РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2016 р. Справа № 902/1598/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Гудак А.В.

суддів Розізнана І.В.

при секретарі судового засідання Вох В.С.

розглянувши апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду Вінницької області від 13.04.16 р.

у справі № 902/1598/14 за (суддя Грабик В.В. )

позивач ОСОБА_1 акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м.Київ

відповідач ОСОБА_2 підприємство Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго"

про стягнення 61922690,90 грн.

за участю представників сторін:

стягувач - ОСОБА_3 ( представник, довіреність у справі)

боржника - ОСОБА_4 ( представник, довіреність у справі) в режимі відеоконфернції

представник ДВС - не з"явився

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 13.04.2016 р.(суддя Грабик В.В.) скаргу комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" від 04.03.2016р. задоволено. Скасовано постанову про арешт коштів боржника від 22.01.2016р. ВП №49729006 Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень в частині накладення арешту на рахунок КП ВМР Вінницяміськтеплоенерго - код фінансової установи: 320478, назва фінансової установи: ОСОБА_1 акціонерне товариство акціонерний банк УКРГАЗБАНК, номер рахунку: 0 (код валюти 978 - євро).

Задовольняючи скаргу комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" від 04.03.2016р., місцевий господарський суд керувався положеннями ст. 121-2 ГПК України, ст.ст. 15-1,19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", ст.52, ч.2 ст. 65 ч.5 Закону України "Про виконавче провадження", п.9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 р. та прийшов до висновку, що відсутні правові підстави для звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточному рахунку із спеціальним режимом використання №20.978 (євро), відкритому на виконання ст. 26-1 Закону України "Про теплопостачання" КП ВМР Вінницяміськтеплоенерго в ПАТ АБ УКРГАЗБАНК, призначеному під реалізацію відповідного інвестиційного проекту у сфері теплопостачання за кредитним договором від 16.12.2013р.

Не погодившись з постановленою ухвалою, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, скаржник покликається на ст.ст. 1,124,129 Конституції України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" та наголошує, що рішення суду у справі № 902/1584/15, яке набрало законної сили, є обов"язковим до виконання та має бути виконане.

Зазначає, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває наказ № 902/1598/14, виданий 05.01.2015р. господарським судом Вінницької області про стягнення з КП Вінницяміськтеплоенерго на користь ПАТ НАК Нафтогаз України боргу в сумі 47 113 420,45 грн., пені в сумі 6 331 122,55 грн., 3% річних в сумі 2 001 883,96 грн., інфляційні втрати в сумі 6 301 706,44 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 73 080 грн.

25.12.2015р. Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу №902/1598/14,копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження. Даною постановою боржнику встановлено строк до 04.03.2016р. для самостійного виконання рішення суду. В наданий для самостійного виконання строк, рішення суду боржником не виконано. Також боржник не скористався своїм правом повідомити державного виконавця про обставини, що зумовлюють не накладення арешту на відповідний рахунок боржника, що передбачено статтею 12 Закону України Про виконавче провадження.

У зв'язку з тим, що по закінченню строку для самостійного виконання, вищевказане рішення суду боржником виконане не було, державний виконавець розпочав примусове виконання рішення . Одним із заходів примусового виконання рішень, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 32 цього Закону, є звернення стягнення на кошти та інше майно боржника.

22.01.2016р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з метою забезпечення реального стягнення боргу з боржника на підставі виконавчого документа, забезпечення гарантування прав стягувача у виконавчому провадженні на отримання присуджених судом коштів, стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, винесено постанову про арешт коштів боржника КП Вінницямісьтеплоенерго.

Згідно відомостей, наданих Державною податковою службою України за боржником обліковуються рахунки в фінансових установах.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Апелянт вказує, що згідно п.п. 4.1.9, 4.1.10 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року № 512/5 (далі -Інструкція), на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших фінансових установах, накладається арешт, про що виноситься постанова державного виконавця.

