ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2016 року Справа № 904/7196/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В. (доповідач),

суддів: Антонік С.Г., Виноградник О.М.

при секретарі судового засідання Ковзиков В.Ю..

за участю представників сторін:

від позивача: Петровська А.М., представник, довіреність №661 від 21.03.2016 року;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, нотаріально-посвідчена довіреність №374 від 03.11.2015 року;

від відповідача: ОСОБА_3, представник, нотаріально-посвідчена довіреність №374 від 03.11.2015 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2015 року у справі №904/7196/15

за позовом публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк", м. Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, смт. Іларіонове Синельниківського району Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 557 765,94 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2015року (головуючий суддя - Євстигнеєва Н.М., судді - Кеся Н.Б., Воронько В.Д.) в задоволені позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищевказане рішення, задовольнивши позовні вимоги в повному обсязі.

Посилається на те, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку щодо пропущення позивачем строку позовної давності.

Також посилається на те, що стягнення коштів за рахунок заставного майна не відбулось, а позов в загальному порядку щодо стягнення боргу з боржника за рахунок будь-якого іншого майна не подано кредитором, уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про порушене право позивача стало відомо лише під час проведення інвентаризації кредитної справи ОСОБА_5 - 02.07.2015р.

В судовому засіданні 01.02.2016р., яке відбулось в режимі відео конференції, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 4 серпня 2006 року між відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський Акціонерний банк (АТ ВАБанк), кредитодавець та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (позичальник) укладено кредитний договір №130гр, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (кредит), на умовах визначених цим договором та додатковими угодами до нього, що складають невід'ємну частину договору.

Цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (п. 7.4 договору).

Кредит надається у формі поновлювальної кредитної лінії з лімітом у сумі 150 000,00грн. Термін користування кредитом до 16-00 годин 13 серпня 2007 року. Процентна ставка за користування кредитом - 19% річних. Надання кредиту буде здійснюватися в гривнях в повному обсязі або окремими частинами (траншами). Кожна наступна видача траншу кредиту здійснюється в межах вільного залишку суми кредиту, визначеної п.1.1.1 цього договору. Надання кредиту здійснюється на підставі письмового повідомлення позичальника про свій намір отримати черговий транш кредиту із зазначенням його суми та терміну користування не пізніше, ніж за два банківських дня до бажаної дати отримання кредиту (п.п.1.1.1.- 1.1.5 кредитного договору).

Згідно п. 1.2 договору кредит надається позичальнику на поповнення обігових коштів.

Надання кожного траншу оформляється додатковою угодою, в якій встановлюється сума траншу, термін його користування та процентна ставка (п.2.5. договору).

За період дії кредитного договору позивачем надано відповідачу грошових коштів на суму 150 000,00грн., що підтверджується додатковими угодами до кредитного договору:

- відповідно до Додаткової угоди №1 від 14.08.2006 до кредитного договору позивачем надано відповідачу транш у розмірі 50 000,00грн.;

- відповідно до Додаткової угоди №1 від 30.08.2006 до кредитного договору позивачем надано відповідачу транш у розмірі 25 000,00грн.;

- відповідно до Додаткової угоди №3 від 08.09.2006 до кредитного договору позивачем надано відповідачу транш у розмірі 10 000,00грн.;

- відповідно до Додаткової угоди №4 від 14.09.2006 до кредитного договору позивачем надано відповідачу транш у розмірі 15 000,00грн.;

- відповідно до Додаткової угоди №5 від 19.09.2006 до кредитного договору позивачем надано відповідачу транш у розмірі 10 000,00грн.;

- відповідно до Додаткової угоди №6 від 11.10.2006 до кредитного договору позивачем надано відповідачу транш у розмірі 20 000,00грн.;

- відповідно до Додаткової угоди №7 від 03.11.2006 до кредитного договору позивачем надано відповідачу транш у розмірі 15 000,00грн.;

- відповідно до Додаткової угоди №8 від 11.12.2006 до кредитного договору позивачем надано відповідачу транш у розмірі 5 000,00грн.

