КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2016 р. Справа№ 910/28366/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Суліма В.В.

Хрипуна О.О.

за участю секретаря судового засідання Вага В.В.

за участю представників

від позивача: Бевза А.С.,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Делюкс-Білдинг» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2016р. у справі №910/28366/15 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КрАЗ Лізинг»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Делюкс-Білдинг»

про витребування майна з чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Відповідача про витребування майна з чужого незаконного володіння (зобов'язання примусово повернути).

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.01.2016р. у справі №910/28366/15 позовні вимоги Позивача задоволено повністю. Витребувано з незаконного володіння Відповідача екскаватор гусеничний DООSAN SOLAR 255 LC-V, 2008 року випуску, реєстраційний номер 60722АА, заводський номер DHKHEMYOK80001568, двигун № DB 58TIS800026EA та передано його в розпорядження Позивача.

Рішення обґрунтоване тим, що відсутність у Відповідача правових підстав на володіння предметом лізингу на підставі Договору, а також відсутність обставин передачі Відповідачем предмету лізингу третім особам, враховуючи, що власником навантажувача фронтального з індивідуально-визначеними ознаками (гусеничний екскаватор DООSAN SOLAR 255 LC-V, заводський номер DHKHEMYOK80001568) є Позивач, то з урахуванням положень ст.387, 388 Цивільного кодексу України таке майно підлягає витребуванню шляхом передачі на користь власника.

Не погодившись з винесеним рішенням, Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 20.01.2016р. та прийняти нове, яким відмовити в позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд проігнорував вимоги Господарського процесуального кодексу та Закону України «Про судовий збір» та прийняв до провадження позовну заяву Позивача, за розгляд якої останній сплатив лише 1378,00 грн., чим порушив норми Закону. Відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи №910/28366/15. Місцевим судом не було досліджено всіх обставин справи, внаслідок чого прийнято незаконне рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2016р. апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 12.04.2016р.

04.04.2016р. Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

12.04.2016р. розпорядженням Київського апеляційного господарського суду №09-52/823/16 призначено повторний автоматизований перерозподіл справ, відповідно до якого апеляційну скаргу у справі №910/28366/15 передано на розгляд колегії суддів у складі Власова Ю.Л. (головуючого), Суліма В.В., Хрипуна О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.04.2016р. прийнято до провадження апеляційну скаргу Відповідача у справі №910/28366/15 визначеним складом суду та призначено до розгляду на 24.05.2016р.

В судовому засіданні 24.05.2016р. відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва на 31.05.2016р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Сторін, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив.

29.10.2013р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір фінансового лізингу №024/13 ФЛ ЮО ТС, предметом якого є надання Позивачем у платне користування Відповідачу предмету лізингу, найменування, кількість, рік випуску, ціна, загальна вартість вказані у специфікації на визначений цим договором строк, за встановлену Позивачем плату. Позивач зобов'язується передати Відповідачу у платне користування у 2013 році предмет лізингу згідно специфікації (додаток № 2) та статті 5 договору на строк вказаний у статті 2 договору, а Відповідач зобов'язується прийняти та оплатити ці послуги згідно статті 3, 4, 5 цього договору. Протягом строку дії договору предмет лізингу є власністю Позивача.

Згідно з п.1.5 договору сторони дійшли згоди, що предмет лізингу та/або майнові права на нього будуть передані в заставу банку, який фінансуватиме операції з фінансового лізингу в забезпечення виконання Позивачем своїх зобов'язань перед банком.

Відповідно до п.4.1. договору Відповідач сплачує Позивачу лізингові платежі відповідно до графіку сплати лізингових платежів (додаток №1) до договору).

Згідно з п.4.2 договору в редакції додаткової угоди № 4-024/13 ФЛЮОТС від 05.05.2014р. Відповідач до 25.05.2014р. зобов'язаний сплатити перший платіж (перша частина) в розмірі без ПДВ - 51604,34 грн., ПДВ - 8395,66 грн., разом з ПДВ - 60000,00 грн., а до 20.06.2014р. перший платіж (друга частина) в розмірі без ПДВ - 132216,93 грн., ПДВ - 21510,00 грн., разом з ПДВ - 153726,93 грн.

