ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" травня 2016 р.Справа № 924/308/16

Господарський суд Хмельницької області у складі: суддя Заярнюк І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр - Універсалсервіс", м. Нетішин Хмельницької області

до публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль", м. Київ в особі Хмельницької обласної дирекції, м. Хмельницький Хмельницької області

про визнання кредитного договору №014/08-11/8856 від 30.03.2007р. недійсним

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_2, представник згідно довіреності від 30.01.2015р.;

від відповідача - ОСОБА_3, представник згідно довіреності №399/15-Н від 11.08.2015р.

У судовому засіданні 31.05.2016р., відповідно до ст.85 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр - Універсалсервіс", м. Нетішин Хмельницької області звернулося із позовною заявою до публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль", м. Київ в особі Хмельницької обласної дирекції, м. Хмельницький Хмельницької області про визнання кредитного договору №014/08-11/8856 від 30.03.2007р. укладеним в національній валюті України - гривні.

В обґрунтування позовних вимог посилається на ст.ст. 11, 13, 16, 217, 235, 525, 539, 629, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, ч.7 ст. 179, ч.2 ст. 198, ст. 345 Господарського кодексу України, ст. 3, 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ст. 4, 16 Декрету Кабінету міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" від 19.02.1993 року №15-93.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 01.04.2016р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду в засіданні суду на 21.04.2016р.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 21.04.2016р. задоволено заяву позивача про зміну предмету позову, в результаті чого предмет розгляду справи №924/308/16 є вимога позивача до відповідача про визнання кредитного договору №014/08-11/8856 від 30.03.2007р. недійсним.

Представник позивача в судове засідання 31.05.2016 з'явився, подав додаткові обґрунтування до позовної заяви, де зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Стверджує, що на момент укладення кредитною договору та його підписання директором ТОВ "Торгово-сервісний центр "Універсалсервіс" була ОСОБА_4. Зазначає, що наа час підписання кредитного договору ОСОБА_4, як директор діяла на підставі Статуту, зареєстрованого в державному реєстрі 11.05.2006 року. Зауважує, що відповідно до п.п. 8.6.4. діючого на той час Статуту: «Директор має право: укладати угоди, що не перевищують 20000 гривень з одним контрагентом та чинити юридичні дії від імені Товариства, давати доручення, відкривати та використовувати рахунки Товариства в установах банків». Пояснює, що кредитний договір був підписаний 30 березня 2007 року, тобто на момент коли директор ОСОБА_4 не мала жодних юридичних повноважень для підписання як основного кредитного договору про отримання коштів на суму 300000 доларів США., так і Додаткової угоди №1 від 19 червня 2007 року, якою збільшено суму кредиту до 700000 (сімсот тисяч) доларів США. Зауважує, що при цьому державну реєстрацію змін до установчих документів було проведено лише 09.07.2007 року, якими і збільшено повноваження директора для укладення договорів такого характеру. Звертає увагу суду, що на час підписання кредитного договору від 30.03.2007 року ОСОБА_4 не мала необхідного обсягу повноважень, що підтверджується документально. Зазначає, що дата внесення до Єдиною державною реєстру запису про проведення державної реєстрації зміни до відомостей про юридичну особу є датою державної реєстрації зміни до відомостей про юридичну особу. Стверджує, що саме з цієї дати ОСОБА_4 наділена була б повноваженнями підписувати договори такого характеру. Тобто, пояснює представник позивача, вимога про наявність обмежень в діяльності уповноваженої особи, яка діє від імені юридичної особи, чітко врегульована чинним законодавством. І повноваження директора реєструються в Єдиному державному реєстрі, після чого він має право здійснювати діяльність відповідно до чинного законодавства. Отже, робить висновок, що юридична особа вважається такою, що здійснює діяльність на підставі установчих документів з моменту державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи у порядку, встановленому статтею 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" (п. 11 ст. 19 цього Закону). З огляду на вищенаведене, представник позивача вважає, що ОСОБА_5 як директор, не мала повноважень на здійснення підпису кредитного договору станом на 30.03.2007 року у зв'язку із відсутністю спеціальної правосуб'єктності, що узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України.

