ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2016р. Справа№ 914/796/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Галамай О.З. при секретарі судового засідання Прокопів І.І. розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю БІНП ЛТД, м. Львів

до відповідача ОСОБА_1 міської ради, м. Львів

про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі про поновлення його на новий строк

В судове засідання зявились:

від позивача: ОСОБА_2 представник, довіреність № б/н від 07.03.2016р.

від відповідача: не зявився.

Учасникам судового засідання роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами в порядку ст. 81-1 ГПК України не здійснювалася через відсутність відповідного клопотання.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІНП ЛТД» до відповідача ОСОБА_1 міської ради про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі про поновлення його на новий строк та визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах Договір оренди землі від 20.07.2011 р.

Ухвалою суду від 23.03.2016р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 07.04.2016р. В судовому засіданні 07.04.2016 р. було оголошено перерву до 28.04.2016 р.

Ухвалою суду від 28.04.2016 р. розгляд справи відкладено на 18.05.2016 р. з підстав, викладених в ухвалі. В судовому засіданні 18.05.2016 р. оголошено перерву до 23.05.2016 р.

Представник позивача в судовому засіданні 23.05.2016 р. підтримав позовні вимоги повністю з підстав, викладених в позовній заяві, письмових поясненнях (вх.№ 18440/16 від 27.04.2016 р.) та наданих в судовому засіданні поясненнях.

Відповідач явки уповноваженого представника в судове засідання 23.05.2016 р. не забезпечив. Через канцелярію суду подав клопотання (вх. № 21671/16 від 23.05.2016 р.), в якому просить суд відкласти розгляд справи у звязку з тим, що представник ОСОБА_1 міської ради у даній справі перебуває на лікарняному. Також через канцелярію суду подав клопотання про продовження строку розгляду справи (вх. № 2767/16 від 23.05.2016 р.) в порядку ст. 69 ГПК України.

Позивач щодо клопотань відповідача про продовження строку та відкладення розгляду справи заперечив, оскільки вважає, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами. Зокрема, представник позивача зазначив, що клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи не містить обґрунтувань про наявність підстав згідно ст.69 ГПК України для продовження строку. Також зазначив, що до клопотання про відкладення розгляду справи не долучено доказів перебування представника на лікарняному та наголосив, що відповідач має штат юристів, які можуть представляти відповідача у даному процесі.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та розглянувши подані відповідачем клопотання про продовження строку розгляду справи (вх. № 2767/16 від 23.05.2016 р.) та клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 21671/16 від 23.05.2016 р.), прийшов до висновку, що в їх задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

В п.3.8. Постанови від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що продовження передбачених частинами першою і другою статті 69 ГПК строків вирішення спору можливе лише у виняткових випадках за клопотанням сторони і не більше як на п'ятнадцять днів (частина третя цієї статті ГПК); якщо таке продовження здійснюється два і більше разів, сукупна його тривалість також не може перевищувати п'ятнадцяти днів.

Чи є той чи інший випадок винятковим, вирішує суд з урахуванням конкретних обставин даної справи, в тому числі її складності, кількості учасників судового процесу, значного обсягу доказів, які підлягають збиранню та оцінці, тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, подане відповідачем клопотання про продовження строку розгляду справи жодним чином не обґрунтоване, в даному клопотанні не зазначено ні винятковості обставин, ні особливостей розгляду вказаного спору, в звязку з якими виникла необхідність продовження строку розгляду даної справи.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Таким чином, на думку суду, наведене є підставою для відхилення клопотання про продовження строку розгляду спору.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається із матеріалів справи, представник відповідача був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що свідчить підпис на відповідному бланку про оголошення перерви в судовому засіданні (а.с.152 Т.І). Тому відповідач, як учасник судового процесу, не був позбавлений права та можливості (в матеріалах справи відсутні докази протилежного) забезпечити, за необхідності та якщо вважав за потрібне, участь у судовому засіданні свого іншого представника згідно ч.ч.1-5 ст. 28 ГПК України.

Як зазначив Пленум ВГС України в п. 3.9.2. Постанови від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34 ГПК).

Крім того, відповідач не був позбавлений права та можливості скористатися своїм правом подавати будь-які пояснення та докази заздалегідь до судового засідання. Як свідчать матеріали справи, відповідачем подано відзив (вх. № 20798/16 від 17.05.2016 р.) з відповідними додатками (доказами) в обґрунтування викладеного в ньому.