Наголошує, що згідно Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій Постановою Національного банку України від 21.01.2004р. № 22, арешт накладається на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, відкритих клієнтами в банках. Будь-яких обмежень відносно накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на спеціальних рахунках в банківських установах цією Інструкцією також на встановлено, а арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі.

Звертає увагу суду, що органи державної податкової служби при наданні інформації не зазначають призначення рахунків та коштів, що на них знаходяться, а тому накладаючи арешт, державний виконавець не володіє інформацією про спеціальне призначення цих рахунків.

Таким чином, відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, законами України (в тому числі Законом України Про виконавче провадження) та чинними нормативно-правовими актами.

З огляду на наведене, просить скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 13.04.2016р. та відмовити в задоволенні скарги комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго".

У судовому засіданні представник стягувача ПАТ «НАК Нафтогаз України « підтримав апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та вказав, що боржник не використовував рахунок, на який був накладений арешт, для розрахунків з населенням,а відтак у державного виконавця були підстави для накладення на нього арешту.

Просить задовольнити вимоги апеляційної скарги.

Представник Комунального підприємства Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго" вказав, що заперечує вимоги апеляційної скарги, оскільки відповідно до положень ст.52 ч.2, ст.65 ч.5 Закону України Про виконавче провадження відсутні правові підстави для звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточному рахунку із спеціальним режимом використання №20.978 (євро), відкритому на виконання ст. 26-1 Закону України "Про теплопостачання" КП ВМР Вінницяміськтеплоенерго в ПАТ АБ УКРГАЗБАНК, призначеному під реалізацію відповідного інвестиційного проекту у сфері теплопостачання за кредитним договором від 16.12.2013р.

Вважає, що ухвала суду від 13.04.2016 р. у вказаній справі прийнята у повній відповідності до норм чинного законодавства України, а доводи скаржника є не обґрунтованими.

Представник апелянта в судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи попереджався належним чином та заздалегідь ( а.с. 131, 135).

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки представник апелянта належним чином повідомлявся про час та місце апеляційного перегляду справи, враховуючи обмеженість строків вирішення спору, його явка обов'язковою не визнавалась, судова колегія не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та визнала за можливе розглянути справу у його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст. 102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення боржника та стягувача,вивчивши матеріали апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженої ухвали, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

16.12.2013р. між Північною екологічною фінансовою корпорацією (кредитор) та КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" (позичальник) було укладено кредитний договір. Договором передбачено наступне: позичальник має намір здійснити інвестиційний проект "Реконструкція системи тепло забезпечення мікрорайону по вул. Київській-Талаліхіна від котельні по вул. П.Комуни, 18, м. Вінниця ", який, як очікується призведе, зокрема: До виведення з експлуатації котельні по вул. Київська, 82 та підключення споживачів до більш ефективного джерела теплопостачання, реконструкція теплових мереж з влаштуванням індивідуальних теплових пунктів, що в свою чергу призведе до покращення енергоефективності та зменшення викидів СО2 та NO2 як описано більш докладно у додатку 1 (далі - проект) (Е); кредитор надає позичальнику кредит у розмірі до 400 000 євро (чотириста тисяч євро) (далі - кредит) в порядку й на умовах, встановлених в цьому кредитному договорі (п.1.1.); позичальник використовує наступний банківський рахунок для прийому й здійснення платежів за кредитним договором (далі "рахунок позичальника "): банківські рахунки (євро): для отримання траншів:004, банк отримувач: ПАТ "ОСОБА_5 Русь", Головний офіс, Київ, Україна, SWIFT: KVSKUAUK, МФО:319092, реєстраційний номер банку: , номер , адреса банку: Україна, 04071, м. Київ, вул. Хорива, 11-А. Отримувач: ОСОБА_2 підприємство Вінницької міської ради Вінницяміськтеплоенерго , адреса: Україна, 21100, м. Вінниця, вул. 600-річчя, буд. 13(п.3.3.); позичальник повертає кредит 12 однаковими внесками, кожен з яких підлягає виплаті й має бути сплачений 15 лютого і 15 вересня кожного року, відповідно, (далі дата повернення), починаючи з 15 вересня 2015 року, до 15 лютого 2021 року (далі остання дата повернення), до якої дата кредиту й нараховані проценти по кредиту мають бути повністю сплачені позичальником (п.4.1.); зобовязання позичальника сплатити кредитору будь-яку суму, які періодично виникають за кредитним договором, у тому числі зобовязання позичальника повністю й остаточно повернути основну суму кредиту, сплачувати проценти, винагороди, платежі й інші витрати кредитора за кредитним договором, забезпечуються місцевою гарантією Вінницької міської ради не пізніше першої виплати у формі, прийнятій для кредитора (Розділ 6) (а.с.8-16).

