ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року Справа № 910/21939/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

ГоловуючогоЖукової Л.В. (доповідач)
Суддів:Короткевича О.Є., Полякова Б.М.,
розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Феодосіївський механічний завод"
на постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016
у справі № 910/21939/15 господарського суду міста Києва
за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп"
допублічного акціонерного товариства "Феодосіївський механічний завод"
про банкрутство
за участю представників сторін: ПАТ "Феодосіївський механічний завод" - Негоди Є.В.; ПАТ "Феодосіївський механічний завод" - Дев'ятка О.Г.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 20.01.2016 у справі №910/21939/15 (Суддя - Чеберяк П.П.) задоволено клопотання Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" про припинення провадження у справі №910/21939/15; припинено провадження у справі № 910/21939/15 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Феодосійський механічний завод" та припинено дію мораторію.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 20.01.2016 у даній справі та направити справу на розгляд до господарського суду міста Києва.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 (головуючий суддя: Доманська М.Л., судді Пантелієнка В.О., Гарник Л.Л.) апеляційну скаргу ТОВ "Укркомерцгруп" на ухвалу господарського суду м. Києва від 20.01.2016 у справі № 910/21939/15 задоволено. Ухвалу господарського суду м. Києва від 20.01.2016 у справі №910/21939/15 скасовано. Матеріали справи №910/21939/15 передано для розгляду господарському суду м. Києва.

У своїй касаційній скарзі ПАТ "Феодосіївський механічний завод" просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 та залишити в силі ухвалу господарського , пославшись на порушення та невірне застосування судом другої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заявник касаційної скарги вважає, що суд першої інстанції правомірно припинив провадження у даній справі, з огляду на те, що вимоги ініціюючого кредитора не є безспірними, оскільки ґрунтуються на рішеннях Автономної Республіки Крим, які були винесені на тимчасово окупованій території України та не відповідають положенням Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Під час розгляду даної справи попередніми судовими інстанціями встановлено, що ухвалою господарського суду м. Києва від 28.08.2015 прийнято до розгляду заяву "Укркомерцгруп" про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Феодосіївський механічний завод", призначено підготовче засідання на 02.09.2015, зобов'язано арбітражного керуючого Рамазанова Сіражутіна Гаджимагомедовича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 840 від 19.04.2013), визначеного автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у справах про банкрутство, у строк до 02.09.2015 надати до суду заяву про участь у даній справі про банкрутство.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02.09.2015 порушено провадження у справі №910/21939/15 про банкрутство ПАТ "Феодосійський механічний завод", визнано розмір безспірних вимог ініціюючого кредитора - ТОВ "Укркомерцгруп" на суму 846 826 грн. 82 коп., введено процедуру розпорядження майном та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Рамазанова С.Г. Попереднє засідання призначено на 09.11.2015.

Оголошення про порушення провадження у справі №910/21939/15 про банкрутство ПАТ "Феодосійський механічний завод" опубліковано на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України 03.09.2015 за № 22126.

08.12.2015 до господарського суду м. Києва надійшло клопотання ПАТ "Феодосійський механічний завод" про припинення провадження у справі та клопотання щодо призначення судової бухгалтерської та економічної експертизи.

У поданому клопотанні боржник просив суд припинити провадження у даній справі, з огляду на те, що рішення господарського суду Автономної Республіки Крим, на які посилається ініціюючий кредитор як на підставу безспірності заявлених вимог до боржника є нелегітимними, оскільки винесені після 20.02.2014 - дати, яка згідно із Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є початком тимчасової окупації території України.

Господарський суд міста Києва, задовольняючи клопотання боржника та припиняючи провадження у справі № 910/21939/15 про банкрутство ПАТ "Феодосійський механічний завод", на підставі п.11 ч. 1 ст.83 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", виходив з того, що ініціюючим кредитором не доведено ознак неплатоспроможності боржника, оскільки вимоги ТОВ "Укркомерцгруп" в розмірі 846 826 грн. 82 коп., які підтверджені рішеннями господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.02.2014 у справі №901/145/14, від 06.03.2014 у справі № 901/352/14 не є безспірними, оскільки ґрунтуються на рішеннях судів, які були винесені на тимчасово окупованій території України та не відповідають положенням Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України".

Скасовуючи наведену ухвалу господарського суду міста Києва, апеляційний господарський суд виходив з того, що судом першої інстанції безпідставно припинено провадження у даній справі з огляду на невірне застосування ст. 1, 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" та ч. 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Підтримуючи наведені висновки, колегія суддів касаційної інстанції виходить з такого.

