ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2016 р. Справа № 911/801/16

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго»

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 149 961,34 грн

За участю представників:

від позивача ОСОБА_2 (дов. №74 від 31.12.2015);

від відповідача не зявились.

Обставини справи:

Відкрите акціонерне товариство Запоріжжяобленерго (далі позивач) звернулося з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач) про стягнення 149 961,34 грн заборгованості, з яких: 94 441,19 грн боргу за спожиту активну електричну енергію, 245,64 грн боргу за перетікання реактивної електричної енергії, 1 216,57 грн пені, 47 037,57 грн інфляційних втрат та 7 020,37 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором про постачання електричної енергії № 75 від 16.08.2012.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.03.2016 порушено провадження у справі № 911/801/16, розгляд справи призначено на 14.04.2016.

11.04.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від представника позивача надійшов супровідний лист №207/60юп від 06.04.2016 (вх. №7727/16) з долученими до нього документами.

14.04.2016 до канцелярії господарскього суду Київської області від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів (вх. №8034/16 від 14.04.2016).

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.04.2016 продовжено строк вирішення спору у справі №911/801/16 на 15 днів, розгляд справи відкладено на 26.05.2016.

23.05.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог №244/60юр від 17.05.2016 (вх. №10862/16), згідно якої позивач повідомив, що після порушення провадження у справі відповідач здійснив часткову оплату заборгованості, відтак позивач просить стягнути з відповідача 75 814,43 грн боргу за спожиту активну електричну енергію, 1 216,57 грн пені, 47 037,57 грн інфляційних втрат та 7 020,37 грн 3% річних.

Відповідач не скористався своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

У судовому засідання 26.05.2016 представник позивача повністю підтримав позов.

Відповідач в судові засідання 14.04.2016 та 26.05.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

16.08.2012 між Відкритим акціонерним товариством Запоріжжяобленерго (Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 75, за умовами якого постачальник зобовязався продати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною у додатку №1 «Обсяги постачання електричної енергії споживачу», а споживач оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснювати інші платежі за умовами договору.

Відповідно до розділу 2 договору споживач зобовязується: оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами Додатку № 4 Порядок розрахунків за активну електроенергію та Додатку № 5 Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії; здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача, згідно з Додатком № 6 Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії.

Згідно розділу 3 договору постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та інші платежі, обумовлені договором.

Відповідно до п. 1, 4, 7 додатку № 4 договору розрахунковий період встановлено споживачу з 1 числа до останнього числа поточного місяця. У разі відсотності попередньої оплати, оплата споживаної протягом розрахункового періоду електричної енергії проводиться споживачем плановими платежами по рахункам або платіжним вимогам-дорученням, які направляє йому постачальник електричної енергії за плановий період: з 1 по 15 число місяця на суму 45% від вартості обсягу договірної величини споживання електричної енергії до 7 числа розрахункового періоду; з 16 по 30 число місяця на суму 45% від вартості обсягу договірної величини споживання електричної енергії до 21 числа розрахункового періоду. За підсумками розрахункового періоду постачальник електричної енергії виписує споживачу рахунок або платіжну вимогу-доручення для остаточного розрахунку.

Згідно п. 11 додатку №4 споживач зобовязаний у термін, що не перевищує 5-ти операційних днів з дня отримання рахунку або платіжної вимоги-доручення, здійснити оплату рахунку або платіжної вимоги-доручення, що направляється йому постачальником.

06.03.2013 між Відкритим акціонерним товариством Запоріжжяобленерго (Постачальник) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Споживач) укладено договір про порядок погашення заборгованості №31, згідно якого постачальник надав розстрочку споживачу в погашенні заборгованості у розмірі 176 348,00 грн, а споживач зобовязався сплатити борг за електроенергію самостійно на рахунок зі спеціальним режимом використання згідно графіку.

Остаточною датою погашення заборгованості сторонни визначили, зокрема 25.08.2013.

Судом встановлено, що на виконання договору про постачання електричної енергії № 75 від 16.08.2012 позивач поставив відповідачу активну електричну енергію, однак відповідач порушив умови договору, за спожиту активну електричну енергію за січень 2013 року, березень 2014 року, листопад-грудень 2015 року та за спожиту реактивну електричну енергію за період з листопада по грудень 2015 року не розрахувався, відтак заборгував позивачу за використану активну електроенергію 94 441,19 грн та за використану реактивну електроенергію 245,64 грн, що підтверджується актом від 27.01.2016 звіряння взаємних розрахунків за електричну енергію згідно договру №75 від 16.08.2012, підписаного обома сторонами договору та не спростовано відповідачем.

