ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2016 р. Справа №917/2561/15

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Добробут" (вул. Радянська, 9, смт. Козельщина, Козельщинський р-н, Полтавська обл.., 39100, ідентифікаційний код юридичної особи 32682703).

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Козельщинський комбікормовий завод", вул. Радянська, 2, смт. Козельщина, Козельщинський р-н, Полтавська обл., 39100

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 реєстратор Реєстраційної служби Козельщинського районного управління юстиції у Полтавській області, вул. Радянська, 75/15, смт.Козельщина, Козельщинський р-н, Полтавська обл., 39100

про стягнення вартості частини майна товариства з урахуванням прибутку відповідно до належної частки (2,62%) у статутному капіталі товариства за даними балансу, складеного на 21.06.2014 р.

Суддя Тимощенко Оксана Миколаївна

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2, довіреність № 07-0116 від 07.01.2016 р.

від відповідача - не з"явився

В судовому засіданні 02.06.2016 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив дату складання повного тексту рішення у відповідності до положень ст. 85 ГПК України

Обставини справи: до господарського суду Полтавської області звернулось із позовом Приватне сільськогосподарське товариство "Рибалківське" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Козельщинський комбікормовий завод" вартості частини майна товариства з урахуванням прибутку відповідно до належної частки (2,62%) у статутному капіталі товариства за даними балансу, складеного на 21.06.2014 р..

Ухвалою суду від 10.12.2015 р. (суддя Ківшик О.В.) порушено провадження у справі та призначено проведення судового засідання на 24.12.2015 року, за наслідками якого розгляд справи було у на 28.01.2016 р..

28.01.2016 р. від представника відповідача ОСОБА_3 до суду надійшла заява № 4 від 27.01.2016 р. (вх. № 939 від 28.01.2016 р.) про відвід судді Ківшик О.В. від розгляду справи № 917/2561/15.

Ухвалою суду 28.01.2016 року у задоволенні заяви про відвід судді Ківшик О.В. від розгляду справи №917/2561/15 відмовлено.

Ухвалою суду від 29.01.2016 року розгляд справи відкладено на 18.02.2016 р. на 11 год. 00 хв., залучено в порядку ст. 25 ГПК України правонаступника позивача Приватного сільськогосподарського товариства "Рибалківське" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Добробут" (вул. Радянська, 9, смт. Козельщина, Козельщинський р-н, Полтавська обл., 39100, ідентифікаційний код юридичної особи 32682703).

Згідно розпорядження керівника апарату господарського суду Полтавської області № 19 від 15.02.2016 року ( арк. справи 131, том 2) було призначено повторний автоматичний розподіл справи № 917/2561/15 на підставі п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду в зв'язку з відпусткою судді Ківшик О.В. на строк, що призводить до порушення строків вирішення справи.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Тимощенко О.М. ( протокол від 15.02.2016 року, арк. справи 132, том 2).

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 18.02.2016 року по даній справі призначено cудово - економічну експертизу, провадження у справі зупинено до закінчення проведення експертизи та отримання висновку експерта.

13.05.2016 р. до суду надійшов висновок експертизи №187 від 05.05.2016 року по даній справі, а тому ухвалою суду від 13.05.2016 року провадження у справі було поновлено, призначено проведення судового засідання на 02.06.2016 року на 09.30 год.

В судовому засіданні 02.06.2016 року позивач подав надав суду клопотання № 02-06/16 від 02.06.2016 р. (вх. № 6941 від 02.06.2016р.), відповідно до якого просить суд стягнути з відповідача вартість частини майна товариства відповідно до належної частки (2,62 %) у статутному капіталі товариства, яка належала ПСП "Рибалківське" за даними балансу в розмірі 251 520 грн.

Судом клопотання приймається до розгляду в даному позовному провадженні як таке, що не суперечить чинним процесуальним нормам. Спір розглядатиметься в межах предмету спору в редакції вказаного клопотання.

