РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016Справа №910/5391/16
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно - транспортна мережева компанія»

про стягнення заборгованості у розмірі 18 261 грн. 60 коп.

Представники:

від Позивача: Лялюк Л.В. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Панасенко О.А. (представник за Довіреністю)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно - транспортна мережева компанія» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 18 261 грн. 60 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 01.11.2012 року між Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (Підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційно - транспортна мережева компанія» (Сервітуарій) було укладено Договір про встановлення сервітуту №11-С-327, предметом якого є обмежене право користування Сервітуарієм житловими та нежитловими будівлями комунальної власності для розміщення Сервітуарієм своїх телекомунікаційних мереж, що знаходяться за адресами, зазначеними в Додатку №1 до цього Договору. Як зазначає Позивач, Відповідач всупереч умовам Договору неналежним чином виконує свої зобов'язання по перерахуванню плати за використання об'єкту розміщення за період серпень 2015 року - лютий 2016 року у розмірі 18 261 грн. 60 коп. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» в розмірі 18 261 грн. 60 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.03.2016 року порушено провадження у справі № 910/5391/16, судове засідання призначено на 06.04.2016 року.

06.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 28.03.2016 року.

06.04.2016 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 28.03.2016 року не виконав.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача:

- надати докази на підтвердження виставлення рахунків на оплату Товариству з обмеженою відповідальністю "Інформаційно - транспортна мережева компанія" відповідно до п. 3.3 Договору в редакції додаткової угоди №1 від 31.12.2014 року;

- докази на підтвердження здійснення часткової оплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Інформаційно - транспортна мережева компанія".

2) Відповідача надати докази на підтвердження сплати заборгованості у розмірі 18 320,40 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.04.2016 року відкладено розгляд справи на 20.04.2016 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

18.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду та заява про зміну предмета позову, в якій просить Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно - транспортна мережева компанія" на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" 18 253,20 грн. заборгованості за Договором про встановлення сервітуту №ТМ-11-С/327 від 01.11.2012 року та судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

19.04.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

20.04.2016 року в судове засідання з'явився представник позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимоги ухвали суду не виконав.

Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи, а щодо заяви Позивача про зміну предмета позову, Суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно з п. 3.12 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає заяву Позивача до розгляду.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Відповідача:

- надати докази на підтвердження сплати заборгованості у розмірі 18 253,20 грн.;

- скласти Акт звірки взаємних розрахунків за Договором про встановлення сервітуту №ТМ-11-С/327 від 01.11.2012 року за спірний період.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2016 року відкладено розгляд справи на 11.05.2016 року, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

11.05.2016 року в судове засідання з'явились представники сторін. В судовому засіданні представник позивача надав додаткові письмові пояснення, а представник відповідача подав відзив на позовну заяву. Крім того, представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання сторонам можливості врегулювати спір мирним шляхом.

Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно - транспортна мережева компанія".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.05.2016 року відкладено розгляд справи на 25.05.2016 року, у зв'язку з витребуванням додаткових доказів по справі.

11.05.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли додаткові пояснення по справі.

24.05.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить Суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційно - транспортна мережева компанія" на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" 4 734 грн. 00 коп. заборгованості за Договором про встановлення сервітуту №ТМ-11-С/327 від 01.11.2012 року та судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

25.05.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи акту звірки.

25.05.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли доповнення до відзиву, якими просив частково задовольнити позовні вимоги на суму 4 734 грн. 00 коп.

В судовому засіданні 25 травня 2016 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи, викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник Відповідача визнав заборгованість у розмірі 4 734 грн. 00 коп.

Суд, розглянувши заяву Позивача про зменшення розміру позовних вимог від 24.052016 року, зазначає.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору, у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає заяву Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» від 24.05.2016 року до розгляду.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 25 травня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.11.2012 року між Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (Підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційно - транспортна мережева компанія» (Сервітуарій) було укладено Договір про встановлення сервітуту №11-С-327, предметом якого є обмежене право користування Сервітуарієм житловими та нежитловими будівлями комунальної власності для розміщення Сервітуарієм своїх телекомунікаційних мереж, що знаходяться за адресами, зазначеними в Додатку №1 до цього Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору об'єкти розміщення використовуються виключно для розміщення комплексу технічних засобів телекомунікацій, призначених для маршрутизації, комутації, передавання та або приймання знаків, сигналів, письмовою тексту, зображень та звуків або повідомлень будь-якого роду по проводових, оптичних чи інших електромагнітних системах, крім радіотехнічних, між кінцевим обладнанням у визначеному сторонами місці.

Згідно з п. 2.1 Договору Сервітуарій зобов'язується вносити Підприємству, відповідно до умов Договору плату за використання Об'єктів розміщення та інші платежі, визначені Договором.

У п.2.2 Договору визначено, що загальний розмір плати за даним Договором встановлюється в сумі, яка визначена в додатках до цього Договору, що є невід'ємною його частиною.

Загальна плата за Договором становить 2 625 грн. 60 коп., в тому числі 20% ПДВ в розмірі 437, 60 грн. за один календарний місяць, яка сплачується до 15 числа місяця за поточний місяць на повний обсяг обумовлених Договорам платежів (п. 2.3 Договору).

Даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з 01.01.2013 року і діє до 31.01.2013 року. (п.8.1 Договору)

Положеннями п. 8.2 Договору визначено, що він вважається пролонгованим зі строком дії до 31.12.2014 року у випадку підтвердження Сервітуарієм виконання ним п. 3.1.5 Договору до моменту закінчення строку дії Договору 31.01.2013 р.

Додатком №1 до Договору про встановлення сервітуту №11-С-327 від 01.11.2012 року Сторони визначили адресний перелік розміщення телекомунікаційних мереж.

Додатковою угодою №1 від 31.12.2014 року до Договору про встановлення сервітуту №11-С-327 від 01.11.2012 року Сторони виклали п.3.3 в новій редакції: «щомісячний розмір плати за даним Договором сплачується у якості передоплати та визначається на підставі рахунку, який виставляється Підприємством Сервітуарію не пізніше 28 числа кожного місяця. На момент підписання даного Договору щомісячна плата становить 2 617 грн. 20 коп.», у п.п.9.1, 9.2 Договору передбачили, що даний Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і скріплення печатками Сторін і діє до 31.12.2015 року. У разі, якщо одна із сторін не повідомить іншу за один календарний місяць до закінчення терміну дії Договору, він вважається пролонгованим на 1 календарний рік на тих же умовах.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про встановлення сервітуту №11-С-327 від 01.11.2012 року Позивачем були виставлені Відповідачу рахунки на оплату за період січень 2015 р. - березень 2016 р., що підтверджується реєстрами поштової відправки простих листів, списками згрупованих поштових відправлень листів, а Відповідачем в свою чергу були частково сплачені вказані рахунки.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач всупереч умовам Договору неналежним чином виконує свої зобов'язання по перерахуванню плати за використання об'єкту розміщення за період травень 2015 року - березень 2016 року у розмірі 4 734 грн. 00 коп. з урахуванням Заяви про зменшення розміру позовних вимог від 24.05.2016 року, яка прийнята Судом до розгляду. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього утворилась заборгованість перед Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» в розмірі 4 734 грн. 00 коп.

14.09.2015 року Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію №155/1/11-5758 з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 15 686 грн. 40 коп., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 16.09.2015 р. уповноваженій особі підприємства Відповідача, проте залишена без відповіді і виконання.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про встановлення сервітуту №11-С-327 від 01.11.2012 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 401 Цивільного кодексу України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про встановлення сервітуту №11-С-327 від 01.11.2012 року Позивачем були виставлені Відповідачу рахунки на оплату за період січень 2015 р. - березень 2016 р., що підтверджується реєстрами поштової відправки простих листів, списками згрупованих поштових відправлень листів, а Відповідачем в свою чергу були частково сплачені вказані рахунки.

Таким чином, заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно - транспортна мережева компанія» перед Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» за Договором про встановлення сервітуту №11-С-327 від 01.11.2012 року становить 4 734 грн. 00 коп.

Суд зазначає, що факт наявності заборгованості Відповідача по платі за використання об'єкту розміщення за період травень 2015 року - березень 2016 року в розмірі 4 734 грн. 00 коп. за Договором про встановлення сервітуту №11-С-327 від 01.11.2012 року підтверджується матеріалами справи, а саме: розрахунком заборгованості станом на 24.05.2016 року.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Комунальному підприємству «Київжитлоспецексплуатація» в розмірі 4 734 грн. 00 коп.

Також, як вбачається з матеріалів справи, 14.09.2015 року Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію №155/1/11-5758 з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 15 686 грн. 40 коп., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення 16.09.2015 р. уповноваженій особі підприємства Відповідача, проте залишена без відповіді і виконання.

Відповідно до статті 7 Господарського процесуального кодексу України претензія розглядається в місячний строк, який обчислюється з дня одержання претензії. При розгляді претензії підприємства та організації в разі необхідності повинні звірити розрахунки, провести судову експертизу або вчинити інші дії для забезпечення досудового врегулювання спору. Підприємства та організації, що одержали претензію, зобов'язані задовольнити обґрунтовані вимоги заявника.

Згідно зі статтею 8 Господарського процесуального кодексу України про результати розгляду претензії заявник повідомляється у письмовій формі.

Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. (стаття 1 Господарського процесуального кодексу України)

Проте, матеріали справи не містять жодних належних доказів розгляду Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційно - транспортна мережева компанія» претензії Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» про сплату заборгованості за договором.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату за використання об'єкту розміщення в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 4 734 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно - транспортна мережева компанія» на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 4 734 грн. 00 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інформаційно - транспортна мережева компанія» (03069, м.Київ, ВУЛИЦЯ ГАЙОВА, будинок 14, Ідентифікаційний код юридичної особи 38077546) на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (01034, м.Київ, ВУЛИЦЯ ВОЛОДИМИРСЬКА, будинок 51-А, Ідентифікаційний код юридичної особи 03366500) заборгованість у розмірі 4 734 (чотири тисячі сімсот тридцять чотири) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 27 травня 2016 року.

Суддя О.В. Чинчин