ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"23" травня 2016 р. Справа № 922/1337/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Барбашова С.В., суддя Слободін М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області (вх.№1423Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 02 листопада 2015 року у справі № 922/1337/15

за позовом Виконуючого обовязки прокурора міста Харкова

до 1. Харківської міської ради, м. Харків

2. Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Бархани", м. Харків

про скасування акта та зобовязання вчинити певні дії

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року виконуючий обов'язки прокурора міста Харкова звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради та Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Бархани" про визнання незаконним та скасування рішення 41 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 24 лютого 2010 року №13/10 в частині пункту 10.2. додатку 1; визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №189777, зареєстрованого в Управлінні Державного земельного агентства у місті Харкові; зобов'язання Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Бархани" повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради земельну ділянку площею 26,1684 га з кадастровим номером :13:009:0037 у первісному (придатному для використання) стані. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказував на порушення Харківською міською радою при прийнятті оскаржуваного рішення приписів статті 41 Земельного кодексу України, статей 133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 27 квітня 2015 року у справі № 922/1337/15, залишеним без змін Харківським апеляційним господарським судом (постанова від 09 червня 2015 року) у задоволені позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 10 вересня 2015 року у справі №922/1337/15 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 09 червня 2015 року та рішення Господарського суду Харківської області від 27 квітня 2015 року скасовано. Матеріали справи № 922/1337/15 скеровано для нового розгляду до Господарського суду Харківської області.

Рішенням господарського суду Харківської області від 02 листопада 2015 року (новий розгляд) у справі № 922/1337/15 в позові відмовлено.

Заступник прокурора Харківської області з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Харківської області від 02 листопада 2015 року у цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Одночасно з поданням апеляційної скарги апелянт звернувся до апеляційного суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку на оскарження рішення господарського суду Харківської області від 02 листопада 2015 року у справі №922/1337/15.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Так, заявник зазначає, що у звязку з поверненням Вищого господарського суду України касаційної скарги прокурору, апелянт вважає, що строк апеляційного оскарження пропущено з поважних причин, оскільки апеляційна скарга подається після усунення обставин, зазначених в ухвалі Харківського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 року та в ухвалі Вищого господарського суду України від 17.03.2016 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 ГПК України апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

У разі пропуску строку на подання апеляційної скарги сторона має право в порядку ст. 53 ГПК України звернутися до суду з мотивованим клопотанням про відновлення пропущеного строку. Однак, зазначена стаття передбачає, що поважними вважаються лише ті обставини, які є обєктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та повязані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами справи процесуальних дій.

Відновлення пропущеного строку є правом суду, яким останній користується, виходячи із поважності причин його пропуску.

Отже, відновлення пропущеного строку є правом суду виходячи з встановлення поважності причин пропуску строку. При цьому поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.

Таким чином, для відновлення процесуального строку заявник має довести суду наявність відповідних обставин, їх поважність та непереборність, у зв'язку з тим, що норма про можливість відновлення процесуальних строків є по суті пільгою, що може використовуватися лише як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного із процесуальних строків.

Також, колегією суддів взято до уваги судову практику Європейського суду з прав людини, зокрема, Рішення від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України"", у якому суд зазначає, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "ОСОБА_1 проти України", заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003 року). У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо як у цій справі, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що відновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які, в цьому випадку, не вбачаються за відсутності обставин, що об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги.

Отже, прокуратура Харківської області мала обєктивну можливість та у відповідності до ст. 22 ГПК України була зобовязана вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження обставин справи, тоді як з апеляційною скаргою заявник апеляційної скарги звернувся у травні 2016 року, тобто більше чим через шість місяців після прийняття рішення у справі та не навів поважності причин, які заважали йому реалізувати своє право на подання апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний господарський суд встановив, що скаржник пропустив строк без поважних причин, що є підставою для відмови в задоволенні клопотання про відновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Керуючись ст. 50, 53, 86, 93, п. 4 ч. 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

1. В задоволенні клопотання Прокуратури Харківської області про відновлення строку на подання апеляційної скарги на на рішення господарського суду Харківської області від 02 листопада 2015 року у справі № 922/1337/15 відмовити.

2. Повернути апеляційну скаргу Прокуратури Харківської області, м. Харків.

Додаток: заявнику - матеріали скарги на 13 арк., у т.ч.: апеляційна скарга на 8 арк., оригінал платіжного доручення №849 від 05.05.2016 про сплату судового збору в розмірі 4019,40 на 1 арк., поштові описи вкладень від 13.05.16 на 3 арк., фіскальні чеки від 13.05.2016 №8492, №8491, №8493 на 1 арк.

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Слободін М.М.