Представник позивача в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог з урахуванням клопотання № 02-06/16 від 02.06.2016 р. (вх. № 6941 від 02.06.2016р.) наполягав за мотивами позовної заяви, із висновком судового експерта погоджується повністю.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки "відповідачем здійснюються дії по підготовці до судового засідання, готуються письмові пояснення, а також зайнятістю представника в іншому незапланованому судовому засіданні".

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони та інших учасників процесу добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами.

Справу від імені підприємства можуть вести керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства.

Відповідачем не подано доказів, що представник відповідача, який не мав можливості з'явитись на вказане судове засідання (доказів чого до клопотання не подано), є єдиним можливим представником підприємства, за відсутності якого справа не може бути розглянута.

Застосовуючи згідно з ч. 1 ст. 4 ГПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов'язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» («Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain») від 07.07.1989 р.).

Зважаючи на викладені вище обставини, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами за відсутності представника відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ПСП «Рибалківське» було учасником ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод" (відповідач) з часткою у статутному капіталі останнього у розмірі 2,62%, номінальна вартість становила 93 631,00 грн.

Згідно протоколу № 4 від 19.06.2013р. загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Козельщинський комбікормовий завод" було вирішено примусово виключити зі складу учасників відповідача ПСП "Рибалківське", виплатити вартість частини майна ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод" ПСП "Рибалківське".

Як вказує позивач, 12 місяців з дня виходу сплинуло 21.06.2014 року - дата виплати вартості частини майна. Але розрахунок за даними балансу, складеного на дату державної реєстрації відповідних змін до установчих документів, з урахуванням частини прибутку не було проведено, відповідач не розрахувався і по цей час, що й стало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

Відповідач у відзиві на позовну заяву ( 83-85, том 2) проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що на момент подання позову ПСП «Рибалківське» перебуває в стані припинення господарської діяльності, працює комісія з припинення діяльності. 30.12.2015 ПСП «Рибалківське» було ліквідовано (припинено), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 27.01.2016 за № 21642690. Дата виключення ПСП «Рибалківське» зі складу учасників ТОВ «Козельщинський комбікормовий завод» (внесення змін до установчих документів) 21.06.2013. Таким чином, на думку відповідача, на даний час не існує юридичної особи - діючого чи колишнього учасника товариства ТОВ «Козельщинський комбікормовий завод», якому повинна бути виплачена вартість частини майна пропорційно його частці у статутному капіталі. Діючим законодавством не передбачена можливість виплати цієї частки правонаступникам юридичної особи, яка на момент своєї ліквідації (припинення) вже не є учасником товариства. Згідно ст.80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі якщо припинено діяльність суб'єкта господарювання, який був однією із сторін у справі, а спірні відносини не допускають правонаступництва, в звязку з чим відповідача просить суд припинити провадження у даній справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами докази, суд встановив:

ПСП «Рибалківське» було учасником ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод" (відповідач) з часткою у статутному капіталі останнього у розмірі 2,62%, номінальна вартість становила 93 631,00 грн. Даний факт підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод" станом на 20.04.2011 року № 9746198 (арк. справи 96-99, том 1) . Рішенням загальних зборів від 19.06.2013 року, оформленого протоколом № 4 від 19.06.2013р. (арк. справи100-114, том 1), загальними зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Козельщинський комбікормовий завод" було вирішено примусово виключити зі складу учасників відповідача ПСП "Рибалківське", яке володіє 2,62% статутного капіталу ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод", що становить 93 631,00 грн., виплатити вартість частини майна ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод" ПСП "Рибалківське", якого примусово виключено зі складу учасників в розмірі і в порядку, передбаченому чинним законодавством України та статутом ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод", зменшити статутний капітал ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод» на частку ПСП "Рибалківське", що становить 93 631,00 грн.

На момент виникнення спірних правовідносин між сторонами діяв статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Козельщинський комбікормовий завод" у редакції 2008 року.

Даний статут був затверджений зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Козельщинський комбікормовий завод" (протокол № 2 від 20.08.2008 р.) та зареєстрований Козельщинським державним реєстратором 09.10.2008 р. за номером 7000064.