Представник відповідача з'явився в судове засідання 31.05.2016р. проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав наведених у відзиві на позовну заяву від 10.05.2016р., де зазначив, що доказом бажання отримати кредит у доларах США є заява боржника від 22.03.2007р. за вих. №67 та анкета - заява на отримання кредиту від 28.03.2007р., згідно яких клієнт просив надати кредит саме в доларах США (додаються до відзиву). Вказує, що твердження про невикористання кредиту в доларах США з посиланням на меморіальний ордер №1 від 30.03.2007р.; платіжне доручення №14 від 06.11.2007р.; платіжне доручення №10 від 13.09.2007р.; платіжне доручення №15 від 18.02.2008р.; платіжне доручення №6 від 09.07.2007р. також є перекрученням фактів, оскільки вказані документи є доказом перерахування банком коштів з кредитного (позичкового) рахунку та поточний рахунок саме в доларах США, тобто доказом надання кредиту і виконання Банком п. 1.7.1. Кредитного договору, який вказує на те, що ОСОБА_1 здійснює видачу кредиту Позичальнику однією сумою чи траншами згідно з кредитними заявками Позичальника. Кредит надається однією сумою чи траншами шляхом перерахування кредитних коштів в безготівковій формі на поточний рахунок Позичальника у Банку. Зауважує, що грошові кошти в доларах США з позичкового рахунку перераховувались на поточний рахунок Позичальника саме в доларах США (у валюті кредиту), що підтверджується вказаними вище платіжними документами. Вказує, що Позичальник сам підтверджує, що кредит був отриманий і використаний саме в доларах США (заява клієнта від 23.04.2015 р. №59). Звертає увагу суду, що доказами відкриття рахунку № саме в доларах США є заява про відкриття рахунку клієнта від 07.03.2007р., відповідно до якої Позичальник просив відкрити рахунок саме в доларах США, в якій зазначена дата відкриття рахунку в доларах США - 29.03.2007р.; копія електронного файла - відповіді від 30.03.2007р. податкового органу (ДПІ у м. Нетішин Хмельницької області) про взяття на облік відкритого рахунку саме в доларах США (валюта рахунку вказана 840 (долари США); корінець повідомлення податкового органу від 30.03.2007р. про взяття на облік відкритого рахунку. Зазначив, що на сьогодні в Україні склалася стала судова практика, яка визначала законність кредитування банками клієнтів в іноземній валюті у період 2005-2014 р.р. (дати винесення постанови Правління НБУ №534 від 28.08.2014 р.). Вказав, що законодавчими актами, що встановлюють право банку здійснювати операції в іноземній валюті, є: ЗУ «Про банки і банківську діяльність», Декрет КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» (далі - Декрет КМУ), ЗУ «Про Національний банк України». Зазначені нормативні акти визначають, що банк має право здійснювати свою діяльність на підставі виданої НБУ ліцензії. Таким чином, представник відповідача вважає, що за відсутності нормативних умов для застосування індивідуального ліцензування щодо вказаних операцій, єдиною правовою підставою для здійснення банками кредитування в іноземній валюті згідно з вимогами статті 5 Декрету КМУ є наявність у банку банківської ліцензії та дозволу на здійснення валютних операцій, отриманої у встановленому порядку. У випадку наявності у банку відповідної ліцензії та письмового дозволу Національного банку України, здійснення кредитних операцій у валюті не суперечить вимогам чинного законодавства України. Повідомив, що 27 березня 1992р. Національним банком України видано АТ «ОСОБА_1 Аваль» банківську ліцензію №10 на право здійснювати банківські операції, в тому числі щодо розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, та письмовій Дозвіл №10-4 на право здійснювати операції з валютними цінностями. Зауважив, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбаченому законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Зазначив, що у відповідності до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом не дійсним. Вказав, що позивач не надав жодних належних доказів та обґрунтувань для визнання кредитного договору недійсним, тому просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «Торгово - сервісний центр -«Універсалсервіс» до АТ «ОСОБА_1 Аваль» про визнання недійсним кредитного договору №014/08-11/8856 від 30.03.2007 р. та додаткових угод до нього.