Частиною 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон) передбачено, що справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 названого Закону до заяви про порушення справи про банкрутство додаються, зокрема, рішення суду про задоволення вимог кредитора, що набрало законної сили; відповідна постанова органу державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження з виконання вимог кредитора.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, ініціюючий кредитор, звертаючись до суду першої інстанції із заявою про порушення у справі про банкрутство ПАТ "Феодосіївський механічний завод" посилався на те, що боржник неспроможний сплатити заборгованість в розмірі 846 826 грн. 82 коп.

В обґрунтування безспірності заявленої суми надав рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.02.2014 у справі №901/145/14, від 06.03.2014 у справі №901/352/14, постанови відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчих проваджень ВП № 44931527 від 03.10.2014, ВП №46072062 від 17.01.2015.

Враховуючи наведені обставини та норми законодавства, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що Київський апеляційний господарський суд у оскаржуваній постанові дійшов вірного висновку, що заявником доведено наявність усіх, визначених в ч. 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ознак неплатоспроможності боржника.

Щодо застосування судом першої інстанції п.11 ч. 1 ст.83 Закону, з огляду на те, що в основу безспірності вимог ініціюючого кредитора надані рішення Автономної Республіки Крим, які прийнято після 20.04.2014 (дата початку тимчасової окупації, визначена у ч. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"), слід відзначити таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 1 розділу II Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" вказаний закон набув чинності з дня, наступного за днем, наступним за днем його опублікування, тобто з 27 квітня 2014 року.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо визначення дати початку тимчасової окупації" від 15.09.2015 № 685-УІІІ, який набрав чинності лише з 09.10.2015, статтю 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" доповнено частиною другою такого змісту:"Датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року."

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

За таких обставин, лише факт прийняття вказаних рішень Автономної Республіки Крим суду після 20.02.2014 не є підставою вважати їх не чинними, такими, що не створюють правових наслідків та такими на які розповсюджується дія ч. 3 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", оскільки судові рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 24.02.2014 у справі №901/145/14, від 06.03.2014 у справі № 901/352/14 проголошені іменем України господарським судом Автономної Республіки Крим, який утворений та здійснював свою діяльність відповідно до Конституції та Законів України, і який при прийнятті цих рішень керувався нормами процесуального та матеріального права України, а відтак - діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вказані судові рішення набрали законної сили.

Абзацом десятим частини першої Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено передачу справ, що перебувають у провадженні судів, розташованих на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, та розгляд яких не закінчено, судам відповідно до встановленої Законом підсудності, протягом десяти робочих днів з дня набрання чинності Законом або з дня встановлення такої підсудності.

Разом із тим, розгляд справ № 901/145/14 та № 901/352/14 господарським судом Автономної Республіки Крим закінчено винесенням відповідних судових рішень задовго до набрання чинності цим Законом.

У ст. ст. 115, 116 ГПК України встановлено, що рішення, ухвали постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" на підставі виданого судом наказу, який є виконавчим документом.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази та встановлені в ході судового розгляду обставини, судова колегія встановила, що при прийнятті цих рішень суд керувався нормами процесуального та матеріального права України, ці судові рішення є чинними, та, відповідно створюють відповідні правові наслідки, а тому висновок суду першої інстанції, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" не доведено факт неплатоспроможності Боржника є необґрунтованим та не відповідає вимогам чинного законодавства України. Безспірні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укркомерцгруп" підтверджені вказаними судовими рішеннями, що набрали законної сили, відповідними постановами органів ДВС про відкриття виконавчого провадження, не були задоволені боржником протягом більш ніж три місяці після відкриття цих виконавчих проваджень.

Враховуючи встановлені обставини та наведені норми, колегія суддів касаційної інстанції підтримує висновок апеляційного господарського суду у оскаржуваній постанові про те, що висновок суду першої інстанції, що ТОВ "Укркомерцгруп" не доведено факт неплатоспроможності боржника є необґрунтованим та не відповідає вимогам ч. 3 ст. 10 Закону.

Як уже зазначено вище, безспірність вимог ініціюючого кредитора підтверджено судовими рішеннями, що набрали законної сили, відповідними постановами органів ДВС про відкриття виконавчого провадження, не були задоволені боржником протягом більш ніж три місяці після відкриття цих виконавчих проваджень.

Статтею 1119 ГПК України, яка визначає повноваження касаційної інстанції, передбачено право суду касаційної інстанції залишити постанову суду апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

У зв'язку із встановленими обставинами та наведеними законодавчими положеннями, доводи касаційної скарги ПАТ "Феодосіївський механічний завод" не спростовують висновків Київського апеляційного господарського суду, тому оскаржувана постанова підлягає залишенню без змін, як така, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись статями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Феодосіївський механічний завод" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 у справі № 910/21939/15 залишити без змін.

Головуючий Л.В. Жукова

Судді О.Є. Короткевич

Б.М. Поляков