ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.05.2016 Справа № 920/258/16

Господарський суд Сумської області, у складі судді Зайцевої І.В., при секретарі судового засідання Пономаренко Т.М., розглянувши матеріали справи № 920/258/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче підприємство "Волна", м. Суми,

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру в Сумській області, м. Суми,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Білопільська районна державна адміністрація в Сумській області, м. Білопілля, Сумська область,

про визнання поновленим договору оренди,

за участю представників сторін:

від позивача: Сурмачевська Л.В. (довіреність № 29 від 28.03.2016),

від відповідача: Терещенко В.О. (довіреність від 10.05.2016 № 22-18-0.11-6112/2-16),

від третьої особи: не з'явився.

Суть спору: позивач просить суд визнати поновленим договір оренди земель державної власності сільськогосподарського призначення, укладений 01 жовтня 2010 року, зареєстрований у Білопільському відділі Сумської регіональної філії ДЗК, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 02.12.2010 за № 45, площею 42,45 га, кадастровий № :01:002:0038 на території Вирівської сільської ради, на умовах поданої товариством з обмеженою відповідальністю виробничим підприємством "Волна" додаткової угоди у відповідній редакції, а також стягнути з відповідача 1378 грн. судового збору.

12.05.2016 позивач подав заяву від 12.05.2016 № 35 та 29.04.2016 - заяву від б/д № б/н про зміну позовних вимог, в яких просить суд визнати поновленим договір оренди земель державної власності сільськогосподарського призначення, укладений 01 жовтня 2010 року, зареєстрований у Білопільському відділі Сумської регіональної філії ДЗК, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 02.12.2010 за № 45, площею 42,45 га, кадастровий № :01:002:0038 на території Вирівської сільської ради, на умовах поданої ТОВ ВП "Волна" додаткової угоди у відповідній редакції.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до абз. 2 п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 Господарського процесуального кодексу України, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи).

Відповідно до протоколу судового засіданні від 11.04.2016, розгляд справи по суті розпочатий саме 11.04.2016, а отже відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України такі заяви позивача про зміну позовних вимог залишаються судом без розгляду та приєднуються до матеріалів справи.

18.04.2016 та 20.05.2016 від відповідача по справі надійшли клопотання про фіксування судового процесу, які відповідно до ч. 7 ст. 811 Господарського процесуального кодексу України судом задовольняються та здійснюється фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

В судовому засіданні представник позивача підтримав первісно заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача подав заперечення на позовну заяву та на заяву про зміну позовних вимог, позовні вимоги вважає необґрунтованими. Зокрема, він зазначає, що відповідач та позивач не досягли домовленості щодо істотних умов договору.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в судове засідання не з'явився, в судовому засіданні від 11.04.2016 подав письмові пояснення, в яких зазначає, що Білопільська районна державна адміністрація з 01.01.2013 не має жодних повноважень щодо розпорядження земельною ділянкою, яку орендує позивач.

Враховуючи час, наданий сторонам для підготовки до судових засідань в даній справі та для подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку та встановлений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані докази, суд встановив.

01 жовтня 2010 року товариство з обмеженою відповідальністю виробниче підприємство «Волна» (орендар) уклало з Білопільською районною державною адміністрацією в Сумській області (орендодавець) договір оренди земель державної власності сільськогосподарського призначення площею 42,45 га, кадастровий номер :01:002:0038 на території Вирівської сільської ради строком на п'ять років з 01.10.2010 по 01.10.2015.

Даний договір був зареєстрований у Білопільському відділі Сумської регіональної філії ДЗК, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 02.12.2010 за № 45.

Як зазначає позивач у своєму позові, з 2010 року за весь час користування вищезазначеною земельною ділянкою він належним чином виконував та продовжує виконувати всі умови вищезазначеного договору. Користування земельною ділянкою здійснюється виключно за цільовим призначенням, своєчасно та в повному обсязі вноситься орендна плата, податки та інші обов'язкові платежі.

Відповідно до частини 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» від 6 жовтня 1998 року № 161-ХІУ по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Крім того, при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі не досягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладання договору оренди землі припиняється.