13.07.2015р. ОСОБА_2 підприємство Вінницької міської ради Вінницяміськтеплоенерго уклало договір з ПАТ "Укргазбанк" № 51/15-РКО на відкриття поточних рахунків, зокрема № 0.840 в доларах США та №0.978 в Євро ( а.с.22-30).

В подальшому, 28.08.2015 р. був укладений додатковий договір № 2, яким було внесені зміни договору від 16.12.2013 р. в частині банківського рахунку позичальника, який буде використовуватись за кредитним договором, а саме 0. 978 ( а.с.17-21,82-85).

Зміни до кредитного договору 16.12.2013р., внесені додатковим договором №2 від 28.08.2015р., зареєстровані Головним управлінням НБУ по м. Києву і Київській області, що підтверджується відповідним листом з додатками (а.с.31-37).

Як вбачається з обставин скарги , рішенням господарського суду Вінницької області від 17.12.2014 року частково задоволено позов публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та стягнуто з комунального підприємства "Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго борг в сумі 47 113 420,45грн., пеню в сумі 6 331 122,55грн., 3% річних в сумі 2 001 883,96грн., інфляційні втрати в сумі 6 301 706,44 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 73 080 грн.

Рішення набрало законної сили на підставі постанови Вищого господарського суду України від 21.07.2015 року.

На виконання рішення у справі №902/1598/14 господарським судом Вінницької області 05.01.2015 року видано відповідний наказ,а 25 грудня 2015р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надання строку для добровільного виконанн рішення суду .

В свою чергу, 22.01.2016р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на підставі наказу господарського суду Вінницької області №902/1598/14 від 05.01.2015р. винесено постанову, якою накладено арешт на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах в: ПАТ Промінвестбанк, МФО 300012; АБ УКРГАЗБАНК, МФО 320478; філія Вінницьке обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 302076 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належить боржнику: КП ВМР Вінницяміськтеплоенерго вул. 600-річчя, буд.13, м. Вінниця, в межах суми 16 178 572,25 грн. (а.с.79-80).

Не погодившись з вищевказаною постановою, 04.03.2016 р. КП "Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго звернулось до господарського суду Вінницької області з скаргою про скасування постанови про арешт коштів боржника від 22.01.2016р. ВП №49729006 Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень в частині накладення арешту на рахунок КП ВМР Вінницяміськтеплоенерго - код фінансової установи: 320478, назва фінансової установи: ОСОБА_1 акціонерне товариство акціонерний банк УКРГАЗБАНК, номер рахунку: 0 (код валюти 978 -євро).

Аналізуючи зазначені обставини справи, колегія суддів вважає за необхідне вказати таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно ст. 124 Конституції України, судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 ст. 116 ГПК України передбачено, що виконання рішення господарського суду проводиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Як вже зазначалось, рішенням господарського суду Вінницької області від 17.12.2014 року частково задоволено позов публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та стягнуто з комунального підприємства "Вінницької міської ради "Вінницяміськтеплоенерго борг в сумі 47 113 420,45грн., пеню в сумі 6 331 122,55грн., 3% річних в сумі 2 001 883,96грн., інфляційні втрати в сумі 6 301 706,44 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 73 080 грн.

