - дов. № б/н від 10.05.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «Укрсервісмонтаж» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» про стягнення 1 319 377,87 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.06.2014 року у справі № 910/25472/13 позов задоволено частково; стягнуто з Комунального підприємства «Київжитлоспецекстплуатація» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційного підприємства «Укрсервісмонтаж» 1 147576,68 грн. основного боргу, 90 656,03 грн. трьох відсотків річних, 61 953,86 грн. інфляційних втрат, 25 999,31 грн. судового збору, 8 798,40 грн. витрат на оплату послуг адвоката. У решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду в якій просило скасувати рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 у справі № 910/25472/13 апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» задоволено частково.

Рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2014 року у справі № 910/25472/13 скасовано частково, позов задоволено частково та викладено резолютивну частину в наступній редакції: «Позов задовольнити частково. Стягнути з комунального підприємства «Київжитлоспецекстплуатація» (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А; ідентифікаційний код 03366500) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційного підприємства «Укрсервісмонтаж» (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19, корп. 3; ідентифікаційний код 33235128) 873 776 (вісімсот сімдесят три тисячі сімсот сімдесят шість) грн. 28 коп. основного боргу, 72 360 (сімдесят дві тисячі триста шістдесят) грн. 16 коп. трьох відсотків річних, 53 467 (п'ятдесят три тисячі чотириста шістдесят сім) грн. 43 коп. інфляційних втрат, 19 992 (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто дві) грн. 08 коп. судового збору, 6 765 (шість тисяч сімсот шістдесят п'ять) грн. 50 коп. витрат на оплату послуг адвоката. У решті позову відмовити.»

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2014 року, яке змінено постановою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 року, Господарським судом м. Києва видано накази.

06.04.2014 через службу діловодства господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «Укрсервісмонтаж» надійшла скарга на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.04.2016, скаргу передано на розгляд судді Шкурдовій Л.М.

Розпорядженням керівника апарату № 04-23/718 від 06.04.2016, у зв'язку з відпусткою судді Шкурдової Л.М., відповідно до п. 4.3 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду міста Києва, затверджених рішенням зборів суддів від 14.09.2015 №17, призначено повторний автоматичний розподіл матеріалів справи № 910/25472/13, зареєстрованих за вхідним №06-29.1/5041/16.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Спичака О.М. для розгляду скарги.

Як встановлено судом, відповідно до супровідного листа Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 матеріали справи № 910/25472/13 скеровано до Київського апеляційного господарського суду, у зв'язку з надходженням запиту від Вищого господарського суду України.

Тож, з огляду на те, що матеріали справи № 910/25472/13 були направлені до Київського апеляційного господарського суду, ухвалою суду було відкладено вирішення питання про прийняття до провадження скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «Укрсервісмонтаж» на бездіяльність відділу державної служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві до повернення матеріалів зазначеної справи до Господарського суду міста Києва.

19.04.2016 матеріали справи № 910/25472/13 були повернуті на адресу Господарського суд міста Києва.

Враховуючи викладене, ухвалою суду скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «Укрсервісмонтаж» було призначено до розгляду на 16.05.2016.

05.05.2016 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «Укрсервісмонтаж» надійшли доповнення до скарги на бездіяльність відділу державної служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, в яких скаржник додатково просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо ненаправлення постанов про арешт коштів у банківські установи, де відкрито рахунки боржника та щодо ненаправлення вимог про списання грошових коштів з рахунків боржника;

- зобов'язати відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві направити постанову про арешт коштів від 07.04.2016 до АБ «Укргазбанк», АТ «Укрексімбанк», ПАТ «Банк Кредит Дніпро», ПАТ «КБ «Приват Банк», ПАТ КБ «Стандарт», КМФ ПАТ «УСБ», ПАТ «Енергобанк».

- зобов'язати відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві вжити заходів з примусового виконання наказу № 910/25472/13, виданого 23.02.2016 року Господарським судом м. Києва про стягнення з КП «Київжитлоспецексплуатація» на користь ТОВ «ВКП «Укрсервісмонтаж» 1 026 361,45 грн. шляхом направлення платіжних вимог про списання грошових коштів з рахунків боржника 820019 ГУ ДКСУ у м. Києві 4346 UAH; 305749 ПАТ «Банк кредит Дніпро» 101 UAH; 899998 Казначейство України (ед. Адм. Подат.) 2233 UAH; 300711 Печерська Ф. ПАТ КБ « Приватбанк», м. Київ 2650 UAH; 300711 Печерська Ф. ПАТ КБ « Приватбанк», м. Київ 8561 UAH; 380690 ПАТ КБ «Стандарт» 6088 UAH; 322313 АТ « Укрексімбанк» 571 UAH; 300670 ПАТ « КБ «Хрещатик» 704 UAH; 300670 ПАТ «КБ «Хрещатик» 704 UАН; 300670 ПАТ «КБ «Хрещатик» 883 UAH; 300670 ПАТ «КБ «Хрещатик» 883 UAH; 300670 ПАТ «КБ «Хрещатик» 704 UAH; 322012 КМФ ПАТ «УСБ» м. Київ 2799 UAH у межах суми стягнення; 300272 ПАТ «Енегробанк» 0 UAH; 300670 ПАТ «КБ «Хрещатик» 704 UAH; 322313 АТ «Укрексімбанк» 571 UAH; 300670 ПАТ «КБ «Хрещатик» 704 UAH; 320478 АБ « Укргазбанк» UAH; 320478 АБ «Укргазбанк» USD; 320478 АБ «Укргазбанк» EUR по примусовому виконанню наказу на примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 20.06.2014 року у справі № 910/25472/13;

