КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2016 р. Справа№ 910/22635/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дикунської С.Я.

суддів: Алданової С.О.

Калатай Н.Ф.

при секретарі Драчук Р.А.

за участю представників:

від позивача Майструка Є.С. - дов. №3818/18 від 16.12.2015 р.

від відповідача не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства

«Страхова компанія «Провідна»

на рішення господарського суду міста Києва

від 20.10.2015 року (суддя Шкурдова Л.М.)

у справі № 910/22635/15

за позовом Приватного акціонерного товариства

«Страхова компанія «АХА Страхування»

(далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування»)

до Приватного акціонерного товариства

«Страхова компанія «Провідна»

(далі - ПрАТ «СК «Провідна»)

про стягнення 49 500, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.10.2015 року у справі № 910/22635/15 позов задоволено повністю, стягнуто з ПрАТ «Провідна» на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» 49 500,00 грн. суми боргу, 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із згаданим рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, просив скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що оскаржене рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи тощо. За твердженнями апелянта, суд першої інстанції не звернув увагу, що винуватцем ДТП, в якій було пошкоджено застрахований у позивача автомобіль, є сам страхувальник позивача, що підтверджується матеріалами справи. Крім цього, місцевим судом не враховано, що серед отриманих автомобілем «Toyota Corolla» держномер НОМЕР_1 внаслідок ДТП пошкоджень, зокрема задньої частини, зазначено лише панель задка, яка потребує ремонту та фарбування, проте згідно рахунку № PLK 0000313 від 29.04.2014 року здійснено ремонт лише передньої частини цього автомобіля тощо.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2015 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Провідна» на рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2015 року у справі № 910/22635/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Коршун Н.М., розгляд справи призначено на 12.01.2016 року, проте в зв'язку з перебуванням головуючого судді Дикунської С.Я. на лікарняному, розгляд справи № 910/22635/15 не відбувся.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2016 року розгляд справи № 910/22635/15 призначено на 09.02.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.02.2016 року клопотання ПрАТ «СК «АХА Страхування» про продовження строку розгляду спору задоволено, продовжено розгляд справи №910/22635/15 на п'ятнадцять днів, в судовому засіданні оголошено перерву на 01.03.2016 року.

В зв'язку з перебуванням судді Коршун Н.М. на лікарняному, участь судді Алданової С.О. у семінарі, 01.03.2016 року системою автоматичного розподілу проведено заміну згаданих суддів й згідно протоколу автоматичної зміни складу суду визначено колегію суддів в складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Калатай Н.Ф., Зубець Л.П.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Провідна» на рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2015 року у справі № 910/22635/15 прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.03.2016 року через неявку представника відповідача розгляд справи № 910/22635/15 відкладено на 22.03.2016 року.

В судовому засіданні 22.03.2016 року оголошено перерву на 29.03.2016 року на підставі ст. 77 ГПК України.

Відповідно до розпорядження начальника відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду № 09-52/540/16 від 29.03.2016 року, в зв'язку з перебуванням судді Зубець Л.П. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи й згідно протоколу автоматичної зміни складу суду визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Дикунська С.Я., судді: Алданова С.О., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2016 року апеляційну скаргу ПрАТ «СК «Провідна» на рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2015 року у справі № 910/22635/15 прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2016 року за неявки представника позивача розгляд справи № 910/22635/15 відкладено на 26.04.2016 року й зобов'язано представника позивача надати належні та допустимі докази на підтвердження пошкодження задньої частини автомобіля «Toyota Corolla» держномер НОМЕР_1 та вартості проведених ремонтних робіт.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2016 року задоволено клопотання позивача про відкладення розгляду справи, розгляд справи № 910/22635/15 відкладено на 24.05.2016 року, повторно зобов'язано представника позивача надати належні та допустимі докази на підтвердження пошкодження задньої частини автомобіля «Toyota Corolla» держномер НОМЕР_1 та вартості проведених ремонтних робіт.

В судовому засіданні 24.05.2016 року по справі оголошено перерву на 31.05.2016 року для підготовки судового рішення по справі.

В судове засідання 31.05.2016 року з'явився представник позивача, доводи скарги заперечив, просив не брати їх до уваги, натомість просив рішення місцевого суду як законне та обґрунтоване залишити без змін.

Представник відповідача (апелянта) в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки апеляційний господарський суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надіслав.

Оскільки в матеріалах справи наявні докази належного повідомлення сторін (протокол судового засідання від 24.05.2015 р. та розписка про ознайомлення представників сторін про дату, час та місце розгляду справи), неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню апеляційної скарги по суті, з огляду на приписи ч. 1 ст. 102 ГПК України апеляційний господарський суд вважав за необхідне скаргу розглянути за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

На підставі ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників сторін 24.05.2016 року, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Так, до господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ПрАТ «СК «АХА Страхування» до ПрАТ «СК «Провідна» про стягнення 49 500,00 грн. страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення Правил дорожнього руху України водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем, відтак до позивача на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України перейшло право регресної вимоги до відповідача тощо.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог й прийняв рішення про їх задоволення в повному обсязі.