Отже, оскільки відповідач як юридична особа, не позбавлений права та можливості уповноважити на представництво і захист його інтересів в суді іншого представника або адвоката, однак явки представника не забезпечив, суд не вбачає підстав для задоволення даного клопотання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що справа може бути розглянута за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

В судовому засіданні 23.05.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

20.07.2011 р. між ОСОБА_1 міською радою (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІНП ЛТД» (Орендар) було укладено Договір оренди землі (далі Договір), за яким в строкове платне користування на умовах оренди останньому передається земельна ділянка загальною площею 0,0183 га (кадастровий номер :03:001:0018), яка знаходиться у м. Львові на вул. Шпитальній, 2 для обслуговування павільйону.

За умовами цього договору (п. 1) земельна ділянка надається в оренду на підставі ухвали ОСОБА_1 міської ради № 3992 від 30.09.2010 р. «Про продовження ТзОВ «БІНП ЛТД» терміну оренди земельної ділянки на вул. Шпитальній, 2».

Відповідно до п. 8 Договору сторони обумовили, що Договір укладено на 5 років до 30 вересня 2015 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

15.05.2015 р. Орендар (ТзОВ «БІНП ЛТД») надіслав Орендодавцю лист-повідомлення № 70 про намір продовжити дію Договору оренди землі від 20.07.2011 р. у відповідності п. 8 Договору.

Згідно листа Постійної комісії землекористування ОСОБА_1 міської ради № 01-1355 від 10.06.2015 р. за наслідками звернення вирішено підготувати проект ухвали.

ТзОВ «БІНП ЛТД» продовжує користуватися земельною ділянкою загальною площею 0,0183 га (кадастровий номер :03:001:0018), яка знаходиться у м. Львові на вул. Шпитальній, 2 та вносити орендну плату за користування даною земельною ділянкою, що підтверджується платіжними дорученнями № 273 від 16.10.2015 р., № 309 від 24.11.2015 р., № 346 від 22.12.2015 р., № 16 від 26.01.2016 р., № 48 від 22.02.2016 р. (належно завірені копії містяться в матеріалах справи).

На думку позивача, оскільки ОСОБА_1 міською радою не було прийнято рішення про відмову в продовженні строку оренди земельної ділянки ТзОВ «БІНП ЛТД» та товариство продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, тому з урахуванням ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", Договір оренди земельної ділянки від 20.07.2011 р. вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені Договором.

Враховуючи відсутність заперечень щодо продовження терміну дії Договору позивач надіслав Орендодавцю (ОСОБА_1 міській раді) заяву № 04 від 15.03.2016 р. з проханням підписати додаткову угоду до Договору оренди землі від 20.07.2011 р. про поновлення строку дії Договору, та відповідний проект ОСОБА_3 угоди.

Сторонами спору відповідну додаткову угоду про продовження строку дії Договору оренди землі у формі єдиного документа не укладено, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить, відповідно до ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", вважати укладеною ОСОБА_3 угоду до Договору оренди земельної ділянки від 20.07.2011 р., який зареєстрований у ОСОБА_4 Держкомзему у м. Львів, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 22.07.2011 р. за № 00332, та про що вчинено запис у книзі реєстрації Договорів оренди землі за № Г-1038 та визнати поновленим на той самий строк і на тих самих умовах Договір оренди землі від 20.07.2011 р.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, строк дії договору оренди (ст.15 Закону України "Про оренду землі").

Порядок поновлення договору оренди землі визначено статтею 33 Закону України "Про оренду землі".

Вирішуючи даний спір, господарський суд застосовує редакцію вказаної статті, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

За змістом статті 33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, надалі Закон) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (частина 1). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (частина 2). До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частина 3). При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина 4). Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина 5). У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності) (частина 6). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу (частина 7). ОСОБА_3 угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку (частина 8). Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржена в суді (частина 9). У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (частина 10).