Повернення кредиту здійснюється починаючи з 7 місяця користування кредитною лінією рівними частинами не менш як 30 000грн., згідно з графіком зниження ліміту позичкової заборгованості (п.2.3. кредитного договору).

Моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки кредитодавця суми кредиту, процентів, комісій та можливих штрафних санкцій, визначених договором (п.2.6. договору).

Пунктом 2.7. кредитного договору сторони визначили порядок нарахування та сплати процентів.

Так, проценти нараховуються на фактичну заборгованість за кредитом, із розрахунку календарної кількості днів в році та місяці. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється в гривні щомісячно за поточний календарний місяць. При розрахунку процентів враховується перший день зарахування кредиту на поточний рахунок позичальника та/або перерахування кредиту по контрактах, що кредитуються, і не враховується останній день терміну користування кредитом, зазначеного в п.1.1.2 цього договору (п.п.2.7.1.- 2.7.4.).

Згідно п.1.6. договору позичальник сплачує на користь кредитодавця комісії на кредитне обслуговування у розмірі 150,00грн.

Умови забезпечення кредиту визначені пунктом 1.3 кредитного договору.

Забезпеченням виконання зобов'язань позичальника перед кредитором є застава товарів в обороті та застава обладнання.

В забезпечення виконання зобов'язання за цим договором позичальник зобов'язується в п'ятиденний строк з моменту його підписання укласти з кредитодавцем договори застави особисто (п.1.3.1.).

На виконання умов кредитного договору позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у сумі 150 000,00грн.

14 серпня 2006 року в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем було наступні договори застави:

- договір застави №1 (реєстровий номер 1430), за умовами якого відповідач передає стягувачу в заставу належне йому на праві власності майно - товари (взуття), перелік якого наведено в п.1.1. договору застави (а.с.49-50),

- договір застави №1 (реєстровий номер 1432), за умовами якого відповідач передає позивачу в заставу належне йому на праві власності майно - основні засоби, які перелічені в п.1.1. договору застави (а.с.52-53).

Оскільки відповідач не виконував умови кредитного договору, позивач звернувся з заявою до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Шрамко Олени Юріївни про вчинення виконавчого напису.

Шрамко Оленою Юріївною вчинено два виконавчі написи:

- виконавчий напис за реєстровим №11169 на підставі договору застави №1 від 14.08.2006 (реєстровий №1430), за яким пропонується звернути стягнення на майно - товари, а саме: зимове взуття (чоботи жіночі), літнє взуття, яке належить на праві власності фізичній особі - підприємцю ОСОБА_5, та знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Синельніковський район, смт. Іларіонове, вул. Інтернаціональна,4.

За змістом даного виконавчого напису, за рахунок коштів отриманих від реалізації в установленому чинним законодавством порядку заставного майна пропонується задовольнити вимоги позивача у розмірі 137 040,82грн. (заборгованість) за кредитним договором та 1 371,00грн. плати за вчинення виконавчого напису.

- виконавчий напис за реєстровим №11168, на підставі договору застави №1 від 14.08.2006 (реєстровий №1432), за яким пропонується звернути стягнення на обладнання, яке належить на праві власності фізичній особі -підприємцю ОСОБА_5, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (перелік майна - обладнання наведений в договорі застави №1 від 14.08.2016 та виконавчому написі від 26.10.2017).

За змістом даного виконавчого напису, за рахунок коштів отриманих від реалізації в установленому чинним законодавством порядку заставного майна пропонується задовольнити вимоги позивача у розмірі 137 040,82грн. (заборгованість) за кредитним договором та 1 371,00грн. плати за вчинення виконавчого напису.

З метою стягнення заборгованості, вищезазначені виконавчі написи було пред'явлено на виконання до відділу державної виконавчої служби Синельниківськогоміськрайоного управління юстиції.

25.10.2012р. головним державним виконавцем Натха Б.М. винесено постанову про повернення виконавчого документа від 25.10.2012р. стягувачеві, оскільки майно, на яке можна звернути стягнення відсутнє.