Рішення набрало законної сили на підставі постанови Вищого господарського суду України від 21.07.2015 року.

На виконання рішення у справі №902/1598/14 господарським судом Вінницької області 05.01.2015 року видано відповідний наказ, а 25 грудня 2015р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк для добровільного виконання рішення суду.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (в редакції, чинній станом на момент оспорюваної дії).

Згідно з ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Матеріалами справи підтверджується, що постановою від 22.01.2016р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6 на підставі наказу господарського суду Вінницької області №902/1598/14 від 05.01.2015р. винесено постанову якою накладено арешт на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах в: ПАТ Промінвестбанк, МФО 300012; АБ УКРГАЗБАНК, МФО 320478; філія Вінницьке обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 302076 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належить боржнику: КП ВМР Вінницяміськтеплоенерго вул. 600-річчя, буд.13, м. Вінниця, в межах суми 16 178 572,25 грн.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог частини 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

06.06.2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" від 14.05.2015 року № 423-VIII , яким серед іншого були внесені зміни до ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" (частину 2 доповнено абзацом 2).

Згідно абз. 2 ч.2 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону України від 14.05.2015 року № 423-VIII) забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки".

Згідно статті 1 Закону України "Про теплопостачання", поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу - рахунки теплопостачальної організації, відкриті в уповноваженому банку і призначені для зарахування коштів, що вносяться споживачами теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково використовується природний газ, що постачається гарантованим постачальником.

Статтею 26-1 Закону України "Про теплопостачання" регулює інвестиційну діяльність у сфері теплопостачання.

Відповідно до ч. 3-7 ст. 26-1 Закону України "Про теплопостачання" суб'єкти господарювання у сфері теплопостачання для проведення в установленому законодавством порядку розрахунків за інвестиційними програмами відкривають спеціальні рахунки. Порядок зарахування коштів на спеціальний рахунок, використання зазначених коштів і здійснення контролю за їх витрачанням встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Суб'єкти господарювання у сфері теплопостачання - власники спеціальних рахунків зобов'язані використовувати кошти, що перебувають на таких рахунках, виключно для виконання інвестиційних програм. Використання зазначених коштів у будь-яких інших цілях забороняється. Порядок контролю за реалізацією інвестиційних програм у сфері теплопостачання, а також граничний рівень вартості інвестицій, які можуть залучатися за інвестиційними програмами, що включаються при розрахунку економічно обґрунтованих витрат, та граничний термін дії інвестиційних програм до моменту повного погашення зобов'язань за ними встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Як зазначалось вище, 16.12.2013р. між Північною екологічною фінансовою корпорацією (НЕФКО) та ОСОБА_2 підприємством Вінницької міської ради укладений кредитний договір по фінансуванню інвестицій в екологічно безпечні енергоефективні демонстраційні проекти. Відповідно до даного договору позичальник має намір здійснити інвестиційний проект "Реконструкція системи тепло забезпечення мікрорайону по вул. Київській-Талаліхіна від котельні по вул. П.Комуни, 18, м. Вінниця ", який, як очікується призведе, зокрема: До виведення з експлуатації котельні по вул. Київська, 82 та підключення споживачів до більш ефективного джерела теплопостачання, реконструкція теплових мереж з влаштуванням індивідуальних теплових пунктів, що в свою чергу призведе до покращення енергоефективності та зменшення викидів СО2 та NO2 як описано більш докладно у додатку 1 (далі - проект) (Е

13.07.2015р. на підставі договору банківського рахунку, укладеного між ОСОБА_1 акціонерним товариством акціонерного банку Укргазбанк та КП ВМР Вінницяміськтеплоенерго, останньому відкрито поточний рахунок №0 в гривні, євро та швейцарських франках.