- визнати протиправною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві в особі начальника Хорішко О.О. щодо порушення ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: нерозгляду скарги на дії виконавця;

- зобов'язати начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Хорішко О.О. розглянути скаргу стягувача на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві та прийняти процесуальне рішення.

Представник скаржника в судовому засіданні 16.05.2016 надав усні пояснення, відповідно до яких скаргу та подані доповнення до скарги підтримав у повному обсязі, просив суд їх прийняти.

Представник боржника у судовому засіданні 16.05.2016 надав усні пояснення, в яких проти задоволення скарги заперечив у повному обсязі.

Представник ВДВС через канцелярію суду подав копію виконавчого провадження, а в судовому засіданні 16.05.2016 надав усні пояснення, в яких проти задоволення скарги заперечив у повному обсязі.

Подані скаржником доповнення до скарги судом прийняті не були з огляду на те, що по своїй суті вони є не доповненнями до скарги, а новими вимогами, які мають заявлятися та розглядати як окрема скарга на дії органу державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 77 ГПК України, судом було оголошено перерву у судовому засіданні до 27.05.2016.

Представник ВДВС через канцелярію суду подав додаткові документи по суті розгляду скарги, а в судовому засіданні 27.05.2016 надав усні пояснення, в яких проти задоволення карги заперечив.

Представник стягувача у судовому засіданні 27.05.2016 надав усні пояснення по суті поданої скарги.

Представник боржника у дане судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Розглянувши подану скаргу, дослідивши матеріали справи, а також, заслухавши пояснення представника скаржника та ВДВС, господарський суд прийшов до висновку про часткове задоволення поданої скарга з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 29.02.2016 відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві відкрито виконавче провадження № 50319783 з виконання наказу Господарського суду м. Києва від 23.02.2016 у справі № 910/25472/15 щодо стягнення з КП «Київжитлоспецексплуатація» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «Укрсервісмонтаж» 1 147 576 (один мільйон сто сорок сім тисяч п'ятсот сімдесят шість) грн. 68 коп. основного боргу, 90 656 (дев'яносто тисяч шістсот п'ятдесят шість) грн. 03 коп. трьох відсотків річних, 61 953 (шістдесят одна тисяча дев'ятсот п'ятдесят три) грн. 86 коп. інфляційних втрат, 25 999 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн. 31 коп. судового збору, 8 798 (вісім тисяч сімсот дев'яносто вісім) грн. 40 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувану та боржникові.

Скаржник у поданій скарзі зазначив, що в порушення вказаної норми чинного законодавства, постанова від 29.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 50319783 була направлена боржнику лише 09.03.2016 року, тобто на дев'ятий день після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також у постанові від 29.02.2016 року про відкриття виконавчого провадження № 50319783 державний виконавець вказав про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначив, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Згідно матеріалів виконавчого провадження № 50319783 постанова від 29.02.2016 про відкриття виконавчого провадження отримана представником боржника 14.03.2016.

За твердженнями скаржника, станом на 05.04.2016 відділом ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві не розпочато примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.06.2014 року у справі № 910/25472/13, постанова про стягнення з боржника виконавчого збору не винесена.

З огляду на зазначене скаржник просить суд визнати бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві протиправною щодо невинесення постанови про стягнення виконавчого збору з КП «Київжитлоспецексплуатація» в рамках виконавчого провадження № 50319783 та зобов'язати відділ ДВС винести постанову про стягнення виконавчого збору з КП «Київжитлоспецексплуатація».

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним-виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом. Постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «Уксервісмонтаж» в частинні визнання неправомірною бездіяльності відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо невинесення постанови про стягнення виконавчого збору, суд визнає її безпідставною та необґрунтованою з огляду на те, що хоч і нормами Закону України «Про виконавче провадження» передбачений обов'язок державного виконавця з винесення постанови про стягнення виконавчого збору, разом з тим строки прийняття зазначеної постанови нормами чинного законодавства не обумовлені.