Постановляючи оскаржене рішення місцевий суд встановив, що 25.06.2014 між позивачем (страховиком) та його страхувальником укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу «Toyota Corolla» держномер НОМЕР_1 (далі - автомобіль «Toyota Corolla») на випадок заподіяння збитків внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В результаті страхового випадку, який мав місце 05.09.2014 року, автомобіль «Toyota Corolla» було пошкоджено й позивачем перераховано страхове відшкодування в розмірі 56 764, 96 грн. За висновками суду першої інстанції згаданий автомобіль пошкоджено з вини особи, цивільно-правову відповідальність якої застраховано відповідачем, а відтак на підставі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню тощо.

Апеляційний господарський суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, як встановлено матеріалами справи, 25.06.2014 року між позивачем (страховиком) та ОСОБА_3 (страхувальником) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 0154а/14 (далі - Договір добровільного страхування), за умовами якого застраховано пов'язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням автомобіля «Toyota Corolla» майнові інтереси страхувальника.

Відповідно до виданої МВС України довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 9433260 від 02.10.2016 року, 05.09.2016 року в 12:30 год. в м. Кременчузі Полтавської області на пр. 50-років Жовтня, 12 сталась ДТП, в результаті якої водій ОСОБА_4 керуючи автомобілем ВАЗ 2107 держномер НОМЕР_2 (далі - автомобіль «ВАЗ 2107») не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Toyota Corolla» держномер НОМЕР_1 (власник ОСОБА_3) під керуванням водія ОСОБА_5, який також не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з автомобілем «Nissan Qashqai» держмер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6, який зупинився поперед нього. Внаслідок згаданих дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження.

Згідно рахунку на оплату № PLK0000313 від 20.04.2014 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota Corolla» складає 57 890,15 грн. (складено ТОВ «Компанія «Про Лайн»»), на підставі страхового акту №1.001.14.14716/VESKO28071 від 02.10.2014 р. та розрахунку страхового відшкодування ( складено позивачем) розмір цього відшкодування визначено в сумі 56 764, 96 грн.

У відповідності до наявного в матеріалах справи платіжного доручення №133 937 від 03.10.2014 року позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 56 764, 96 грн. на рахунок ТОВ «Компанія «Про Лайн».

Положеннями ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується на підставі ч. 1 ст. 1166 ЦК України в повному обсязі особою, яка її завдала.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Такими особами в даному випадку є винні у скоєнні ДТП водій «Toyota Corolla» ОСОБА_5, якого постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17.10.2014 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та водій автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_4, якого постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.10.2014 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, на що суд першої інстанції не звернув належної уваги.

Так, розглядаючи справу по суті спору та задовольняючи позов в повному обсязі, суд вважав доведеними позовні вимоги з огляду на визнання судом вини ОСОБА_4 у скоєнні ДТП 5.09.2014 року в м.Кременчук Полтавсьвої області та пошкодженні автомобіля Toyota Corola держномер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та свого автомобіля. При цьому, жодним чином не відредаговано на те, що згідно вищенаведеної довідки МВС України винуватцями у цьому ДТП є дві особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Останній в результаті цієї події пошкодив автомобіль Nissan Qashqai держномер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6. та автомобіль, яким керував сам.

Відповідно до повідомлення про настання страхового випадку та страхового акту № 1.001.14.14716VESKO/ 28071 від 2.10.2014 року, які надані позивачем до позовної заяви, водій страхувальника (ОСОБА_5) поясняв, що не встиг загальмувати, коли автомобіль Ниссан Кашкай, що їхав попереду різко загальмував, тому в»їхав в його задню частину, в цей час в його автомобіль врізався ззаду автомобіль ВАЗ-2107 тощо.

Аналізуючи вищенаведені обставини в сукупності із долученими до справи доказами, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що особою, винною у пошкодженні автомобіля гр-ки ОСОБА_3 в його передній частині є ОСОБА_5, тоді як задня частина автомобіля була пошкоджена з вини ОСОБА_4, що рухався за ним на автомобілі ВАЗ-2107, відповідно й повинно відбуватись вішкодування шкоди.

Страхувальник (у даному випадку власник автомобіля «Toyota Corolla»), який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача(чів) й строк такої вимоги починає спливати в момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування, до страховика (ПрАТ «СК «АХА Страхування») переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача(чів).