Крім того, представником відповідача 18.04.2014р. було подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України. Своє клопотання обґрунтував тим, що рішенням Господарського суду Хмельницької області від 23.03.2016р. у справі №924/1826/15 відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Торгово-сервісний центр - Універсалсервіс" до АТ "ОСОБА_1 Аваль" про визнання недійсним кредитного договору №014/08-11/8856 від 30.03.2007р. в частині визнання валюти кредитування в доларах США, та про визнання укладеним в національній валюті України - гривні. Зазначає, що позивачем 05.04.2016р. подано апеляційну скаргу на вказане рішення суду, справа перебуває на розгляді в Рівненському апеляційному господарському суді України. Пояснив, що фактично предмет і підстави вказаних двох позовів ТОВ "Торгово-сервісний центр - Універсалсервіс" є ідентичними, а тому позов ТОВ "Торгово-сервісний центр - Універсалсервіс" у справі №924/308/16 підлягає залишенню без розгляду.

Також представником відповідача в судовому засіданні 19.05.2016р. заявлено усне клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку із винесенням рішення Рівненським апеляційним господарським судом у справі №924/1826/15.

Щодо заявлених представником відповідача клопотань судом враховується наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 81 ГПК України Господарський суд залишає позов без розгляду, якщо у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Відповідно до п. 4.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" припинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини другої статті 80 ГПК можливе за умов, якщо рішення господарського суду або іншого органу, який вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, набрало законної сили, не змінено і не скасовано у відповідній частині в передбаченому законом порядку. За відсутності таких умов заінтересована особа вправі звернутися з позовом до господарського суду на загальних підставах.

Суд дослідивши матеріали справи та врахувавши, що предметом позовних вимог у справі №924/1826/15 є "визнання недійсним кредитного договору №014/08-11/8856 від 30.03.2007р. в частині визнання валюти кредитування в доларах США, та про визнання укладеним в національній валюті України - гривні", а у справі №924/308/16 є "визнання кредитного договору №014/08-11/8856 від 30.03.2007р. недійсним" відмовляє у задоволенні клопотань відповідача про залишення позову без розгляду на підставі п.2. ч.1 ст.81 ГПК України та про припинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.80 ГПК України.

11.05.2016р. представником відповідача було подано заяву про застосування наслідків недійсності правочину в порядку ст. 1057-1 ЦК України, в яків представник ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" просить у випадку задоволення судом позову застосувати наслідки недійсності правочину відповідно до ст. 216 ЦК України, а також відповідно до ст. 1057-1 ЦК України, а саме:

- визначити грошову суму, що підлягає поверненню Позивачем Відповідачу;

- накласти арешт на майно: нежитлову будівлю, цілісний майновий комплекс, готель «Горинь», загальною площею 4788,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., проспект Незалежності, буд.11, що розташований на земельній ділянці, загальною площею 0,1373 га, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., проспект Незалежності, буд.11, кадастровий номер :02:006:0094; що забезпечують виконання зобов'язань позичальника за кредитним доaговором №014/08-11/8856 від 30.03.2007 р. та додаткових угод до нього, та знаходяться в іпотеці Банку на підставі Договору іпотеки від 30.03.2007 р., що посвідчений ОСОБА_6, приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу, та зареєстрованого в реєстрі за №1014 та Договору іпотеки від 22.04.2011р., що посвідчений ОСОБА_6, приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу, та зареєстрованого в реєстрі за №623;

- заборонити відчуження будь-яким способом предмета іпотеки - нежитлової будівлі, цілісного майнового комплексу, готелю «Горинь», загальною площею 4788,9 кв.м., що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., проспект Незалежності, буд.11, що розташований на земельній ділянці, загальною площею 0,1373 га, що знаходиться за адресою: Хмельницька обл., проспект Незалежності, буд. 11, кадастровий номер. :02:006:0094; що забезпечують виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором №014/08-11/8856 від 30.03.2007 р. та додаткових угод до нього, та знаходяться в іпотеці Банку на підставі Договору іпотеки від 30.03.2007 р., що посвідчений ОСОБА_6, приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу, та зареєстрованого в реєстрі за №1014 та Договору іпотеки від 22.04.2011 р., що посвідчений ОСОБА_6, приватним нотаріусом Нетішинського міського нотаріального округу, та зареєстрованого в реєстрі за №623.

Суд, при розгляді поданої заяви враховує, що відповідачем по справі не надано жодного розрахунку заборгованості позивача станом на дату розгляду справи, тоді як суд позбавлений можливості самостійно визначити таку заборгованість, не надано підтвердження дії станом на час розгляду справи договору іпотеки №623 від 22.04.2011р. та відмовляє у задоволенні такої заяви.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено:

Як вбачається з матеріалів справи, 30.03.2007 р. між публічним акціонерним товариством "ОСОБА_1 Аваль" в особі Хмельницької обласної дирекції (Кредитор) та товариством з обмеженою відповідальністю "Торговельно-сервісний центр "Універсалсервіс" (Позичальник) укладено кредитний договір № 014/08-11/8856 (далі - Договір).

