КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2016 р. Справа№ 6/363

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Хрипуна О.О.

Гаврилюка О.М.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Комлєв С.В.,

від відповідача: Барда С.Ю.,

від третьої особи1: не з'явився,

від третьої особи 2: не з'явився,

від прокурора: Яговдік С.М.

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2016р. у справі №6/363 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Коін»

до Міністерства оборони України

треті особи: Державне казначейство України, Центральне спеціалізоване будівельне управління Міністерства оборони України

про стягнення 20606883,28 грн.

за участю Генеральної прокуратури України

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Відповідача (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) про стягнення 10443717,60 грн., з яких: 6521781,91 грн. боргу, 7601136,84 грн. інфляційних, 4872432,23 грн. процентів за користування безпідставно одержаними та використаними коштами та 1611532,30 грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду міста Києва №6/363 від 11.02.2016р. позов задоволено частково. Стягнуто з Відповідача на користь Позивача 6521781,91 грн. боргу, 8070,38 грн. державного мита, 98,90 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення мотивовано тим, що обставини отримання Відповідачем від Позивача 6521666,67 грн. в рамках виконання договорів №11/007/03-061ОЦе від 15.03.2006 та № 11/008/03-062ОЦе від 23.03.2006 підтверджується не тільки первинним документом (платіжне доручення №4 від 10.10.2007), а й визнано самим Відповідачем під час розгляду справи №15/34-08-725, що встановлено судом

Оскільки господарським судом Одеської області за результатами розгляду справи №15/34-08-725 визнані недійсними інвестиційний договір №11/007/03-061/ОЦс від 15.03.2006р. та договір №11/008/03-062/ОЦс від 23.03.2006р. про компенсацію пайової участі (паю) Міністерства оборони України в інвестиційному договорі № 11/007/03-061/ОЦс від 15.03.2006 року та додаткову угоду №1 від 25.03.2006 року до договору №11/008/03-062/ОЦс, яке залишене без змін постановами Одеського апеляційного господарського суду від 07.05.2009р. та Вищого господарського суду України від 27.07.2009р., то вимоги Позивача до Відповідача про стягнення 6521666,67 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення місцевого суду та відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим судом невірно застосовано норми матеріального права, а саме ст.216 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.04.2016р. прийнято апеляційну скаргу у справі №6/363 до провадження колегією суддів, розгляд скарги призначено на 24.05.2016р.

23.05.2016р. Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечив проти доводів Відповідача. 24.05.2016р. Прокурор подав пояснення на апеляційну скаргу, в яких просив рішення місцевого суду скасувати та відмовити в позові.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Сторін та Прокурора, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

11.10.2007р. Позивачем перераховано грошові кошти в сумі 6521666,67 грн. на рахунок Відповідача з призначенням платежу «викуп паю Міністерства оборони України згідно договору №11/007/03-061/ОЦс від 15.03.2006р. та договору №11/008/03-062/ОЦс від 23.03.2006р. без ПДВ».

23.01.2008р. Департамент фінансів направив лист Генеральній прокуратурі України №248/13/15, в якому зазначив, що 11.10.2007р. від Позивача на рахунок Відповідача в Державному казначействі надійшли кошти в сумі 6521666,67 грн. (призначення платежу - викуп паю Міністерства оборони за договорами №11/007/03-061/ОЦС від 15.03.2006р. та №11/008/03-062/ОЦС від 23.03.2006р.).

06.06.2008р. рішенням Господарського суду Одеської області за результатами розгляду справи №15/34-08-725 визнані недійсними: інвестиційний договір №11/007/03-061/ОЦс від 15.03.2006р. "Про спільну діяльність шляхом будівництва (реконструкції) об'єктів житлово-цивільного призначення, розташованих на території військового містечка № 216 (м. Одеса, пров. Сільськогосподарський, 2), створення інженерної інфраструктури для їх будівництва (реконструкції) відповідно до розробленого і затвердженого у встановленому порядку проекту шляхом пайової участі сторін", укладений між Відповідачем в особі філії Центрального спеціалізованого будівельного управління (госпрозрахункового) «Укроборонбуд" та Позивачем; договір №11/008/03-062/ОЦс від 23.03.2006р. про компенсацію пайової участі (паю) Міністерства оборони України в інвестиційному договорі №11/007/03-061/ОЦс від 15.03.2006р. та додаткову угоду №1 від 25.03.2006р. до договору №11/008/03-062/ОЦс, укладені між Відповідачем в особі філії Центрального спеціалізованого будівельного управління (госпрозрахункового) "Укроборонбуд" та Позивачем.