Відповідно до п.4.4. договору строк сплати чергового лізингового платежу наступає щомісяця і припадає на 20 число у відповідному місяці. Якщо строк сплати припадає на неробочий день, то Відповідач зобов'язаний сплатити такий платіж не пізніше дня, який передує останньому робочому дню, за яким настає такий неробочий день

Відповідно до п.4.10 договору датою виконання будь-якого платежу за договором вважається дата фактичного надходження грошових коштів на банківський рахунок лізингодавця. Лізинговий платіж перерахований несвоєчасно або в неповному обсязі, тягне за собою накладення штрафних санкцій, передбачених п. 13.2 Договору.

Згідно з п.5.4. договору приймання Відповідачем предмету лізингу в лізинг оформлюється шляхом укладення акту приймання-передачі, що підтверджує якість, комплектність,справність і відповідність предмету лізингу техніко-ескплуатаційним показникам та умовам договору.

Відповідно до п.5.8. договору у випадку дострокового припинення договору Відповідач зобов'язаний повернути Позивачу предмет лізингу в робочому непошкодженому стані, з врахуванням нормативного зносу.

Згідно з п.12.2 договору, у випадку виникнення будь-якої з підстав, передбачених в п.12.1.1-12.1.4 цього договору Позивач направляє Відповідачу повідомлення про вилучення предмета лізингу із зазначенням строку його повернення. Документом, що підтверджує факт прийняття Позивачем рішення про розірвання договору є рекомендований лист Відповідача. Відповідач зобов'язаний за власний рахунок, протягом 5 днів з моменту отримання від Позивача відповідної вимоги, повернути предмет лізингу Позивачу, то у відповідності чинного законодавства здійснюється примусове вилучення предмету лізингу у Відповідача.

Відповідно до п.12.3. договору у випадку, якщо Відповідач не сплачує будь-який черговий лізинговий платіж в повному обсязі або частково протягом 30 календарних днів з моменту виникнення обов'язку його сплатити за вказаним договором, не виконує вимоги Позивача безспірно повернути, Позивач має право здійснити примусове вилучення предмету лізингу з залученням правоохоронних органів та/або із застосуванням інших механізмів.

Згідно з п.12.4 договору в разі виникнення підстав для вилучення предмету лізингу у Відповідача, всі попередньо сплачені платежі є власністю Позивача та не підлягають поверненню Відповідачу.

Відповідно до п.19.1 договору цей договір може бути достроково розірваний за згодою сторін, або Позивачем у односторонньому порядку відповідно до п.19.2 цього договору.

Згідно з п.19.2 договору Позивач має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір у випадках, коли Відповідач: порушив п. 4.1 цього договору, не сплачує лізингові платежі протягом 1 місяця з дня настання строку платежу, встановленого згідно графіку нарахування та сплати лізингових платежів.

Згідно з п.19.3 договору у випадку розірвання договору в односторонньому порядку з ініціативи Позивача, договір вважається розірваним, якщо Позивач письмово повідомив Відповідача про свої наміри не раніше ніж за 10 календарних днів та вказав причини розірвання договору, безспірно або за згодою сторін вилучив у Відповідача предмет договору.

Відповідно до п.20.1 договору протягом усього строку дії договору предмет лізингу є власністю Позивача.

Згідно специфікації до договору фінансового лізингу № 024/13 ФЛЮОТС від 29.10.2013 предметом лізингу являється: гусеничний екскаватор DООSAN SOLAR 255 LC-V, 2008 року випуску, вартістю 660000,00 грн.

25.12.2013р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір №1-024/13 ФЛЮОТС про внесення змін до договору фінансового лізингу №024/13 ФЛЮОТС від 20.10.2013р. за умовами якого сторони внесли зміни до графіку нарахування та сплати лізингових платежів, та виклали його в новій редакції. Також, договором №1-024/13 ФЛЮОТС про внесення змін до договору фінансового лізингу №024/13 ФЛЮОТС сторони внесли зміни до п.3.1., 3.3., 4.2. договору.

03.02.2014р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір №2-024/13 ФЛЮОТС про внесення змін до договору фінансового лізингу №024/13 ФЛЮОТС від 20.10.2013р. за умовами якого сторони внесли зміни до графіку нарахування та сплати лізингових платежів, та виклали його в новій редакції. Також, договором №2-024/13 ФЛЮОТС про внесення змін до договору фінансового лізингу №024/13 ФЛЮОТС сторони внесли зміни до п.3.1., 3.3., 4.2. договору.

