ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2016 р.Справа № 916/4276/14

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю №723 від 17.03.2016р.;

Від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю №01-11/1 від 11.01.2016р.;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс в особі філії „Інфоксводоканал до Одеського національного економічного університету про стягнення 568 831,96 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфокс" в особі філії "Інфоксводоканал" (далі ТОВ "Інфокс") звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Одеського національного економічного університету про стягнення заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 568 831, 96 грн.

Рішенням господарського суду Одеської області від 03.12.2014р. по справі № 916/4276/14 (суддя Горячук Н.О.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 05.03.2015р., позов ТОВ „Інфокс було задоволено, присуджено до стягнення із Одеського національного економічного університету на користь позивача заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 568 831, 96 грн.

При цьому, постановою Вищого господарського суду України від 20.05.2015р. рішення господарського суду Одеської області від 03.12.2014р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.03.2015р. по даній справі було скасовано, а справу № 916/4276/14 було передано на новий розгляд до місцевого господарського суду.

За результатами нового розгляду даної справи господарським судом Одеської області було ухвалене рішення від 28.07.2015р. (суддя Рога Н.В.), що було залишене без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.10.2015р., яким позов ТОВ „Інфокс було задоволено у повному обсязі, присуджено до стягнення із Одеського національного економічного університету на користь позивача заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 568 831, 96 грн. та судовий збір в сумі 11 376,64 грн.

Проте, постановою Вищого господарського суду України від 14.01.2016р. рішення господарського суду Одеської області від 28.07.2015р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.10.2015р. по даній справі було скасовано, а справу № 916/4276/14 було повторно передано на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Під час нового розгляду справи ТОВ „Інфокс у повному обсязі підтримало заявлені ним позовні вимоги. В свою чергу, Одеський національний економічний університет визнає заявлені позовні вимоги частково на суму 3 356,70 грн. та заперечує проти задоволення решти позовних вимог ТОВ „Інфокс.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

22 січня 2013р. між Одеським національним економічним університетом (Замовник - Споживач) та ТОВ „Інфокс (Виробник) був укладений договір про закупівлю послуг питного водопостачання за державні кошти №62/13, згідно якого Виробник зобов'язався в 2013 році надати Споживачеві послуги з централізованого постачання холодної питної води на об'єкти Споживача, з централізованого постачання холодної питної води, що йде на гаряче водопостачання на об'єкти Споживача, з централізованого постачання холодної води на полив, а Споживач зобов'язався прийняти і оплатити такі послуги. Договір набирає чинності з дня підписання, в частині надання послуг діє з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., а в частині грошових зобов'язань до повного виконання .

Крім того, 22 січня 2013р. між Одеським національним економічним університетом (Споживач) та ТОВ „Інфокс (Виробник) був укладений договір про закупівлю послуг каналізаційних за державні кошти №63/13, згідно якого Виробник зобов'язався в 2013 році надати Споживачеві послуги з централізованого водовідведення холодної та гарячої води, що скидається Споживачем в систему каналізації; приймання зливових вод, які скидаються у систему каналізації; приймання ненормативно-очищених стоків; приймання стічних вод із свердловини. Договір набирає чинності з дня підписання, в частині надання послуг діє з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., а в частині грошових зобов'язань до повного виконання.

Відповідно до п.6.1 зазначених договорів Споживач зобов'язався, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги; здійснювати державну повірку приладів обліку води в термін встановлений Укрспоживстандартом України згідно з вимогами Закону Про метрологію та метрологічну діяльність, уповноваженим представником в Одеському регіоні (на момент укладання договорів ДП Одесастандартметрологія); при виході з ладу приладу обліку води письмово терміново повідомити Виробника, в 3-денний термін виконати роботи з їх заміни на новий за рахунок власних коштів. Всі роботи, пов'язані з ремонтом мереж водопостачання та водовідведення, монтажем, демонтажем приладів обліку води, ремонтом, реконструкцію водомірних вузлів чи водопровідних вводів здійснюється тільки після повідомлення Споживачем відповідних служб Виробника і тільки в присутності представника Виробника. У разі самовільних дій Споживач сплачує витрати води згідно пунктів 3.3, 3.4 Правил водокористування. У випадку виключення приладу обліку води та стоків з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки в період експлуатації приладів, Споживач може використовувати прилад до закінчення терміну експлуатації, визначеного паспортом, після чого зобов'язаний за свій рахунок замінити на прилад, що занесено до вказаного Державного реєстру. У разі виходу з ладу приладів обліку води та стоків з причин, що не залежать від Споживача, останній зобовязаний виконати їх заміну у порядку, передбаченому даним договором, при цьому кількість відпущеної води та прийнятих стоків за період відсутності приладу обліку (але не більше двох місяців) визначається за середньодобовими витратами за попередні два розрахункові місяці. Наступне визначення обємів водопостачання і водовідведення здійснюється за нормами водопостачання на підставі водогосподарського балансу (додаток №2) до встановлення приладу обліку.