Відповідно до п. 1.2 Статуту відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Козельщинський комбікормовий завод" створене з ініціативи юридичних осіб, які згідно укладеного між собою Установчого договору про подальшу діяльність товариства з обмеженою відповідальністю "Козельщинський комбікормовий завод", зареєстрованого Козельщинською районною державною адміністрацією Полтавській області (Розпорядження № 180 від 18.05.2001 p.), об'єднують свої внески у визначених розмірах для здійснення подальшої господарської діяльності Товариства на засадах повної господарської самостійності.

Як вбачається з п. 1.3 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Козельщинський комбікормовий завод" (арк. справи 115-135, том 1) Приватне сільськогосподарське підприємство «Рибалківське» було одним із учасників відповідача, вартість вкладу якого до статутного капіталу відповідача становила 93 631,00 гри. (частка у статутному капіталі в розмірі 2.62%).

Пунктом 4.11 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Козельщинський комбікормовий завод", передбачено, що при виході учасника з Товариства йому сплачується вартість частини майна Товариства, пропорційна його частці в статутному капіталі. Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, у якому він вийшов з Товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.

Розрахунок частини майна, що сплачується при виході, здійснюється за даними балансу, складеного на дату державної реєстрації відповідних змін до установчих документів, з урахуванням частини прибутку, (при його наявності), одержаного товариством у даному році до моменту виходу учасника, а також зобов'язань Товариства за їх балансовою ціною на цю дату.

Відповідно до статті 167 Господарського Кодексу України під корпоративними правами розуміються права особи, частка яких визначається в статутному фонді (майні) господарської організації, які включають правомочність на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, здобуття певної частини прибутку (дивідендів) даної організації і активів в разі ліквідації останньою відповідно до закону, а також інша правомочність, передбачена законом і статутними документами.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 20.11.2013 року у справі № 917/1815/13 позов задоволено частково; визнано недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Козельщинський комбікормовий завод", протокол № 4 від 19.06.2013, на підставі якого було здійснено реєстраційну дію від 21.06.2013 року № 5000064 щодо реєстрації змін до установчих документів ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод", зміна статутного або складеного капіталу, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників, в частині примусового виключення Приватного сільськогосподарського підприємства "Рибалківське" зі складу учасників ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод", розгляду питання виплати вартості частини майна ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод" в зв'язку з примусовим виключенням ПСП "Рибалківське" зі складу учасників ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод", зменшення статутного капіталу ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод" в зв'язку з примусовим виключенням ПСП "Рибалківське" зі складу учасників ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод"; зобов'язано ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод" надати для ознайомлення ПСП "Рибалківське" річні баланси за 2008-2013 рр.; звіти про фінансово-господарську діяльність за 2008-2013 рр.; протоколи ревізійної комісії за 2008-2013 рр., протоколи загальних зборів ТОВ за 2008-2013; діючі установчі документи ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод"; в іншій частині позову відмовлено; стягнуто з ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод" на користь ПСП "Рибалківське" 1 147,00 грн. судового збору.

Додатковим рішенням господарського суду Полтавської області від 05.12.2013 у справі № 917/1815/13 визнано недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод", протокол № 4 від 19.06.2013, на підставі якого було здійснено реєстраційну дію від 21.06.2013 № 5000064 щодо реєстрації змін до установчих документів ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод", зміна статутного або складеного капіталу, інші зміни, зміна складу або інформації про засновників, в частині затвердження статуту товариства в новій редакції з урахуванням змін у складі засновників після примусового виключення ПСП "Рибалківське" зі складу учасників ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод" та зменшення статутного капіталу ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод" в зв'язку з примусовим виключенням ПСП "Рибалківське" зі складу учасників ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод".

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.03.2014 у справі № 917/1815/13 рішення господарського суду Полтавської області від 20.11.2013 залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 19.06.2014 скасовано постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.03.2014 та рішення господарського суду Полтавської області від 20.11.2013 у справі № 917/1815/13. Справу направлено на новий розгляд до господарського суду Полтавської області.