Додатковим договором №2 від 28.08.2015р. внесено зміни до кредитного договору від 16.12.2013р. в частині банківського рахунку позичальника, який буде використовуватись за кредитним договором, а саме 0.(код валюти 978 євро)

Таким чином, колегія судді констатує, що рахунок №0 в євро , відкритий у Публічному акціонерному товаристві акціонерний банк Укргазбанк на виконання кредитного договору по фінансуванню інвестицій в екологічно безпечні енергоефективні демонстраційні проекти, є рахунком з спеціальним режимом використання.

Вищенаведеними приписами законодавства передбачено, що починаючи з 06.06.2015 року (з дня набрання чинності Закону про внесення змін в Закон від 14.05.2015 року № 423-VIII) заборонено звертати стягнення та накладати арешт на рахунки зі спеціальним режимом використання.

Крім того, особливості звернення стягнення на майно боржника - юридичної особи визначені в главі 5 цього Закону. За приписами частин 3, 4 ст. 65 Закону державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки і вклади державний виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших органах державної влади, підприємствах, установах та організаціях, які зобов'язані надати йому інформацію у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача. Державний виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться на його рахунках, а також на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи.

Частиною 5 цієї статті унормовано, що не підлягають стягненню в порядку, встановленому цим Законом, кошти: що перебувають на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки"; що знаходяться на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 191 та 261 Закону України "Про теплопостачання" та статті 151 Закону України "Про електроенергетику".

Частиною 2 ст.60 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції Закону України від 14.05.2015 року № 423-VIII) визначено обов'язок державного виконавця зняти арешт з рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно з цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст.59 Закону України "Про банки і банківську діяльність" арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця або за рішенням суду.

Таким чином, державний виконавець в силу приписів законодавства, отримавши повідомлення з документальним підтвердження того, що кошти, на які накладено арешт знаходяться на рахунках зі спеціальним режимом використанням, зобов'язаний винести постанову про зняття арешту з таких рахунків боржника.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне відзначити, що суд першої інстанції правомірно задовольнив скаргу КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" , оскільки арешт коштів, що містяться на зазначеному рахунку, який відкритий ПАТ АБ "Укргазбанк" порушує права та охоронювані законом інтереси скаржника щодо цільового використання грошових коштів та суперечить приписам названого вище законодавства.

З огляду на зазначене, вимога КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго" про скасування постанови про арешт коштів боржника від 22.01.2016р. ВП № 49729006 Департаменту державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень в частині накладення арешту на рахунок КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго"- код фінансової установи : 320478, назва фінансової установи : ОСОБА_1 акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" номер рахунку : 0 ( код валюти 978-євро) є законною та правомірно задоволена судом першої інстанції.

Інші доводи вкладені в апеляційній скарзі не спростовують вірних висновків викладених в оскаржуваній ухвалі.

В силу ст.ст. 33, 38, 43,47 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, оцінивши подані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен прийняти рішення за результатами обговорення усіх цих обставин.

Апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи та вірно застосовані норми процесуального і матеріального права, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни ухвали господарського суду Вінницької області від 13 квітня 2016 року у справі № 902/1598/14.

Крім того, колегія суддів зауважує, що згідно ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 28.04.2016 р. скаржнику відстрочено сплату судового збору до винесення судового рішення ( а.с. 98-99).

Разом з тим, вимоги суду скаржником не виконані, а тому колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Судові витрати апеляційний господарський суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст. 44,49 ГПК України.

Згідно п.3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7( з відповідними змінами і доповненнями), якщо строк (строки), на який (які) судом було відстрочено або розстрочено сплату судового збору, закінчився, а таку сплату не здійснено, господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи може своєю ухвалою продовжити цей строк (але не довше ніж до прийняття судового рішення по суті справи), або звільнити сторону від сплати судового збору, або стягнути несплачену суму судового збору у прийнятті судового рішення.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ( 01001, м. Київ, вул. Городецького, буд.13) на користь державного бюджету України 1339,80 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 49,49,99,101,103,105,106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Вінницької області від 13.04.2016 р. у справі № 902/1598/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Розізнана І.В.