21.11.2013р. Одеський національний економічний університет звернувся до позивача з листом №105 з проханням розпломбувати лічильник у зв'язку з його неробочим станом для ремонту.

Згідно з актом демонтажу №11030 від 26.11.2013 представниками позивача було демонтовано лічильник у зв'язку з його неробочим станом та надано строк 15 діб для його встановлення після повірки.

В свою чергу, 08.01.2014р. між Одеським національним економічним університетом (Замовник) та ТОВ „Інфокс (Учасник) укладено договір про закупівлю послуг з централізованого водопостачання за державні кошти № 30/14в та договір про закупівлю послуг з централізованого водовідведення за державні кошти № 30/14с, за якими виробник зобов'язався надавати споживачеві послуги з централізованого водопостачання (обробляння та розподіляння холодної питної води трубопроводами) та водовідведення стічних вод холодного та гарячого водопостачання, зливових, ненормативно-очищених стічних вод на об'єктах споживача.

Відповідно до акту № 134 від 10.06.2014р., складеного в результаті проведення обстеження системи водопостачання гуртожитку №2 за адресою м. Одеса, вул. Олександра Невського, 51а, який належить споживачеві, встановлено що Одеським національним економічним університетом не було відремонтовано та проведено повірку лічильника.

На засіданні технічної комісії було прийняте рішення, оформлене протоколом від 12.06.2014р. № 23, за несвоєчасне встановлення Одеським національним економічним університетом водолічильника після виконання робіт за його державною повіркою, вирішено, що за порушення п.5.14 Правил №190 від 27.06.2008, необхідно здійснити розрахунки за п.п. 3.3., 3.4. Правил №190 від 27.06.2008. При цьому, дата початку безоблікового користування визначена постачальником як така, що настала через 30 днів з моменту складання акту демонтажу від 26.11.2013.

За розрахунком позивача заборгованість відповідача складала 641 264, 82 грн та була зменшена після часткової сплати відповідачем до 568 831, 96 грн, про що відповідачу було направлено лист від 18.06.2014 № 3464/а.

У звязку із відмовою Одеського національного економічного університету здійснити добровільне погашення донарахованої вартості послуг із водопостачання та водовідведення у розмірі 568 831, 96 грн., позивач був змушений звернутись до суду із даним позовом.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (далі по тексту рішення Правила). Правила визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України. Ці Правила є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Відповідно до п. 3.1 Правил розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку.

Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними (п. 3.2 Правил).

Згідно з п. 3.3 Правил у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць (п. 3.4 Правил).

Пунктом 5.1 Правил передбачено, що облік відпущеної питної води та прийнятих стоків здійснюється виробником і споживачами засобами вимірювальної техніки, які занесені до Державного реєстру або пройшли державну метрологічну атестацію.

Відповідно до п. 5.18 Правил споживач відповідає за цілісність та збереження засобів обліку, пломб і деталей пломбування, встановлених представниками територіальних органів Держспоживстандарту та виробником в місцях з'єднань засобів обліку, запірної арматури, манометра та іншого обладнання вузла обліку незалежно від місця його розташування.

Знімати засоби обліку, здійснювати будь-які заміни їх частин або зміни положення на водомірному вузлі, де їх встановлено, знімати пломби, накладені органами Держспоживстандарту або виробником, має право лише виробник або споживач за дозволом виробника.

У разі самовільних дій споживач сплачує витрати води згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил.