В подальшому банком та позичальником внесено зміни до кредитного договору шляхом підписання договорів про внесення змін № 1 від 19.06.2007 року, № 014/08-11/8856/2 від 29.01.2009 року, № 014/08-11/8856/3 від 09.07.2010 року, № 014/08-11/8856/4 від 22.04.2011 року, № 014/08-11/8856/5 від 31.05.2012 року, № 014/08-11/8856/6 від 26.07.2013 року.

Відповідно до частини першої Договору, розмір кредиту та валюта кредиту складає 300000 дол. США; цільове використання кредиту: на розвиток бізнесу; річна база нарахування процентів: 365 днів; дата остаточного повернення кредиту: 29.03.2014 року.

Пунктом 1.7.1 Договору визначено, що ОСОБА_1 здійснює видачу Кредиту Позичальнику однією сумою чи траншами згідно з Кредитною/ними заявкою/ами Позичальника. Кредит надається однією сумою чи траншами шляхом перерахування кредитних коштів в безготівковій формі на поточний рахунок Позичальника в Банку. Перший транш надається у термін до двох місяців з дати укладення цього договору. Кожний наступний транш надається позичальнику за умови підтвердження ним цільового використання кожного попереднього траншу.

Відповідно до положень п. 1.5.1 Договору, погашення відповідної частини Кредиту здійснюється Позичальником щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів (Додаток № 1 до цього Договору), шляхом внесення готівки в касу Банку або безготівковим перерахуванням на позичковий рахунок, вказаний в Частині №1 цього Договору.

Відповідно до п. 1.6.1 Договору, Позичальник зобов'язаний повністю повернути Банку суму Кредиту не пізніше Дати остаточного повернення кредиту відповідно до умов встановлених в ч. 1.5 цього Договору.

Згідно з п. 1.4.1.1 Договору, позичальник взяв на себе обов'язок, сплачувати проценти за користування кредитом, які розраховуються на основі фіксованої процентної ставки, з розрахунку річної бази нарахування процентів.

Відповідно до п. 1.4.1.2 Договору, проценти нараховуються не пізніше дати, визначеної у Графіку повернення Кредиту та сплати процентів (Частина № 1 цього Договору), кожного календарного місяця на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день видачі та виключаючи день повернення, та сплачуються Позичальником відповідно до умов ст. 1.5 цього Договору.

Положеннями п. 1.12.1 Договору, встановлено, що при одержанні кредиту Позичальник усвідомлює та гарантує, що умови даного договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. Позичальник не знаходиться під впливом омани, обману, насильства, погрози, зловмисної угоди або збігу важких для нього обставин; Позичальник спроможний здійснити цей Договір і виконання зобов'язання по ньому, оскільки він не має обмежень право чи дієздатності; Позичальник не є жодним чином обмежений законом, іншим нормативним актом, судовим рішенням чи іншим передбаченим чинним законодавством способом в своєму праві укладати цей Договір та виконувати умови визначені у ньому.

Пунктом 4.1.1 Договору встановлено, що за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами у визначені цим договором строки, позичальник зобов'язаний сплатити банку пеню від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього Договору.

Положеннями п. 1.9.1 Договору встановлено, що незважаючи на інші положення цього Договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань за цим Договором в цілому або у визначеній Банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем, та/або майновим Поручителем своїх Боргових та інших зобов'язань за цим Договором (в тому числі, але не виключно встановлених п. 2.3.7-2.3.12 та ст. 3 цього Договору) та/або умов Договору іпотеки, та/або умов Договору поруки (надалі Вимога). При цьому, виконання боргових зобов'язань повинно бути проведено Позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання Позичальником відповідної Вимоги.

Відповідно до п. 7.2 Договору, цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами (дата Договору) включаючи всі додатки до нього (додатки складають невід'ємну частину цього договору), і діє до виконання Сторонами взятих на себе зобов'язань по цьому Договору в повному обсязі.