За результатами нового розгляду справи, судом першої інстанції прийнято рішення від 05.12.2014 у справі 917/1815/13, яким відмовлено Приватному сільськогосподарському підприємству "Рибалківське" в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 140 Цивільного кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

За приписами статті 144 Цивільного кодексу України статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників, розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів.

Частинами першою та другою статті 148 ЦК України передбачено право учасника товариства з обмеженою відповідальністю вийти з товариства та при цьому одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному фонді, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Аналогічне право учасника товариства з обмеженою відповідальністю передбачено частиною першою статті 54 Закону України "Про господарські товариства", якою також встановлено, що така виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу.

Отже, чинним законодавством передбачено право учасника товариства з обмеженою відповідальністю на отримання при виході з товариства вартості частини майна товариства, пропорційної його частці у статутному фонді, а також зобов'язання товариства виплатити учаснику, що виходить з товариства, вартість частини майна товариства, пропорційну його частці у статутному капіталі, в строк до 12 місяців з дня виходу.

Як розяснив Пленум Вищого господарського суду України у п.п. 4.9, 4.19 Постанови від 25 лютого 2016 року N 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» якщо спадкоємець (правонаступник) відмовився від участі у ТОВ (ТДВ) або йому було відмовлено у прийнятті до товариства, до відносин, пов'язаних з виплатою спадкоємцю (правонаступнику) вартості частки майна товариства, за аналогією застосовується стаття 54 Закону України "Про господарські товариства". Під час вирішення спорів щодо розрахунків з учасником, який вийшов (виключений) з товариства, господарським судам слід враховувати, що вартість частини майна товариства, що належить до виплати такому учаснику, повинна визначатися виходячи з вартості усього майна, що належить товариству, в тому числі основних засобів, нематеріальних активів, оборотних активів, майна невиробничого призначення з урахуванням майнових зобов'язань товариства. Майно та зобов'язання підприємства обліковуються на його балансі, де відображається вартість активів підприємства та джерела їх формування. Тому вартість частини майна товариства, пропорційної частці в статутному капіталі, що підлягає виплаті учаснику, за загальним правилом, визначається на підставі балансу товариства, складеного на дату виходу (виключення). Розрахунок належної учаснику частини прибутку також здійснюється на дату виходу (виключення) з товариства.

Відповідно до п. 30 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.10.2008 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" прийняття рішення про вступ спадкоємця (правонаступника) учасника до ТОВ (ТДВ) належить до компетенції загальних зборів учасників товариства. При визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з ТОВ (ТДВ), а також порядку і строків їх виплати господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства. У випадку неврегульованості в установчих документах вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення). Розрахунок належної учаснику частини прибутку здійснюється на дату виходу (виключення) з товариства. У разі, якщо учасник не повністю вніс (не повністю оплатив) свій вклад до статутного капіталу товариства, йому виплачується дійсна вартість частки пропорційно внесеній (оплаченій) частині вкладу. Якщо при вирішенні спору буде встановлено, що на момент виходу (виключення) учасника у товариства відсутні чисті активи, господарський суд відмовляє у відповідному позові у зв'язку з відсутністю в товариства майна, що підлягає виплаті. Відповідно до частини п'ятої статті 147 ЦК аналогічно визначається вартість частини майна ТОВ (ТДВ), яка підлягає видачі або виплаті правонаступнику юридичної особи-учасника товариства або спадкоємцю фізичної особи-учасника у випадку відмови правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства або відмови у прийнятті до товариства. Її вартість визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника (стаття 55 Закону про господарські товариства).

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу (ч. 1 ст. 41 ГПК України).

Відповідно до положень ст. 42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу. Відхилення господарським судом висновку судового експерта повинно бути мотивованим у рішенні.