Дані приписи статті 33 Закону України «Про оренду землі» кореспондуються з пунктом 8 договору оренди земель державної власності сільськогосподарського призначення від 01 жовтня 2010 року укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю виробничим підприємством «Волна» та Білопільською районною державною адміністрацією.

Відповідно до п. 8 такого договору оренди, після закінчення строку дії договору орендар має переважне право на поновлення строку договору на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово про намір продовжити його дію.

Враховуючи вищевикладене відповідно до ст. 33 Закону України «Про оренду землі», та відповідно до п. 4 ст. 122, абз. 17 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України, в зв'язку із закінченням встановленого договором терміну, на який було укладено такий договір (по 01.10.2015 року), на виконання п. 8 договору оренди, 28 серпня 2015 товариством з обмеженою відповідальністю виробничим підприємством «Волна» т.б. до спливу строку договору оренди, листом-повідомленням позивач повідомив Головне управління Деожгеокаластру в Сумській області про свій намір скористатися переважним правом продовжити строк дії договору оренди земель державної власності сільськогосподарського призначення площею 42,45 га на території Вирівської сільської ради, зареєстрований у Білопільському відділі Сумської регіональної філії ДЗК 02.12.2010 за № 45 на новий строк.

До даного Листа-повідомленням позивач додав пакет документів: копію договору оренди від 01.10.2010 р. на площу 42,45 га; підписаний проект додаткової угоди до договору оренди від 01.10.2010 р. на площу 42,45 га в 3-х екземплярах; копію свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи; копію статуту товариства; копію довідки реєстраційної служби; копія довідки з ЄДРПОУ; копію довідки про взяття на облік платника податків; копію свідоцтва; копію витягу з державного земельного кадастру на земельну ділянку 42,45 га; довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Зазначений лист-повідомлення був направлений орендодавцю, а саме Головному управлінню Деожгеокаластру у Сумській області та прийнятий відповідальною посадовою особою Головного управління Держгеокадастру у Сумській області 28.08.2015 про що є відмітка на листі-повідомленні з зазначенням дати та вхідног номеру (а.с. 26).

Згідно частини 5 статті 33 Закону України «Про оренду землі» орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

В порушення даних вимог Закону орендодавець - Головне управління Держгеокадастру в Сумській області, отримавши проект додаткової угоди не повідомило орендаря - товариство з обмеженою відповідальністю виробниче підприємством «Волна» про наявність заперечень та про прийняте рішення щодо поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності) та не уклав з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі та не направив орендарю лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Відповідно до частини 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Таким чином, зазначена норма закону має прямий припис про те, що для визначення договору таким, що вважається поновленим, достатнього того, що орендар продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою, належно виконує свої обов'язки за договором оренди і відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди.

Безпідставним є твердження відповідача про недосягнення між ним та позивачем домовленості щодо істотних умов, оскільки докази того, що з його боку відбувались будь-яке узгодження, відсутні.

Разом з тим, суд вважає, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права і дані позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Позивач просить суд визнати поновленим договір оренди земель державної власності сільськогосподарського призначення, укладений 01 жовтня 2010 року, зареєстрований у Білопільському відділі Сумської регіональної філії ДЗК, про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 02.12.2010 за № 45, площею 42,45 га, кадастровий № :01:002:0038 на території Вирівської сільської ради в визначеній ним редакції, яка відрізняється від умов договору від 01.10.2010 Тоді як є прямий припис закону, що в подібних випадках договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Далі законодавець передбачає укладення додаткової угоди до договору оренди у місячний строк в обов'язковому порядку, а відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, після закінчення строку дії договору і з огляду на те, що він є поновленим на тих самих умовах на підставі прямого припису закону, сторони мали вчинити дії відповідно до вимог ст. 181 Господарського кодексу України, яка регулює загальний порядок укладення господарських договорів. А отже, при відсутності доказів наявного зволікання відповідачем в укладенні додаткової угоди, немає підстав вважати, що права позивача порушені.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 32-34, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові - відмовити.

Повне рішення складено 27.05.2016

Суддя І.В.Зайцева