03.03.2014р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір №3-024/13 ФЛЮОТС про внесення змін до договору фінансового лізингу №024/13 ФЛЮОТС від 20.10.2013р. за умовами якого сторони внесли зміни до графіку нарахування та сплати лізингових платежів, та виклали його в новій редакції. Також, договором №2-024/13 ФЛЮОТС про внесення змін до договору фінансового лізингу №024/13 ФЛЮОТС сторони внесли зміни до п.4.2. договору.

05.05.2014р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір №4-024/13 ФЛЮОТС про внесення змін до договору фінансового лізингу №024/13 ФЛЮОТС від 20.10.2013р. за умовами якого сторони внесли зміни до графіку нарахування та сплати лізингових платежів, та виклали його в новій редакції. Також, договором №4-024/13 ФЛЮОТС про внесення змін до договору фінансового лізингу №024/13 ФЛЮОТС сторони внесли зміни до п.4.2. договору.

29.11.2013р. між Позивачем та відповідачем був підписаний акт приймання-передачі предмету лізингу №095/13, згідно з яким екскаватор гусеничний DООSAN SOLAR 255 LC-V, заводський номер DHKHEMYOK80001568, двигун №DB58TIS800026ЕA переданий Позивачем у фінансовий лізинг Відповідачу відповідно до договору фінансового лізингу №024/13 ФЛЮОТС від 29.11.2013р.

Відповідно до свідоцтва виданого Держсільгоспінспекцією в м.Києві, про реєстрацію машини серії ЕА №073198, 10.01.2014 зареєстрований екскаватор гусеничний, реєстраційний номер 607722АА марки DООSAN SOLAR 255 LC-V 2008 року випуску, заводський номер DHKHEMYOK80001568, двигун №DB58TIS800026ЕA, масою машини 24500 кг. Власником машини є Позивач, код 34979070.

24.06.2014р. Позивач звернувся до Відповідача з листом №285, в якому повідомив про існування у Відповідача заборгованості за рядом договорів лізингу, в тому числі за договором №024/13 ФЛ ЮО ТС, та просив сплатити суму заборгованості у розмірі 1573979,07 грн. до 25.06.2014р.. У разі не сплати боргу у визначений термін повідомив про здійснення нарахування штрафних санкцій.

07.08.2014р. Позивач звернувся до Відповідача з листом №438, в якому вимагав сплатити суму боргу у розмірі 150000,00 грн. терміново до 12-00 08.08.2014р. Позивач попередив, що в разі несплати буде розпочата процедура призупинення експлуатації предмету лізингу та його опечатування.

12.08.2014р. Позивач звернувся до Відповідача з претензією №442, в якій вимагав сплатити суму боргу по лізинговим платежам у розмірі 2739808,25 грн. в десятиденний термін з дня отримання даної претензії.

23.12.2014р. Позивач звернувся до Відповідача з листом №661, в якому зауважив про існування заборгованості за договором № 024/13 ФЛЮОТС від 29.10.2013 у розмірі 319795,30 грн. та нарахування пені у розмірі 34459,04 грн.

11.06.2015р. Позивач звернувся до Відповідача з претензією №287, в якій вимагає сплатити суму боргу та пеню у розмірі 843602,20 грн., в зв'язку з простроченням оплати за договорами фінансового лізингу.

15.07.2015р. Позивач звернувся до Відповідача з листом №334, в якому просив сплатити заборгованість за договорами фінансового лізингу у сумі 4871733,63 грн. з урахуванням пені. Відповідач відповідей на вказані вище листи не надав, суму боргу не сплатив.

27.07.2015р. Позивач звернувся до Відповідача з листом № 366 та приписом № 368, в якому повідомив про дострокове розірвання договору лізингу №024/13 ФЛЮОТС від 29.10.2013р., в зв'язку з несплатою лізингових платежів та наявністю заборгованості у розмірі 671299,39 грн. А також, просив підготувати предмет лізингу: гусеничний екскаватор DООSAN SOLAR 255 LC-V, заводський номер DHKHEMYOK80001568, та безспірно передати його до 05.08.2015р. за адресою: м. Бровари, вул. Щолківська, 37. Згідно копії конверта, датованого 28.07.2015р. Позивач направив за місцезнаходженням Відповідача вказаний вище лист. В зв'язку з закінченням встановленого строку зберігання лист був повернутий відправнику 31.08.2015р.