В рамках кредитного договору між позивачем та ТОВ "Торгово-сервісний центр "Універсалсервіс" було укладено:

Додаткову угоду № 1 від 19.06.2007 року до кредитного Договору, згідно умов якої збільшено суму кредиту до 700000 дол. США, процентна ставка за користування кредитом встановлена на рівні 12% річних, дата остаточного повернення кредиту визначена 29.03.2017 року, повернення кредиту здійснюється рівними ануїтетними щомісячними платежами по 6140,36 дол. США. (частина 1, пункти 2, 3, 4 Додаткової угоди).

Додаткову угоду № 014/08-11/8856/2 від 29.01.2009 року, відповідно до умов якої Кредитор на положеннях та умовах цього Договору відкриває Позичальнику не відновлювальну кредитну лінію. Повернення Кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати Позичальником платежів, що зменшуються згідно з графіком погашення до цього договору (Додаток № 1). Детальний порядок повернення Кредиту та сплати процентів визначений в частині № 2 цього Договору.

Додаткову угоду № 014/08-11/8856/3 від 09.07.2010 року, згідно з умовами якої, на період кредитних канікул, з 09.07.2010 року по 31.08.2010 року, щомісячний платіж зменшується до розміру 3000 дол. США (п. 1.2 Угоди), починаючи з 01.09.2010 року Кредитор змінює Позичальнику строк сплати решти щомісячного платежу в сумі 3521,35 дол. США, а Позичальник зобов'язується сплатити вказану суму в майбутньому відповідно до графіку погашення кредиту та сплати процентів, що є додатком № 1 до цієї Додаткової угоди та її невід'ємною частиною (п. 1.3 Угоди), протягом кредитних канікул Позичальник сплачує проценти за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору (п. 1.4 Угоди).

Додаткову угоду № 014/08-11/8856/4 від 22.04.2011 року, згідно умов якої Позичальник зобов'язується щомісячно проводити по власному поточному рахунку у Банку свої безготівкові розрахунки і власні грошові обороти у розмірі не менше 80%. При цьому, на протязі дії цього Договору Позичальник зобов'язується на першу вимогу банку надавати в ОСОБА_1 довідку підписану керівником виконавчого органу Позичальника про розмір грошових оборотів Позичальника по банківським рахункам за попередній звітний період (п. 2 Угоди).

Додаткову угоду № 014/08-11/8856/5 від 31.05.2012 року, за умовами якої визначено перелік фінансових поручителів та заставу нерухомого майна, строки та обов'язок Позичальника щодо приведення у відповідність правовстановлюючих документів на об'єкт нерухомості, який переданий в заставу в якості забезпечення виконання зобов'язань по Кредитному договору, із фактичними технічними характеристиками нерухомості.

Додаткову угоду № 014/08-11/8856/6 від 26.07.2013 року, згідно якої, за невиконання або неналежне виконання Позичальником обов'язків передбачених п. 2.3.1 цього Договору, Позичальник, на вимогу Кредитора сплачує останньому штраф у розмірі 50000 грн. Сплата неустойки не звільняє Позичальника від виконання порушеного (невиконаного) обов'язку (п. 2 Угоди), станом, на дату підписання цієї додаткової угоди фактична заборгованість Позичальника за Договором по сплаті суми кредиту становить 360321,90 дол. США (п. 3.1 Угоди).

На виконання умов Кредитного договору № 014/08-11/8856 та Додаткових угод до Договору, згідно заяв на отримання кредиту, Позичальником виконано звої зобов'язання за договором, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 1 від 30.03.2007 року на суму 300000 дол. США, платіжним дорученням № 6 від 09.07.2007 року на суму 100000 дол. США, платіжним дорученням № 10 від 13.09.2007 року на суму 160000 дол. США, платіжним дорученням № 14 від 06.11.2007 року на суму 70000 дол. США, платіжним дорученням № 15 від 18.02.2008 року на суму 33000 дол. США.

Позивач, вважаючи, що в порушення п. 1 та п. "в" ч. 4 ст. 5 декрету КМУ "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" у відповідача відсутня індивідуальна ліцензія, на момент підписання договору позивача поставлено в невигідне та таке що порушує його права становище, кредитний договір зі сторони позивача підписано ОСОБА_4, яка на момент підписання не мала на те належних повноважень та на те, що позивачем валютні кошти, як то передбачено умовами договору фактично не отримувались, звернувся з позовом до місцевого суду в якому просить визнати недійсним кредитний договір № 014/08-11/8856 від 30.03.2007р.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом приймається до уваги наступне:

Згідно зі ст.215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до статті 203 ЦК України загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину є наступні:

зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства;

особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності;

волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі;

правочин має вчинятися у формі, встановленій законом;

правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом (частина перша статті 92).