З огляду на те, що у державного виконавця відсутній обов'язок щодо винесення постанови про стягнення виконавчого збору разом з початком примусового виконання рішення суду, то у суду відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо невинесення постанови про стягнення виконавчого збору та зобов'язання останнього винести постанову про стягнення виконавчого збору.

Крім того у Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 20.04.2015 № 01-06/631/15 зазначено про те, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника: виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державними виконавцем вчинено дії, спрямовані на його примусове виконання.

Також скаржником зазначено про те, що ним з метою виконання рішення суду, 25.03.2016 через канцелярію ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві було подано заяву про накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно боржника.

Станом на 05.04.2016 року заява про накладення арешту на все нерухоме та рухоме майно боржника відділом ДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві не розглянута, процесуального рішення про накладення арешту не прийнято.

З огляду на наведене скаржник вважає бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві щодо неприйняття процесуального рішення по заяві про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника протиправною та просив суд зобов'язати ВДВС накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми стягнення по виконавчому провадженню № 50319783.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Частиною 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах.

Умовами частини 4 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Відповідно до ч. 2 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, в тому числі, шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах та винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Таким чином, враховуючи приписи вищезазначених норм, у державного виконавця існує обов'язок з накладення арешту на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення, а на майно боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження).

З поданих до скарги документів вбачається, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 29.02.2016 отримана представником боржника 14.03.2016. Таким чином, з урахуванням семиденного строку на добровільне виконання боржником рішення суду, постанова про накладення арешту на майно боржника мала б бути винесена не пізніше 22.03.2016. Також в матеріалах справи міститься відповідь Державної фіскальної служби України № від 01.03.2016 про номери рахунків відкритих Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація», з урахуванням якої, арешт на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах мав би бути накладений не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення, тобто не пізніше 02.03.2016.

Разом з тим, з наданої копії виконавчого провадження судом встановлено, що відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві постанова про арешт коштів боржника та постанова про арешт майна боржника були прийняті лише 07.04.2016, тобто з порушенням строків встановлених в ч. 4 статті 52 та ч. 2 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

У зв'язку з тим, що відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві постанова про арешт коштів боржника та постанова про арешт майна боржника були прийняті лише 07.04.2016, тобто з порушенням строків встановлених в ч. 4 статті 52 та ч. 2 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження», то суд визнає бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києва щодо несвоєчасного винесення постанов про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 50319783 незаконною.

Разом з тим, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «Укрсервісмонтаж» в частині зобов'язання відділу ДВС Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника в межах суми стягнення по виконавчому провадженню № 50319783 судом залишена без розгляду, оскільки станом на момент вирішення зазначеної скарги відділом ДВС Шевченківського районного управління юстиції в м. Києві (07.04.2016) вже були винесені постанови про арешт коштів та майна боржника.

Скарга в частині визнання неправомірною бездіяльності щодо ненадання письмового доручення начальником відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про передачу виконавчого провадження № 50319783 від одного державного виконавця до іншого в межах одного ДВС, у зв'язку з перебуванням державного виконавця Метлушенко Г.О. у відпустці, та зобов'язання надати письмове доручення про передачу виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого в межах одного ДВС, задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Умовами п. 6.1. Інструкції з організації примусового виконання рішення передбачено, що виконавче провадження може бути передано від одного органу ДВС до іншого, від одного державного виконавця до іншого у випадках, визначених Законом та цією Інструкцією.

У відповідності до п. б ст. 6.2 Інструкції, передача виконавчого провадження в межах одного органу ДВС або виконавчої групи здійснюється за письмовим дорученням начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівника виконавчої групи.

Виконавче провадження передається від одного державного виконавця до іншого в межах одного органу ДВС, виконавчої групи, зокрема, у зв'язку з хворобою державного виконавця, його перебуванням у відрядженні чи відпустці, а також у разі включення державного виконавця до складу виконавчої групи при іншому органі ДВС.

З огляду на наведене, нормами Інструкції передбачена можливість передачі виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого за письмовим дорученням начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, проте строки такої передачі не встановлені, у зв'язку з чим начальник відділу ДВС не позбавлений права на власний розсуд та строки здійснювати передачу виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого.

Відповідно до п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», господарським судом за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на те, що начальник відділу ДВС не позбавлений права на власний розсуд та строки здійснювати передачу виконавчого провадження від одного державного виконавця до іншого, то суд не вправі зобов'язувати останнього вчиняти дії, які в силу Закону України «Про виконавче провадження» можуть і повинні вчинятись лише начальником відділу ДВС.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційне підприємство «Укрсервісмонтаж» задовольнити частково.

2. Визнати незаконною бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києва щодо несвоєчасного винесення постанов про арешт коштів боржника та про арешт майна боржника у виконавчому провадженні ВП № 50319783.

3. Відмовити в задоволенні іншої частини скарги.

Суддя О.М. Спичак