Як встановлено матеріалами справи, цивільно-правову відповідальність водія автомобіля ВАЗ 2107 застраховано в ПрАТ «СК «Провідна» на підставі полісу №АС/4194385 з терміном дії з 27.08.2013 року до 26.08.2014 року та лімітом відповідальності за заподіяну майну третій особі шкоду в розмірі 50 000,00 грн., франшизою в розмірі 500,00 грн.

Оскільки, як вище згадувалось, водій автомобіля ВАЗ 2107 ОСОБА_4 винуватий лише у пошкодженні задньої частини автомобіля «Toyota Corolla», він та/або відповідач, який застрахував його цивільну відповідальність, може нести ії тільки в межах спричинених збитків, відтак не є відповідальним за пошкодження передньої частини цього автомобіля.

Якщо цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, останній стає відповідальною особою, адже внаслідок укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за завдану застрахованою ним особою шкоду, тобто бере на себе всю відповідальність за свого страхувальника, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки.

З метою повного, всебічного та об'єктивного вирішення спору, ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2016 року та 26.04.2016 року позивача зобов'язувалось надати апеляційному суду належні та допустимі докази на підтвердження пошкодження задньої частини автомобіля «Toyota Corolla» та вартості проведених ремонтних робіт.

В судовому засіданні 24.05.2016 року на виконання ухвали Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2016 року представником позивача подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів на підтвердження пошкодження задньої частини транспортного засобу «Toyota Corolla», а саме: повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заяви на виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, які раніше ним залучались до справи як додатки до позовної заяви; а також рахунок на оплату ремонту задньої частини автомобіля ОСОБА_3 та розрахунок страхового вішкодування в зв»язку з цим, які, на думку апеляційного суду, не мають відношення до справи, оскільки згадані витрати позивачем не включались до позовних вимог по справі, такі не були предметом розгляду в суді першої інстанції, їх не може бути стягнуто з відповідача в межах даного провадження тощо.

В зв»язку з цим доводи апелянта про те, що судом встановлено беззаперечну вину водія ВАЗ 2107 за пошкодження задньої частини застрахованого позивачем автомобіля, а особою, відповідальною за пошкодження передньої частини автомобіля є водій ОСОБА_5, адже зіткнення з автомобілем «Nissan» відбулось по його вині й лише потім сталось зіткнення з автомобілем ВАЗ-2107, заслуговують на увагу, ці обставини підтверджуються матеріалами справи (довідка МВС України, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку та заява на виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу).

Так, згідно протоколу огляду транспортного засобу № 246/4 від 09.09.2014 року серед наявних пошкоджень задньої частини автомобіля є запис про нескладну деформацію в середній частині панелі задка, однак в рахунку на оплату № PLK0000313 від 20.04.2014 року, яким позивач обґрунтовував свої позовні вимоги, відсутні будь-які посилання на ремонт задньої частини автомобіля «Toyota Corolla». Представник позивача апеляційному господарському суду поясняв, що відшкодування витрат на ремонт задньої частини автомашини їх страхувальника в даній справі не заявлялись, а були ними сформованими в окремому провадженні, хоча просив суд їх стягнути з відповідача тощо.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 104 ГПК України недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, є підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Недоведеність обставин, які мають значення для справи, що їх місцевий господарський суд визнав встановленими, має місце в тих випадках, коли істотні для справи обставини не підтверджено визначеними законом доказами або підтверджено недопустимими чи недостовірними, суперечливими доказами, а також доказами, отриманими судом із порушенням норм процесуального права. Причиною недоведеності обставин, що мають значення для справи, є порушення судом правил дослідження й оцінки доказів. Порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права означає, що рішення місцевого господарського суду є незаконним.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

На підставі ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

За таких обставин, апеляційний господарський суд не погоджується із висновками місцевого суду про задоволення позову, вважає оскаржене рішення незаконним й таким, що підлягає скасуванню з прийняттям нового - про відмову в задоволенні позову. В зв»язку з цим доводи апелянта по суті апеляційної скарги заслуговують на увагу, а скарга - підлягає задоволенню в повному обсязі.

З огляду на задоволення апеляційної скарги витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі ст. 49 ГПК України належить покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» задовольнити, рішення господарського суду міста Києва від 20.10.2015 у справі № 910/22635/15 скасувати та прийняти нове рішення:

В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» про стягнення 49 500,00 грн. відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вулиця Іллінська, будинок 8, ідентифікаційний код 20474912) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (03049, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 25, ідентифікаційний код 23510137) 1339 (одна тисяча триста тридцять дев'ять) грн. 80 коп. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Видачу наказів доручити господарському суду міста Києва.

Матеріали справи №910/22635/15 повернути за належністю до господарського суду міста Києва.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя С.Я. Дикунська

Судді С.О. Алданова

Н.Ф. Калатай