Крім того, судом встановлено, що після порушення провадження у справі №911/801/16, 20.04.2016 відповідач здійснив часткову оплату заборгованості у розмірі 10 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №П545/41649 від 20.04.2016, з яких 1 373,24 грн зарахована як погашення боргу за січень 2016 року, а сума в розмірі 8 626,76 грн зарахована як погашення боргу за спірний місяць січень 2013 року.

16.05.2016 відповідач здійснив часткову оплату заборгованості у розмірі 10 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №П545/42339 від 16.05.2016, яка зарахована як погашення боргу за спірний місяць січень 2013 року.

Відтак, сума боргу за січень 2013 року зменшилась на 18 626,76 грн.

За перетікання реактивної електричної енергії відповідач здійснив повну оплату боргу у розмірі 245,64 грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку споживача за період з 20.04.2016 по 20.04.2016.

Предметом позову є вимоги про стягнення 94 441,19 грн боргу за спожиту активну електричну енергію, 245,64 грн боргу за перетікання реактивної електричної енергії, 1 216,57 грн пені, 47 037,57 грн інфляційних втрат та 7 020,37 грн 3% річних.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини енергопостачання.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Оскільки після порушення провадження у справі відповідачем було частково сплачено суму боргу, а саме у розмірі 18 626,76 грн боргу за спожиту активну електроенергію та 245,64 грн боргу за перетікання реактивної електричної енергії, провадження в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011р. господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Визнання боржником претензії кредитора не є способом припинення зобов'язання і не свідчить про відсутність спору; особа, претензія якої визнана боржником, вправі звернутися до господарського суду з позовом про стягнення визнаної суми коштів. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, зокрема, суд дійшов висновку припинити провадження у справі в частині вимог позивача про стягнення 18 626,76 грн боргу за спожиту активну електроенергію та 245,64 грн боргу за перетікання реактивної електричної енергії та задовольнити вимоги позивача в розмірі 75 814,43 грн боргу за спожиту активну електричну енергію.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за договором про постачання електричної енергії № 75 від 16.08.2012, позивачем за період з 11.12.2015 по 25.01.2016 нараховано 1 216,57 грн пені.

Частинами першою і третьою ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до розділу 4 договору за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію (п. 11 додатку №4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію») та за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобовязання по сплаті, в розмірі 0,5% від суми платежу за кожний день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Враховуючи положення вищезазначених норм, а також період нарахування пені, що вказаний позивачем в поданому ним розрахунку пені, арифметично вірний розмір пені, нарахованої за період з 11.12.2015 по 25.01.2016 складає загалом 1 216,57 грн. Відтак, вимога про стягнення 1 216,57 грн пені підлягає задоволенню судом повністю.

Крім того, узвязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за договором про постачання електричної енергії № 75 від 16.08.2012, позивачем за період з 18.02.2013 по 31.12.2015 нараховано 47 037,57 грн інфляційних втрат та за період з 18.02.2013 по 25.01.2016 нараховано 7 020,37 грн 3 % річних.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, а також періоди нарахування інфляційних втрат та 3 % річних, що вказані позивачем в поданому розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних, арифметично вірний розрахунок інфляційних втрат, нарахованих за період з 18.02.2013 по 31.12.2015 та 3 % річних, нарахованих за період з 18.02.2013 по 25.01.2016 складає загалом 47 037,57 грн інфляційних втрат та 7 020,37 грн 3 % річних. Відтак, вимоги про стягнення 47 037,57 грн інфляційних втрат та 7 020,37 грн 3 % річних підлягають задоволенню повністю.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, зокрема, суд дійшов висновку припинити провадження у справі в частині вимог позивача про стягнення 18 626,76 грн боргу за спожиту активну електроенергію та 245,64 грн боргу за перетікання реактивної електричної енергії та задовольнити вимоги позивача в частині 75 814,43 грн боргу за спожиту активну електричну енергію, 1 216,57 грн пені, 47 037,57 грн інфляційних втрат та 7 020,37 грн 3% річних.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 80, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Провадження у справі в частині вимог Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 18 626,76 грн боргу за спожиту активну електроенергію та 245,64 грн боргу за перетікання реактивної електричної енергії припинити.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (97420, Автономна АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» (69035, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14; ідентифікаційний код 00130926) 75 814 (сімдесят пять тисяч вісімсот чотирнадцять гривень) 43 коп. боргу за спожиту активну електричну енергію, 1 216 (одну тисячу двісті шістнадцять гривень) 57 коп. пені, 47 037 (сорок сім тисяч тридцять сім гривень) 57 коп. інфляційних втрат, 7 020 (сім тисяч двадцять гривень) 37 коп. 3% річних та 2 249 (дві тисячі двісті сорок девять гривень) 42 коп. судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено: 27.05.2016

Суддя В.М. Антонова