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Для визначення вартості частки майна та прибутку, які підлягають виплаті позивачу, судом призначалась судово-економічна експертиза, на вирішення якої ставилися питання: "Яка вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Козельщинський комбікормовий завод"(39100, Полтавська область, Козельщенський район, смт. Козельщина, вул. Радянська, 2, ідентифікаційний код юридичної особи 05385298) за даними балансу, складеного на 30.06.2013 року ( арк. справи 136-137, том 2), з урахуванням частини прибутку, що належить до виплати Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Добробут" (вул. Радянська, 9, смт. Козельщина, Козельщинський р-н, Полтавська обл., 39100, ідентифікаційний код юридичної особи 32682703), як правонаступнику Приватного сільськогосподарського підприємства "Рибалківське" (с. Рибалки, Козельщинський р-н, Полтавська обл., 39134, ідентифікаційний код юридичної особи 30827356), відповідно до належної частки (2,62%) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Козельщинський комбікормовий завод"(39100, Полтавська область, Козельщенський район, смт. Козельщина, вул. Радянська, 2, ідентифікаційний код юридичної особи 05385298) ".

Згідно висновку судової-економічної експертизи № 187 від 05.05.2016 року ( арк. справи 152-158, том 2) вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю „Козельщинський комбікормовий завод" за даними балансу, складеного на 30.06.2013 з урахуванням частини прибутку, що належить до виплати Товариству з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Добробут", як правонаступнику Приватного сільськогосподарського підприємства „Рибалківське", відповідно до належної частки (2,62%) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю „Козельщинський комбікормовий завод" становить 251,52 тис. грн. (Двісті п'ятдесят одна тисяча п'ятсот двадцять грн.).

Таким чином, на підставі матеріалів справи судом встановлено, що відповідач дійсно має обов'язок перед позивачем щодо проведення розрахунків у зв'язку з виходом останнього з числа учасників товариства. Матеріалами справи та експертного дослідження підтверджена сума зобов'язань в сумі 251 520 грн.

При поданні позову позивач не вказував точну ціну позову, посилаючись на відсутність будь-яких даних про вартість майна товариства та прибутку, і, відповідно - частки позивача

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги в сумі 251 520 грн. виходячи з підтвердженого матеріалами справи розміру зобов'язань відповідача перед позивачем.

Заперечення відповідача щодо того, що на даний час не існує юридичної особи - діючого чи колишнього учасника товариства ТОВ «Козельщинський комбікормовий завод», якому повинна бути виплачена вартість частини майна пропорційно його частці у статутному капіталі, а діючим законодавством не передбачена можливість виплати цієї частки правонаступникам юридичної особи, яка на момент своєї ліквідації (припинення) вже не є учасником товариства, а тому провадження у справі має бути є безпідставними та помилковими.

Положеннями ст. 55 Закону України "Про господарські товариства" унормовано, що при реорганізації юридичної особи, учасника товариства, або у зв'язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступники (спадкоємці) мають переважне право вступу до цього товариства.

При відмові правонаступника (спадкоємця) від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього правонаступника (спадкоємця) йому видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала реорганізованій або ліквідованій юридичній особі (спадкодавцю), вартість якої визначається на день реорганізації або ліквідації (смерті) учасника. У цих випадках розмір статутного капіталу товариства підлягає зменшенню.

Таким чином, позивач, як правонаступник ПСП "Рибалківське", внаслідок відмови відповідача у включенні його до складу учасників ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод", набув право на виплату вартості частини майна ТОВ "Козельщинський комбікормовий завод", яка належала ПСП "Рибалківське" у розмірі 2,62 % статутного капіталу відповідача станом на 21.06.2014р.

Згідно статті 25 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Отже, процесуальне правонаступництво це перехід процесуальних прав та обов'язків від однієї особи, яка була в процесі стороною або третьою особою, до іншої особи у зв'язку з переходом до неї суб'єктивних матеріальних прав.