Постановами Одеського апеляційного господарського суду від 07.05.2009р. та Вищого господарського суду України від 27.07.2009р. рішення господарського суду Одеської області №15/34-08-725 від 06.06.2008р. залишене без змін

Господарським судом Одеської області під час розгляду справи встановлено, що 15.03.2006р. державою Україна, через орган уповноважений управляти майном - Відповідача, від імені якого діяв директор філії ЦСБУ (госпрозрахункового) Міністерства оборони -„Укроборонбуд" Мельник В.Л. на підставі довіреності Відповідача, виданої Міністром оборони України Гриценком А.С. від 09.03.2006 р. № 610 (ВСР №232423) та (або) довіреності Відповідача, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевчук З.М. 14.02.2006р. по реєстру №162з (бланк ВСО №831447), та Позивачем був укладений інвестиційний договір №11/007/03-061ЮЦс про спільну діяльність шляхом будівництва (реконструкції) об'єктів житлово-цивільного призначення, розташованих на території військового містечка №216 (м. Одеса, пров. Сільськогосподарський, 2), створень - інженерної інфраструктури для їх будівництва (реконструкції) відповідно до розробленого : затвердженого у встановленому порядку проекту шляхом пайової участі сторін.

Відповідно до п. 2.5 укладеного інвестиційного договору предметом договору є спільна діяльність сторін по проектуванню та будівництву (реконструкції) об'єктів житлово-цивільного призначення з вбудовано-прибудованими приміщеннями соціально-побутового, торгівельного та адміністративного призначення, підземним паркінгом та інженерних: мережами на будівельному майданчику, що знаходиться за адресою: військове містечко № 216 (м. Одеса, пров. Сільськогосподарський, 2).

Також, 23.03.2006р. між Відповідачем в особі філії Центрального спеціалізованого будівельного управління (госпрозрахункового) „Укроборонбуд" та Позивачем був укладений договір №11/008/03-062/ОЦс про компенсацію пайової участі (паю) Відповідача в інвестиційному договорі від 15.03.2006р. №11/007/03-061/ОЦс про спільну діяльність шляхом будівництва (реконструкції) об'єктів житлово-цивільного призначення, розташованих на території військового містечка №216 (м. Одеса, пров. Сільськогосподарський, 2), створення інженерної інфраструктури для їх будівництва (реконструкції) відповідно до розробленого і затвердженого у встановленому порядку проекту шляхом пайової участі сторін. Відповідно до умов цього договору Позивач зобов'язався компенсувати вартість пайової участі (паю) Позивача в інвестиційному договорі від 15.03.2006р. №11/007/03-061/ОЦс про спільну діяльність шляхом будівництва (реконструкції) об'єктів житлово-цивільного призначення, створення інженерної інфраструктури для їх будівництва (реконструкції) відповідно до розробленого і затвердженого у встановленому порядку проекту шляхом пайової участі сторін. Викуп Позивачем пайової участі (паю) Міністерства оборони України в договорі від 15.03.2006 №11/007/03-061/ОЦс здійснюється за 7826000,00 грн., з урахуванням ПДВ.

Крім того, під час перегляду рішення Одеським апеляційним господарським судом в апеляційному порядку від Відповідача надійшов лист №248/13/82 від 30.03.2009р., в якому зазначено, що 11.10.2007р. від Позивача надійшли кошти в сумі 6521666,67 грн., які були зараховані до спеціального фонду державного бюджету та використані на будівництво житла для військовослужбовців, згідно з розподілами Департаменту будівництва, який визначено відповідальним виконавцем бюджетної програми 2101190 «Будівництво (придбання) службового житла для військовослужбовців Збройних Сил України».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно з ст.216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

З наведених норм права вбачається, що у разі визнання недійсним правочину він не створює правових наслідків та сторони зобов'язані повернути все отримане за таким правочином.

Як встановлено судом 11.10.2007р. Позивачем перераховано грошові кошти в сумі 6521666,67 грн. на рахунок Відповідача з призначенням платежу «викуп паю Міністерства оборони України згідно договору №11/007/03-061/ОЦс від 15.03.2006р. та договору №11/008/03-062/ОЦс від 23.03.2006р. без ПДВ».

Як встановлено судом рішенням господарського суду Одеської області від 06.06.2008р., яке набрало законної сили визнані недійсними інвестиційний договір №11/007/03-061/ОЦс від 15.03.2006р. та договір №11/008/03-062/ОЦс від 23.03.2006р. про компенсацію пайової участі, які були укладені між Позивачем та Відповідачем.

Проте, в порушення вказаних норм права ст.216 Цивільного кодексу України Відповідач отримані від Позивача кошти в сумі 6521666,67 грн. останньому не повернув.

Суд не погоджується з доводами Скаржника щодо недоведеності перерахування спірної суми, оскільки дані доводи спростовується вказаним платіжним дорученням, постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.05.2009р. у справі №15/34-08-725, поясненнями самого Відповідача та іншими матеріалами справи.

Позивач також просив стягнення з Відповідача 7601136,84 грн. інфляційних втрат, 4872432,23 грн. процентів за користування безпідставно одержаними та використаними коштами, 1611532,30 грн. трьох процентів річних.

Відповідно до п.5.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках визнання договору недійсним, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

А тому апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що позовні вимоги про стягнення з Відповідача 7601136,84 грн. інфляційних втрат, 4872432,23 грн. процентів за користування безпідставно одержаними та використаними коштами, 1611532,30 грн. трьох процентів річних задоволенню не підлягають.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2016р. у справі №6/363 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.02.2016р. у справі №6/363 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 02.06.2016р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді О.О. Хрипун

О.М. Гаврилюк