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень (частина третя статті 92).

Як вбачається з матеріалів справи, Кредитний договір підписано директором ТОВ "Торгово-сервісний центр Універсалсервіс" ОСОБА_4

Відповідно до п.п. 8.6.4. діючого на той час Статуту: «Директор має право: укладати угоди, що не перевищують 20000 гривень з одним контрагентом та чинити юридичні дії від імені Товариства, давати доручення, відкривати та використовувати рахунки Товариства в установах банків».

Кредитний договір був підписаний 30 березня 2007 року, тобто на момент, коли Директор ОСОБА_4 не мала жодних юридичних повноважень для підписання як основного кредитного договору про отримання коштів на суму 300000 доларів США, так і Додаткової угоди №1 від 19 червня 2007 року, якою збільшено суму кредиту до 700000 (сімсот тисяч) доларів США.

При цьому державу реєстрацію змін до установчих документів було проведено лише 09.07.2007 року, якими і збільшено повноваження Директора для укладення договорів такого характеру.

Але на час підписання кредитного договору від 30.03.2007 року ОСОБА_4 не мала необхідного обсягу повноважень, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно ч. З ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» у разі якщо зміни до відомостей про Юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі, пов'язані із зміною обмежень щодо представництва від імені юридичної особи, особа, уповноважена діяти від імені юридичної особи (виконавчого органу), додатково подає примірник оригіналу (ксерокопію, нотаріально засвідчену копію) рішення уповноваженого органу управління юридичної особи, яким встановлено такі обмеження.

Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації зміни до відомостей про юридичну особу є датою державної реєстрації зміни до відомостей про юридичну особу.

Судом приймається до уваги позиція позивача по справі, що саме з цієї дати ОСОБА_4 наділена була б повноваженнями підписувати договори такого характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закон) України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" у Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості щодо юридичної особи: дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 цього Закону (статус відомостей Єдиного державного реєстру) - якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Тобто, вимога про наявність обмежень в діяльності уповноваженої особи, яка діє від імені юридичної особи, чітко врегульована чинним законодавством. І повноваження директора реєструються в Єдиному державному реєстрі, після чого він має право здійснювати діяльність відповідно до чинного законодавства.

Отже, юридична особа вважається такою, що здійснює діяльність на підставі установчих документів з моменту державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи у порядку, встановленому статтею 29 цього Закону (п. 11 ст. 19 цього Закону).

З огляду па вищенаведене ОСОБА_4 як директор, не мала повноважень на здійснення підпису кредитного договору станом на 30.03.2007 року у зв'язку із відсутністю спеціальної правосуб'єктності, що узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу.

Як вже зазначалося, статтею 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, що вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За статтею 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Обсяг цивільної дієздатності особи, що вчиняє правочин від імені юридичної особи, визначається відповідно до установчих документів юридичної особи та закону; вчинення дій, що свідчать про прийняття правочину до виконання, вважається схваленням правочину у разі вчинення правочину особою з перевищенням наданих їй повноважень.

За встановлених судом обставин суд вважає вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр - Універсалсервіс" законними, обґрунтованими та такими, що відповідають положенням чинного законодавства, а відтак Кредитний договір підлягає визнанню недійсним.

Відтак, належних та допустимих доказів на спростування вищенаведеного, суду не подано.

За приписами статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із приписами статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обовязок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Керуючись викладеним ст.4-3, 4-5, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-84, 85, 87, 115 Господарського процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр - Універсалсервіс", м. Нетішин Хмельницької області до публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль", м. Київ в особі Хмельницької обласної дирекції, м. Хмельницький Хмельницької області про визнання кредитного договору №014/08-11/8856 від 30.03.2007р. недійсним, задовольнити.

Визнати недійсним кредитний договір №014/08-11/8856 від 30.03.2007 року, укладений між публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" та товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-сервісний центр - Універсалсервіс".

Повний текст складено 03.06.2016р.

Суддя І.В. Заярнюк

Віддрук. 1 прим.: 1 - до справи.