Згідно з п. 5.24 Правил якщо вести облік води за показами засобу обліку неможливо з причин, що не залежать від споживача та зафіксовані в установленому порядку (зняття засобу обліку виробником, пошкодження скла, корозія циферблата, припинення нормальної роботи засобу обліку через несправності, що виникли в його механізмі, тощо), кількість використаної води за термін відсутності засобу обліку (але не більше 2-х місяців) визначається за середньодобовою витратою за попередні два розрахункові місяці. У разі тривалості роботи засобу обліку менше 2-х місяців кількість води визначається за середньодобовою витратою за період роботи засобу обліку не менше 15 днів. Після закінчення зазначеного терміну, якщо вести облік води неможливо з вини виробника, подальше визначення обсягів водоспоживання здійснюється за нормами споживання.

Також пунктом 2.4.15 договору № 30/14в від 08.01.2014р. передбачено, що у разі виходу з ладу приладів обліку води з причин, що не залежать від споживача, останній зобов'язаний виконати їх заміну у порядку, передбаченому п. 2.4.13 даного договору, при цьому кількість відпущеної води та прийнятих стоків за період відсутності приладу обліку (але не більше двох місяців) визначається за середньодобовими витратами за попередні два розрахункові місяці. Наступне визначення об'ємів водопостачання здійснюється за нормами водопостачання на підставі водогосподарського балансу (додаток № 2) до встановлення приладів обліку.

За переконанням суду, з урахуванням наявності у п. 3.2 Правил чіткого визначення, які саме дії споживача вважаються безобліковим водокористуванням, у системному звязку із п. 5.24 Правил та п. 2.4.15 укладеного між сторонами по справі договору № 30/14в від 08.01.2014р., споживання води за наявності демонтованого в установленому порядку приладу обліку повинно здійснюватись за середньодобовими витратами за попередні два розрахункові місяці. Наступне визначення об'ємів водопостачання здійснюється за нормами водопостачання на підставі водогосподарського балансу (додаток № 2) до встановлення приладів обліку.

При цьому, суд зауважує, що сторони по справі, зокрема ТОВ „Інфокс, не наділене повноваженнями самостійно визначати випадки, прямо не передбачені Правилами, коли водокористування вважається безобліковим, як це зазначено в акті демонтажу № 11030 від 26.11.2013р. Тим більше, Правилами прямо передбачена можливість споживання води при умові навіть несвоєчасного виконання з боку споживача заміни відповідного приладу обліку.

Також, суд зауважує, що матеріалами справи не підтверджено, що спірний прилад обліку води вийшов з ладу саме з вини споживача, у звязку з чим, суд доходить висновку про правомірність застосування до спірних правовідносин положень 5.24 Правил. Наведене, в свою чергу, свідчить про неправомірне нарахування з боку ТОВ „Інфокс додатково заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення у розмірі 568 831, 96 грн. в порядку п.п. 3.3, 3.4 Правил.

При цьому, оскільки матеріалами справи не підтверджена можливість здійснити нарахування відповідачу до сплати вартості послуг водопостачання та водовідведення у визначеному п. 5.24 Правил порядку, суду не вбачаються правові підстави для задоволення заявлених ТОВ „Інфокс в межах даної справи позовних вимог.

При цьому, відповідно до ст. 78 ГПК України суд не приймає до уваги факт визнання з боку Одеського національного економічного університету позову частково на суму 3 356,70 грн., оскільки матеріали справи не містять достатньо доказів для перевірки обґрунтованості здійснених відповідачем розрахунків власної заборгованості у визначеному п. 5.24 Правил порядку, тобто часткове задоволення позову на запропонованих відповідачем умовах суперечитиме вимогам чинного законодавства.

За таких обставин, відповідно до п.п. 3.1 3.4, 5.1, 5.18, 5.24 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених, наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (з наступними змінами та доповненнями) позов ТОВ „Інфокс задоволенню не підлягає.

Судові витрати зі сплати судового збору, в тому числі за апеляційний та касаційний перегляд попередніх судових рішень по справі, у повному обсязі покладаються на позивача відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України. При цьому, сума судового збору, що сплачувалась Одеським національним економічним університетом за подання апеляційних та касаційних скарг в межах даної справи, відшкодовується останньому за рахунок ТОВ „Інфокс.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Інфокс /04073, м. Київ, вул. Шулявська, 5/ в особі філії „Інфоксводоканал /65039, м. Одеса, вул. Басейна, 5, 3/ на користь Одеського національного економічного університету /65082, м. Одеса, вул. Преображенська, 8, / судовий збір в загальній сумі 30 716 грн. 16 коп. /тридцять тисяч сімсот шістнадцять грн. 16 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 27.05.2016р.

Суддя С.П. Желєзна