Позивач надав до матеріалів справи копії банківських виписок по рахунку на підтвердження часткової сплати лізингових платежів за договором № 024/13 ФЛЮОТС від 29.10.2013: виписка за період з 20.02.2014 по 20.02.2014 на суму 8168,49 грн.; виписка за період з 20.06.2014 по 20.06.2014 на суму 25000,00 грн.; виписка за період з 24.07.2014 по 24.07.2014 на суму 4742,31 грн. та 25227,69 грн. Загальна сума сплачених лізингових платежів складає 63138,49 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з ст.651 Цивільного кодексу України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

З встановлених судом обставин вбачається, що в жовтні 2013р. між Позивачем та Відповідачем укладено договір фінансового лізингу №024/13 ФЛ ЮО ТС, на виконання якого Позивач передав Відповідачу предмет лізингу, проте Відповідач в порушення умов договору не виконував зобов'язання зі сплати лізингових платежів. Згідно графіку нарахування та сплати лізингових платежів за договором №024/13 ФЛЮОТС від 29.10.2013, станом на час звернення Позивача з позовом до суду Відповідач мав сплатити лізингових платежів у сумі 649603,89 грн. До матеріалів справи надано докази сплати лізингових платежів у розмірі 63138,49 грн. Отже несплаченою являється сума у розмірі 586465,54 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду, що Позивач на підставі умов договору належним чином повідомив Відповідача про розірвання договору фінансового лізингу №024/13 ФЛЮОТС від 29.10.2013р. та про необхідність повернути предмет лізингу, проте Відповідач відповіді на вказаний вище лист не надав, суму боргу не сплатив, предмет лізингу не повернув.

Тому враховуючи факт розірвання договору лізингу, відсутність у Відповідача правових підстав для подальшого володіння предметом лізингу, неповернення Відповідачем добровільно предмету лізингу Позивачу, який його власником, місцевий суд обґрунтовано задовольнив позов та витребував предмет лізингу від Відповідача.

Апеляційний суд не приймає доводи Відповідача, що місцевий суд порушив процесуальні права Відповідача, оскільки розглянув справу та прийняв оскаржуване рішення за відсутності представників Відповідача.

Згідно з ст.77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст.69 цього кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такою обставиною, зокрема є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Відповідно до п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.11р. №18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст.64 та ст.87 Господарського процесуального кодексу України. За змістом зазначеної ст.64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою, і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ч.3 п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

З наведених норм та правоположень вбачається, що у разі нез'явлення у судове засідання представника сторони суд може відкласти розгляд справи у разі неможливості вирішення спору. Як вбачається з матеріалів справи, про прийняття до провадження позовної заяви Позивача та призначення її до розгляду на 21.11.2015р. Відповідач був повідомлений належним чином, проте Відповідач в судове засідання не з'явився. В подальшому, розгляд справи судом неодноразово відкладався, ухвали про відкладення були направлені Відповідачу, проте у наступні засідання Відповідач знов не з'являвся.

З врахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про правомірність розгляду справи судом першої інстанції за наявними матеріалами та за відсутності представника Відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Апеляційним судом не приймаються до уваги доводи Відповідача, що спірний об'єкт був переданий Позивачеві в квітні 2014р. за актом передачі-приймання, з наступних підстав.

Згідно ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст.101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Як вбачається під час розгляду справи місцевим судом Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, проте в жодне судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, жодних заперечень на позов та доказів на їх підтвердження місцевому суду не подав.

За вказаних обставин місцевий суд прийняв законне та обґрунтоване рішення за наявними в справі доказами. Докази, на які Відповідач посилається в апеляційному суді щодо повернення об'єкта лізингу в квітні 2014р., Відповідач подав тільки перед останнім судовим засіданням, при цьому жодним чином не обґрунтував неможливість їх подання місцевому суду.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд не може прийняти додаткові докази, подані Відповідачем 31.05.2016р., та відповідно не приймає до уваги вищевказані доводи Відповідача.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Делюкс-Білдинг» на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2016р. у справі №910/28366/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 20.01.2016р. у справі №910/28366/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 07.06.2016р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді В.В. Сулім

О.О. Хрипун