Як вбачається із матеріалів справи, 20.07.2011 р. між ОСОБА_1 міською радою (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІНП ЛТД» (Орендар) було укладено Договір оренди землі (далі Договір), за яким в строкове платне користування на умовах оренди останньому передається земельна ділянка загальною площею 0,0183 га (кадастровий номер :03:001:0018), яка знаходиться у м. Львові на вул. Шпитальній, 2 для обслуговування павільйону, за умовами якого (п. 1 Договору) земельна ділянка надається в оренду на підставі ухвали ОСОБА_1 міської ради № 3992 від 30.09.2010 р. «Про продовження ТзОВ «БІНП ЛТД» терміну оренди земельної ділянки на вул. Шпитальній, 2».

У пункті 8 Договору сторони обумовили, що Договір укладено на 5 років до 30 вересня 2015 року. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

15.05.2015 р. Орендар (ТзОВ «БІНП ЛТД») відповідно до п. 8 Договору надіслав Орендодавцю лист-повідомлення № 70 про намір продовжити дію Договору оренди землі від 20.07.2011 р. у відповідності п. 8 Договору.

Згідно листа Постійної комісії землекористування ОСОБА_1 міської ради № 01-1355 від 10.06.2015 р. за наслідками звернення вирішено підготувати проект ухвали.

Матеріали справи свідчать, що після закінчення строку дії договору, тобто після 30.09.2015р. позивач продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою загальною площею 0,0183 га (кадастровий номер :03:001:0018), яка знаходиться у м. Львові на вул. Шпитальній, 2, та вносити орендну плату за користування даною земельною ділянкою, що підтверджується платіжними дорученнями № 273 від 16.10.2015 р., № 309 від 24.11.2015 р., № 346 від 22.12.2015 р., № 16 від 26.01.2016 р., № 48 від 22.02.2016 р. (належно завірені копії містяться в матеріалах справи). При цьому відповідач протягом одного місяця після закінчення строку договору не направив позивачу листа - повідомлення про заперечення чи відмову у його поновленні.

Із положень статті 33 Закону вбачається, що законодавчо відокремлено право на укладення договору оренди на новий строк шляхом укладення додаткової угоди, яке має бути реалізовано до спливу строку договору оренди землі, що закріплено у частинах 1-5 цієї норми, від права вважати продовженим договір оренди землі у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди землі за відсутності протягом одного місяця після спливу терміну дії договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні цього договору оренди, визначене у інших частинах цієї статті.

Відповідні положення у вказаних частинах зазначеної статті дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але у першому випадку це право повинно бути реалізовано до спливу договору оренди, а у другому - воно може настати за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного терміну після закінчення строку дії договору оренди землі.

Із матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник у зв'язку із реалізацією позивачем права на укладення договору оренди землі на новий строк шляхом укладення додаткової угоди у зв'язку із поновленням договору оренди на той же строк та на них самих умовах відповідно до частини 6 статті 33 Закону.

Суд вважає за доцільне зазначити, що правова позиція щодо об'єднання у ст.33 Закону України «Про оренду землі» двох випадків пролонгації договору оренди, висловлена у постановах Верховного Суду України від 25.02.2015 у справах №№6-219цс14, 6-10цс15, від 18.03.2015 у справах №№6-3цс15, 6-4цс15, від 15.04.2015 у справі №6-55цс15.

Для поновлення договору оренди землі на підставі частини 6 статті 33 Закону необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою, орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Як стверджує позивач, свідчать матеріали справи та не заперечується відповідачем, ТзОВ «БІНП ЛТД» на даний час використовує земельну ділянку загальною площею 0,0183 га (кадастровий номер :03:001:0018), яка знаходиться у м. Львові на вул.Шпитальній, 2. Така земельна ділянка використовується за цільовим призначенням, що, зокрема, вбачається з рішення Господарського суду Львівської області від 30.03.2016 р. у справі №914/21/14 за позовом Заступника прокурора м. Львова в інтересах держави до ОСОБА_1 міської ради та до ТзОВ «БІНП ЛТД» про визнання незаконною та скасування ухвали ОСОБА_1 міської ради, визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та зобовязання звільнити та повернути земельну ділянку. Вказане рішення, яким у задоволенні позову відмовлено повністю, набрало законної сили.

За приписами ст. 35 ГПК України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Заборгованість по орендній платі відсутня, що підтверджується платіжними дорученнями № 273 від 16.10.2015 р., № 309 від 24.11.2015 р., № 346 від 22.12.2015 р., № 16 від 26.01.2016 р., № 48 від 22.02.2016 р., а також довідкою ДПІ у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 24.02.2015 р. № -00-38 про відсутність заборгованості (належно завірені копії платіжних доручень та Довідки містяться в матеріалах справи).