Ухвалою суду від 29.01.2016 року залучено в порядку ст. 25 ГПК України правонаступника позивача Приватного сільськогосподарського товариства "Рибалківське" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Добробут" (вул. Радянська, 9, смт. Козельщина, Козельщинський р-н, Полтавська обл.., 39100, ідентифікаційний код юридичної особи 32682703), оскільки зборами засновника (власника) Приватного сільськогосподарського товариства "Рибалківське" від 12.10.2015 р., оформленим протоколом № 1, прийняте рішення про припинення діяльності товариства шляхом приєднання до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Добробут". 11.11.2015 р. рішенням засновника (власника) Приватного сільськогосподарського товариства "Рибалківське", оформленим протоколом № 2, затверджено передавальний акт, складений у звязку з реорганізацією останнього. 30.12.2015 р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців внесено запис № 21000322 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи - Приватного сільськогосподарського товариства "Рибалківське", про що свідчить повідомлення державного реєстратора № 207 від 31.12.2015 р., витяг з ЄДР № 21644068, у якому містяться дані щодо правонаступника останнього Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Добробут".

Відповідно до частини 1 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Згідно із частиною 2 статті 107 ЦК України комісія з припинення юридичної особи складає передавальний акт (у разі злиття, приєднання або перетворення) або розподільчий баланс (у разі поділу), які мають містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов'язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників.

Цією ж ухвалою суду від 29.01.2016 року судом відхилено клопотання відповідача про припинення провадження у справі, оскільки відповідач довільно, на власний розсуд тлумачить норми чинного законодавства та помилково ототожнює корпоративне право на участь у товаристві та право на отримання вартості частки в статутному капіталі (прибутку) товариства, яке належало ліквідованому на даний час учаснику відповідача - Приватному сільськогосподарському товариству "Рибалківське" та виникло за наявності в останнього правоздатності, та права вимоги щодо сплати вказаної суми, яке перейшло як зобовязальне до правонаступника позивача.

Інших заперечень відповідач проти позову не надав.

Аналогічні заперечення відповідача з цих же підстав були відхилені і судовими рішеннями у справі № 917/1451/13.

Судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 44 ГПК України).

Приписами ст. 49 ГПК України визначено, що суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються припри задоволенні позову - на відповідача.

При зверненні позивача із даним позовом ним було сплачено 1404,47 грн. судового збору, оскільки станом на час звернення до суду неможливо було встановити точну ціну позову, через відсутність у позивача копії балансу відповідача, складеного на 21.06.2014 року, тобто на дату державної реєстрації відповідних змін до установчих документів.

Виходячи із встановленої висновком експертизи вартості частки майна у розмірі 251520 грн. розмір судового збору у даній справі повинен становити 3772,80 грн. ( 1,5 % від суми 251520 грн.).

Як розяснив Пленум Вищого господарського суду України у п.3.4 Постанови № 7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» ( із змінами) уразі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход Державного бюджету України.

Отже, 3772,80 грн. 1404,47 грн. (сплачені позивачем при зверненні до суду) = 2368,33 грн. сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідача безпосередньо у доход Державного бюджету України.

Решта витрат, що складаються з 1 404,47 грн. судового збору та 3686,40 грн. витрат по оплаті вартості експертизи (сплачені позивачем за платіжним доручення №с8-7659 від 14.04.2016 року), відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача у відповідності до ст.. 49 ГПК України.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст.22, 41,43,49,82-85 ГПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Козельщинський комбікормовий завод" ( вул. Радянська, 2, смт. Козельщина, Козельщинський р-н, Полтавська обл., 39100, ідентифікаційний код 05385298) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Добробут" (вул. Радянська, 9, смт. Козельщина, Козельщинський р-н, Полтавська обл.., 39100, ідентифікаційний код юридичної особи 32682703) 251 520 грн. вартості частини майна товариства з урахуванням прибутку відповідно до належної частки (2,62%) у статутному капіталі товариства за даними балансу, складеного на 21.06.2014 р., 1 404,47 грн. судового збору та 3686,40 грн. витрат по оплаті вартості експертизи.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Козельщинський комбікормовий завод" ( вул. Радянська, 2, смт. Козельщина, Козельщинський р-н, Полтавська обл., 39100, ідентифікаційний код 05385298) 2368,33 грн. судового збору в доход Державного бюджету України

Видати накази із набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.06.2016 року

Суддя Тимощенко О.М.

Примітка : Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня прийняття рішення, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією