ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.06.16 Справа № 904/2482/16
За позовом приватного підприємства "АГРОФІРМА "СТАРТ", с. Кочережки, Павлоградський район, Дніпропетровська область

до ОСОБА_1, с. Кочережки, Павлоградський район, Дніпропетровська область

про визнання права власності на майно

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: Білий І.В., довіреність №01ю від 01.01.2016

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство «АГРОФІРМА «СТАРТ» (надалі - Позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі - Відповідач) про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна:

- зерносховище (склад №2) за адресою: АДРЕСА_1;

- зерносховище (склад №3) за адресою: АДРЕСА_2;

- гаражі тракторні за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі справи, щ виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Відповідно до п.1.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, з метою запобігання порушенню конституційних прав особи на судових захист та усунення спорів щодо юрисдикції судам слід враховувати, що у разі, коли в ухвалі про закриття провадження у справі місцевим загальним судом визначено господарську юрисдикцію спору як такого, що виник з корпоративних відносин, така справа підлягає розгляду господарським судом.

Так, ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.03.2016 у справі №185/2435/16-ц встановлено, що приватне підприємство «Агрофірма Старт» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності. При цьому Позивач - юридична особа набула власність в ході приватизації майна колективного підприємства, яке було створено з майнових паїв його учасників, а спори про визнання права на пай є корпоративним, адже рішення цього питання започатковує наявність або відсутність у учасника, в даному випадку у відповідача ОСОБА_1, корпоративних прав (прав з участі), даний спір не є трудовим, тому він підвідомчий господарському суду. З огляду на викладене, судом було відмовлено у відкритті провадження за позовом приватного підприємства «Агрофірма Старт» до ОСОБА_1 про визнання права власності.

З огляду на викладене, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.04.2016 порушено провадження у справі №904/2482/16, позовна заява приватного підприємства «АГРОФІРМА СТАРТ» була прийнята до розгляду.

В судових засіданнях 28.04.2016, 17.05.2016 оголошувалась перерва до 17.05.2016, 02.06 2016 відповідно, згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог Позивач стверджує, що він є власником об'єктів нерухомого майна, а саме:

- зерносховище (склад №2) за адресою: АДРЕСА_1;

- зерносховище (склад №3) за адресою: АДРЕСА_2;

- гаражі тракторні за адресою: АДРЕСА_3,

на підтвердження чого Позивачем були надані Витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25767897 від 02.04.2010, №25750958 від 01.04.2010,№25750916 від 01.04.2010.

Проте Відповідач не визнає та оспорює право власності Позивача на зазначені вище об'єкти, що полягає у зверненні Відповідача з позовом до суду про скасування державної реєстрації права власності за Позивачем на об'єкти нерухомого майна.

Позивач в судове засідання, призначене на 02.06.2016 з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання, призначене на 02.06.2016 не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (представник Відповідача ОСОБА_3 (довіреність б/н від 11.09.2013) був присутній в попередньому судовому засіданні, що підтверджується протоколом судового засідання від 17.05.2016 по справі №904/2482/16). 25.04.2016 Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, посилаючись на передчасність звернення з позовом до суду та недоведеність Позивачем законності переходу до нього права власності.

В судовому засіданні 02.06.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника Позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.01.2010 відбулись загальні збори співвласників майна в спільній частковій власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Шевченко», на яких, зокрема, були прийняті рішення щодо продажу майнових паїв, зазначених у Свідоцтвах про право власності на майновий май члена колективного сільськогосподарського підприємства співвласників майна в спільній частковій власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Шевченко», приватному підприємству «АГРОФІРМА "СТАРТ», щодо виділення у натурі рухомого та нерухомого майна, передачі рухомого та нерухомого майна у власність приватному підприємству "Агрофірма "Старт" тощо, що підтверджується протоколом загальних зборів співвласників майна в спільній частковій власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Шевченко» від 25.01.2010.

На підставі прийнятих рішень, шістдесят один співвласник майна в спільній частковій власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Шевченко» уклав з приватним підприємством «Агрофірма «Старт» договори купівлі-продажу майнових паїв та продав їх за договірною ціною, яка була узгоджена з кожним власником паю окремо та зафіксована в умовах договору, що підтверджується договорами купівлі-продажу майнових паїв в кількості шістдесят одного договору від 26.01.2010 та реєстром договорів купівлі-продажу майнових паїв від 26.01.2010, копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до Листа Міністерства аграрної політики України N 37-17-2/5492 від 20.04.2005, договір купівлі-продажу майнового паю не потребує обов'язкового нотаріального посвідчення.

Відповідно до ст. 363 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної часткової власності переходить до набувача за договором з моменту укладення договору.

Враховуючи те, що договір купівлі-продажу майнового паю не потребує обов'язкового нотаріального посвідчення, частки шістдесят одного співвласника майна в спільній частковій власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Шевченко» перейшли у власність приватного підприємства «Агрофірма Старт» з моменту укладення договорів купівлі-продажу майнових паїв 26 січня 2010 року.

На підставі вищенаведеного рішення загальних зборів співвласників майна в спільній частковій власності, після виділу в натурі майна: зерносховище (склад № 2); зерносховище склад № 3); гаражі тракторні; трактор МТЗ-80; трактор Т-150, воно перейшло у приватну власність співвласників майна в спільній частковій власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Шевченко» в кількості шістдесят одного чоловіки, присутніх на загальних зборах 25 січня 2010 року, відповідно до часток кожного співвласника з загальній вартості майна пайового фонду колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Шевченко» визначених у Свідоцтвах про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

29 січня 2010 року на підставі рішення загальних зборів співвласників майна в спільній частковій власності, власне майно шістдесят одного співвласника майна в спільній частковій власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Шевченко», а саме: зерносховище (склад № 2); зерносховище (склад № 3); гаражі тракторні; трактор МТЗ-80; трактор Т-150, було передане у власність приватному підприємству «Агрофірма «Старт» по Акту приймання-передавання власного майна шістдесят одного співвласника майна в спільній частковій власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Шевченко» присутніх 25 січня 2010 року на загальних зборах, копія якого міститься в матеріалах справи.

Позивач зазначає, що приватне підприємство «Агрофірма «Старт», набуло право власності на зерносховище (склад № 2); зерносховище (склад № 3); гаражі тракторні; трактор МТЗ-80; трактор Т-150 в процесі приватизації майна колективного сільськогосподарського підприємства «Шевченко», відповідно до ст. 345 Цивільного кодексу України.

При цьому за твердженням Позивача, Відповідач, ОСОБА_1, не визнає та оспорює право власності позивача на зерносховище (склад № 2); зерносховище (склад № 3); гаражі тракторні.

При цьому Позивача посилається на те, що Відповідач не приймав участь 25 січня 2010 року в засіданні загальних зборів співвласників майна в спільній частковій власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Шевченко», на яких були присутні шістдесят один співвласник майна, що становить 79 відсотків від загальної кількості співвласників майна.

Так як відповідач не приймав участь в цих загальних зборах та не приймав участі у виборі та виділі майна, то його частки в нерухомому майні: зерносховищі (склад № 2), зерносховищі (склад № 3), гаражах тракторних немає.

Відповідач, не погоджуючись з правом власності позивача на вищенаведені об'єкти нерухомого майна, звернувся з позовом до суду про скасування державної реєстрації права власності за приватним підприємством «Агрофірма «Старт» на об'єкти нерухомого майна: зерносховище (склад № 2), зерносховище (склад № 3), гаражі тракторні, що підтверджується ухвалою Павлоградського міськрайонного суду про відкриття провадження № 185/9312/ 13-ц від 07.05.2014.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, проаналізувавши подані Сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з такого.

За змістом положень ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові, згідно з ч.1 ст.317 Цивільного кодексу України, належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном, які здійснюються останнім відповідно до ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України на власний розсуд, в тому числі для здійснення підприємницької діяльності (ч.1 ст.320 Цивільного кодексу України).

Згідно положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ч. ч. 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на те, що відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав чи в який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому ст.392 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно №25767897 від 02.04.2010, №25750958 від 01.04.2010,№25750916 від 01.04.2010, підставою виникнення у Позивача права власності на зерносховище (склад №2) за адресою: АДРЕСА_1; зерносховище (склад №3) за адресою: АДРЕСА_2; гаражі тракторні за адресою: АДРЕСА_3, є рішення Павлоградського міськрайонного суду від 18.02.2010 по справі №2-1552-10.

В той же час, судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22.12.2011 по справі №22ц-10290/2011р, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.12.2012, рішення Павлоградського міськрайонного суду від 18.02.2010 по справі №2-1552-10 було скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено приватному підприємству «АГРОФІРМА «СТАРТ» у задоволенні позову про визнання права власності на майно.

Враховуючи вищевикладене, Позивач не надав належних та допустимих доказів, що він є власником майна, в той час, як за змістом ст.392 Цивільного кодексу України, право звернення з позовом про визнання права власності на майно, належить саме власнику такого майна, а отже суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Відповідно до приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на Позивача.

Керуючись викладеним, ст. ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 07.06.2016.

Суддя А.Є. Соловйова