Таким чином, позивач продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою та належно виконує свої обовязки за договором, зокрема, сплачує орендну плату.

При цьому, позивач завчасно звернувся до відповідного органу із листом-повідомленням від 15.05.2015 р. про поновлення договору оренди землі. Такі дії позивача відповідають вимогам частини 2 статті 33 Закону.

В матеріалах справи відсутні докази надіслання ОСОБА_1 міською радою, як Орендодавцем, позивачу письмових повідомлень про відмову у поновленні Договору оренди землі від 20.07.2011 р.

Частинами 6-7 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» - у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється, зокрема, із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Враховуючи положення вказаної статті та відсутність листа-повідомлення відповідача з запереченнями щодо продовження терміну дії Договору, позивач надіслав Орендодавцю (ОСОБА_1 міській раді) заяву № 04 від 15.03.2016 р. з проханням підписати додаткову угоду до Договору оренди землі від 20.07.2011 р. про поновлення строку дії Договору, з відповідним проектом ОСОБА_3 угоди.

В силу вимог частини 8 статті 33 Закону України «Про оренду землі» додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Відповідач не надав доказів укладення такої додаткової угоди із позивачем, а тому останній і звернувся із даним позовом до господарського суду.

Цивільне законодавство передбачає загальний принцип свободи договору (пункт 3 статті 3 Цивільного кодексу України) і не встановлює такого способу захисту цивільного права чи інтересу як зобов'язання примусового укладення договору.

В той же час можливість вимагати укладення договорів у судовому порядку законодавчо закріплюється лише в зобов'язаннях по укладенню господарських договорів. Так, згідно частини 3 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком суб'єкта господарювання, у випадках передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно ж до частини 1 статті 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладенні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядається судом.

Стаття 33 Закону України "Про оренду землі" містить пряму вказівку щодо обов'язковості укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та продовження договору оренди землі з мовчазної згоди орендодавця.

Отже, враховуючи, що нормами законодавства України, які були чинними під час виникнення спірних правовідносин, прямо встановлена обов'язковість оформлення додаткової угоди до договору оренду землі для оформлення факту його поновлення і виникнення за орендарем права оренди (стаття 640 Цивільного кодексу України, стаття 125 Земельного кодексу України), господарський суд вважає, що позивачем обрано спосіб захисту свого цивільного права чи інтересу, який відповідає вимогам статті 16 Цивільного кодексу України.

Що стосується заперечень відповідача про те, що позивач втратив переважне право на укладення договору оренди землі, оскільки сторонами не досягнуто всіх істотних умов Договору, зокрема щодо розміру орендної плати, слід зазначити наступне.

Як зазначає позивач (в матеріалах справи відсутні докази протилежного), будь-яких звернень щодо зміни істотних умов договору зі сторони відповідача не було.

Щодо листа ОСОБА_4 природних ресурсів та регулювання земельних відносин № 24.03.-вих.-20464 від 27.02.2015 р. про те, що 25.12.2014 р. ОСОБА_1 міською радою прийнято ухвалу № 4250 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель м. Львова», якою вводиться в дію з 01.01.2015 р. нова нормативна грошова оцінка земель м. Львова, то даний лист за своїм змістом не є повідомленням про зміну істотних умов Договору оренди землі від 20.07.2011 р. чи повідомленням про відмову щодо поновлення даного Договору.

Також слід зазначити, що відповідачем не надсилалися позивачу (в матеріалах справи відсутні докази протилежного) жодні листи-повідомлення про відмову в продовженні Договору оренди землі від 20.07.2011 р. за № Г-1038. ОСОБА_4 природних ресурсів та регулювання земельних відносин від 27.02.2015 р. № 2403-вих-20464, від 03.06.2015 р. № 24030вих-558 та від 11.08.2015 р. № 2403-2вих-831, на які посилається відповідач, не є листами-повідомленнями про прийняття рішення щодо відмови в поновленні Договору в розумінні ст.33 Закону України «Про оренду землі».

Крім того, Орендодавцем згідно Договору оренди землі віл 20.07.2011 р. за № Г-1038 є ОСОБА_1 міська рада, а не ОСОБА_4 природних ресурсів та регулювання земельних відносин.

