ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

"02" червня 2016 р.Справа № 24-7/210-05-8241
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді Жекова В.І.

суддів Аленіна О.Ю., Богатиря К.В.

(Склад колегії суду визначено згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.06.2016р.)

отримавши апеляційну скаргу

Приватного підприємства «УРС Бергер»

на ухвалу Господарського суду Одеської області

від 02.11.2015р. (про відмову у задоволенні клопотання про заміну кредитора правонаступником)

у справі № 24-7/210-05-8241

за заявою кредитора Арцизької об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області

до боржника Державного підприємства «Чорноморський»

за участю учасників та інших учасників провадження у справі про банкрутство:

1). Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії-Одеське обласне управління ПАТ «Державний ощадний банк України»;

2). Управління пенсійного фонду України в Саратському районі Одеської області;

3). Саратський районний центр зайнятості;

4).Публічне акціонерне товариство «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго»;

5). Товариство з обмеженою відповідальністю «Колос»;

6). Головне територіальне управління юстиції в Одеській області;

7). Міністерство аграрної політики та продовольства України;

8). Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Арцизькому районі

за участю керуючого санацією-арбітражного керуючого: Пукаса Олександра Орестовича

про визнання банкрутом

Встановила:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 02.11.2015р. по справі №24-7/210-05-8241 (суддя Оборотова О.Ю.) у задоволенні клопотання Приватного підприємства «УРС Бергер» про заміну кредитора правонаступником відмовлено.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Державне підприємство «УРС Бергер» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить поновити пропущений строк на подання апеляційної скарги; прийняти апеляційну скаргу до провадження; скасувати ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.11.2015р. про відмову в задоволенні клопотання Приватного підприємства «УРС Бергер» про заміну кредитора правонаступником; прийняти постанову, якою клопотання ПП «УРС Бергер» задовольнити; змінити конкурсного кредитора ПАТ «Енергопостачальна компанія «Одесаобленерго» на правонаступника Приватне підприємство «УРС Бергер» у справі про банкрутство №24-7/210-05-8241.

Ознайомившись із поданою апеляційною скаргою, колегія суддів дійшла висновку про повернення апеляційної скарги Державного підприємства «УРС Бергер» без розгляду виходячи з наступного.

Так, згідно із ст.94 ГПК України апеляційна скарга подається у письмовій формі і повинна містити:

1. найменування апеляційного господарського суду, до якого подається скарга;

2. найменування місцевого господарського суду, який прийняв рішення, номер справи та дату прийняття рішення;

3. вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, а також підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення, з посиланням на законодавство і матеріали, що є у справі або подані додатково;

4. перелік документів, доданих до скарги.

Апеляційна скарга підписується особою, яка подає скаргу, або її представником.

До скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги скаржником Державним підприємством «УРС Бергер» до апеляційної скарги не додано належних доказів сплати судового збору виходячи з наступного.

Так, з 1 вересня 2015 року набрали у чинність зміни до Закону України "Про судовий збір", якими збільшилася ставка сплати судового збору за звернення до суду з будь-якими заявами, клопотаннями, апеляційними та касаційними скаргами.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 4 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами сплачується судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду сплачується судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Зокрема, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 N 484-VIII)» роз'яснено, що підпунктами 8 - 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону визначено перелік заяв у справі про банкрутство, за подання яких справляється судовий збір, а саме: заяви про затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство; заяви про порушення справи про банкрутство; заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення справи про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство, або визнання її недійсною.

Абзацем 2 пункту 2 вказаного Інформаційного листа вказано те, що ставки судового збору з апеляційних та касаційних скарг, що подаються на судові рішення, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду вказаних заяв і скарг, встановлено підпунктами 4 і 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону, а саме: за подання апеляційних скарг - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги; за подання касаційних скарг - 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги.

Між тим, абзацем 3 пункту 2 вказаного Інформаційного листа вказано те, що з апеляційних та касаційних скарг на інші ухвали суду у справі про банкрутство судовий збір справляється за ставкою, визначеною підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону, а саме 1 розмір мінімальної заробітної плати. Водночас Законом не передбачено ставки, від якої обчислюється судовий збір, за подання апеляційних та касаційних скарг на постанови суду першої інстанції про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, за подання апеляційної скарги Державне підприємство «УРС Бергер» повинно було сплатити судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати, яка встановлена на 1 січня 2016 року, а саме: у розмірі 1378, 00 грн.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Пунктом 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р., №7 „Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" (із змінами та доповненнями) роз'яснено, що апеляційну скаргу може бути повернуто з підстав, зазначених у першому реченні частини другої статті 93, у частині першій статті 97 ГПК, у частині другій статті 106 ГПК.

В зв'язку з зазначеним апеляційна скарга Державного підприємства «УРС Бергер» не приймається до розгляду і повертається скаржнику.

Оскільки апеляційна скарга не приймається до розгляду апеляційною інстанцією, клопотання скаржника про відновлення пропущеного процесуального строку не розглядається.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що відповідно до ч.4 ст. 97 ГПК України, після усунення підстави для повернення, апеляційна скарга може бути подана повторно.

Керуючись ст. 86, п. 3 ст. 97 ГПК України, колегія суддів,

ухвалила:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «УРС Бергер» на ухвалу Господарського суду Одеської області від 02.11.2015р. (про відмову у задоволенні клопотання про заміну кредитора правонаступником) у справі № 24-7/210-05-8241 (вх.№2923/16 від 01.06.2016р.) з додатками повернути без розгляду скаржнику на 24-х арк.

2. Матеріали оскарження ухвали №24-7/210-05-8241 повернути до Господарського суду Одеської області.

3. Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Жеков В.І.
Судді Аленін О.Ю.
Богатир К.В.