УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

09.06.2016Справа № 910/10525/16

Суддя Пукшин Л.Г., розглянувши

позовну заяву ОСОБА_1

до Обслуговуючий кооператив "ЖБК Україна"

про про визнання недійсним рішення правління кооперативу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Обслуговуючого кооперативу «ЖБК Україна» про визнання недійсним рішення правління кооперативу.

Розглянувши матеріали справи суд прийшов до висновку про необхідність відмовити позивачу в прийнятті позовної заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України (зі змінами від 10.10.2013 року) господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Частинами 1 та 3 ст. 167 «Зміст корпоративних прав та корпоративних відносин» Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Предметом даного позову є вимоги про визнання недійсним рішення правління Обслуговуючого кооперативу «ЖБК «Україна», що викладене в п.2 протоколу засідання правління № 201603/16 від 16.03.2-16, з моменту його прийняття.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 24.10.200 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» Не підлягають розгляду в порядку господарського судочинства справи, пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності інших суб'єктів господарювання, які не є господарськими товариствами (кооперативи, приватні, колективні підприємства тощо), якщо стороною у справі є фізична особа. При цьому норма пункту 4 частини першої статті 12 ГПК в силу її імперативного характеру не підлягає застосуванню за аналогією щодо спорів, пов'язаних із діяльністю інших суб'єктів господарювання.

Не підлягає розширеному тлумаченню пункт 4 частини першої статті 12 ГПК також щодо справ, пов'язаних зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності господарського товариства, якщо однією зі сторін у справі не є учасник (засновник, акціонер) господарського товариства, у тому числі такий, що вибув. Зокрема, спори за участю спадкоємців учасників господарського товариства, які ще не стали його учасниками, не є підвідомчими (підсудними) господарським судам.

Відповідно до п. 1.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин», господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

При визначенні підвідомчості справ цієї категорії судам слід враховувати, що з огляду на системний аналіз положень статті 84 ЦК України, частини п'ятої статті 63, частин першої та третьої статті 167 ГК України, Закону України «Про господарські товариства»,Закону України «Про акціонерні товариства», статей 1, 19 і частин першої, шостої статті 20 Закону України «Про фермерське господарство», статей 6, 8, 19 та 21 Закону України «Про кооперацію» корпоративні відносини виникають, зокрема, у господарських товариствах, виробничих кооперативах, фермерських господарствах, приватних підприємствах, заснованих на власності двох або більше осіб.

З огляду на вищенаведені норми та роз'яснення, при створенні обслуговуючого кооперативу не виникають корпоративні відносини, а його члени не володіють корпоративними правами, у зв'язку з чим викладений у позові спір не є корпоративним в розумінні статті 12 Господарського процесуального кодексу України.

У п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. № 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» зазначено, що господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, якщо: спір не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється статтею 12 ГПК; спір за предметною ознакою підвідомчий господарському суду, але одна зі сторін не може бути учасником господарського процесу, а її право чи інтерес не підлягають судовому захисту у господарському суді.

Враховуючи ту обставину, що позивачем у справі є фізична особа, яка не набула статусу суб'єкта підприємницької діяльності, то спір з огляду на зміст статей 1, 21 Господарського процесуального кодексу України, не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи, що даний спір не є корпоративним, позов поданий ОСОБА_1 як фізичною особою, а відповідачем є Обслуговуючий кооператив «ЖБК Україна», то даний спір не підлягає розгляду в господарських судах України, оскільки підвідомчий суду загальної юрисдикції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62, ст.86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити ОСОБА_1 у прийнятті позовної заяви до розгляду.

2. Позовні матеріали (позовна заява № б/н від 03.06.16 з додатками) повернути заявнику.

Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Пукшин Л.Г.