Отже, враховуючи наведене, ОСОБА_1 міська рада допустила бездіяльність, яка полягає в зволіканні щодо укладення з позивачем ОСОБА_3 угоди до договору оренди земельної ділянки від 20.07.2011р., строк дії якого закінчився 30.09.2015р.

Відповідно до частини 9 статті 33 Закону України «Про оренду землі» відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

З огляду на викладене, беручи до уваги всі зазначені положення норм чинного законодавства, враховуючи те, що позивач, ТзОВ «БІНП ЛТД», як орендар продовжував користуватись земельною ділянкою після закінчення 30.09.2015р. строку договору оренди земельної ділянки, а відповідач, ОСОБА_1 міська рада, як орендодавець не надсилала протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендарю про заперечення чи відмову у поновленні договору оренди земельної ділянки, керуючись положеннями ч. 6 ст.33 Закону України "Про оренду землі", суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання укладеною ОСОБА_3 угоди до Договору оренди землі від 20.07.2011 р. та про визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах Договір оренди землі від 20.07.2011 р. - підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу вимог ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволенні позову витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 3, 4, 41, 42, 43,44, 45,46,12, 22, 32, 33, 34, 35, 36, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Визнати укладеною між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІНП ЛТД» (79058, м.Львів, пр.Чорновола, 95/52 ) та ОСОБА_1 міською радою (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1, ) додаткову угоду до Договору оренди землі (земельної ділянки кадастровий №:03:001:0018, загальною площею 0,0183 га (в т.ч. в межах червоних ліній площею 0,043 га) зареєстрованого у ОСОБА_1 міській раді 20.03.2011 р. за №Г-1038 та в ОСОБА_4 Держкомзему у місті Львові 23.07.2011 р. за №00332 в наступній редакції:

ОСОБА_3 угода до Договору оренди землі від 20.07.2011 р.

Місто Львів " " 20 року

Орендодавець - ОСОБА_1 міська рада, що знаходиться за адресою: м. Львів, пл. Ринок, буд.1 в особі директора департаменту містобудування _________________ , що діє на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ухвали міської ради від 19.10.2006 №219 „Про розмежування повноважень між виконавчими органами ОСОБА_1 міської ради " (зі змінами), з одного боку, і

Орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю "БІНП ЛТД", з другого боку, разом - Сторони, за взаємною згодою уклали цю ОСОБА_3 угоду до Договору оренди землі від 20.07.2011 р., що зареєстрований у ОСОБА_1 міській раді 20.07.2011 р. за №Г-1038 та в ОСОБА_4 Держкомзему у місті Львові 23.07.2011 р. за №00332 та погодились про наступне:

1. Викласти пункт 8 Договору оренди землі у наступній редакції:

«Договір укладено на 5 (п'ять) років до 30 вересня 2020 (у разі укладення договору оренди землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію».

2. ОСОБА_3 угода є невід'ємною частиною Договору оренди землі від 20.07.2011 р., зареєстрованого в ОСОБА_1 міській раді 20.07.2011 р. за № Г-1038 та в ОСОБА_4 Держкомзему у місті Львові 22.07.2011 р. за №00332, і набирає чинності з моменту її підписання.

3. ОСОБА_3 угоду укладено в двох оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін.

4. Інші умови Договору, не зачеплені даною ОСОБА_3 угодою, залишаються незмінними і Сторони підтверджують по ним свої зобов'язання.

3. Визнати поновленим на той самий строк і на тих самих умовах Договір оренди землі від 20.07.2011 р. (земельної ділянки кадастровий номер №:03:001:0018, загальною площею 0,0183 га (у тому числі площею 0,0043га і межах червоних ліній) зареєстрований у ОСОБА_1 міській раді 20.03.2011 р. за №Г-1038 та в ОСОБА_4 Держкомзему у місті Львові 22.07.2011 р. за №00332 на вул. Шпитальній, 2 у м. Львові для обслуговування павільйону за рахунок земель житлової та громадської забудови за функцією використання - землі комерції.

4. Стягнути з ОСОБА_1 міської ради (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІНП ЛТД» (79058, м.Львів, пр.Чорновола, 95/52 ) 2 756,00 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до ОСОБА_1 апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 30.05.2016 р.

Суддя Галамай О. З.