Оскільки відповідачем зобов'язання щодо поверенння кредитних кощтів виконано не було, позивач звернувся до суду та просив стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 577756,94грн., з яких: 120000,00грн - прострочена заборгованість за кредитним договором; 180900,94грн. - прострочені проценти за користування кредитними коштами; 30950,13грн.- пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 49095,7грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту; 73 975,44грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту; 102 915,92грн. - втрати від інфляції за несвоєчасну сплату процентів; 23 918,81грн. - 3% річних.

Відповідно до приписів ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, а одностороння відмова від виконання своїх зобов'язань неприпустима.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановлені договором.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідач доказів погашення заборгованості за спірним кредитним договором не надав.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у відповідача заборгованості перед позивачем за кредитним договором у розмірі 120000,00грн. та заборгованості по сплаті процентів за користування кредитними коштами у сумі 180900,94грн.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись відповідно до договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позивачем нарахована та заявлена до стягнення пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 30950,13грн. за період з 07.01.2015р. по 07.07.2015р. та пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту в сумі 49095,70грн. за період з 07.01.2015р. по 07.07.2015р.

Господарським судом правомірно встановлено, що про строчка виконання основного зобов'язання за кредитним договором починається з 14.08.2007р. (п.1.1.2 кредитного договору).

Враховуючи приписи ч.6 ст.232 Господарського кодексу України позивач мав право нараховувати пеню за період з 14.08.2007р. по 14.02.2008р., а тому колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції щодо безпідставності позовних вимог про стягнення пені за період прострочення з 07.01.2015р. по 07.07.2015р.

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховані та заявлені до стягнення сума 3 % річних у розмірі 23918,81грн. за період прострочки виконання зобов'язання з 07.07.2012 по 07.07.2015 та втрат від інфляції за несвоєчасне погашення кредиту у сумі 73 975,44грн. за загальний період з 16.09.2012 по 07.07.2015, втрат від інфляції за несвоєчасну сплату процентів у сумі 102 915,92грн. за загальний період з 16.09.2012 по 07.07.2015.

Колегія суддів, перевіривши вказаний розрахунок на відповідність нормам діючого законодавства, вважає, що суд першої інстанції обгрунтвоано визнав його правомірним.

Разом з тим, відповідач під час розгляду справи господарським судом звернувся з відповідною заявою про застосування строку позовної давності до заявлених позовних вимог.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 4, 5 статті 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як вірно зазначено в оскаржуваному рішенні, у спірних відносинах початок перебігу позовної давності визначається з 14 серпня 2007 року, тобто, позивач мав право звернутися з позовом до суду до закінчення позовної давності - до 14.08.2010.

З урахуванням викладеного та виходячи з того, що позивачем не наведено і не обґрунтовано, а господарським судом не встановлено поважних причин пропуску позивачем позовної давності, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується із правомірним висновком господарського суду про відмову у позові з підстав пропуску позовної давності.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на те, що ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" звернувся до нотаріуса з вимогою про вчинення виконавчого напису про стягнення з відповідача заборгованості та пред'явлення вказаного напису до виконання за своєю правовою природою ототожнюється зі зверненням з пред'явленням відповідного позову до суду, що призводить до переривання строку позовної давності, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки вчинення виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) не віднесено ст. ст. 263, 264 Цивільного кодексу України до обставин, які зупиняють або переривають перебіг строку позовної давності за такими вимогами.

Вказана позиція узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, висловленій в постанові №904/403/13 від 23.01.2014р.

Що стосується доводів скаржника про те, що строк пропущений з поважної причини, оскільки уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про порушене право ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" стало відомо лише під час проведення інвентаризації кредитної справи ОСОБА_5 - 02.07.2015р., колегія суддів вважає їх безпідставними, так як позовна вимога заявляється про захист прав саме юридичної особи, а не прав її керівника.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення справи по суті.

Таким чином, рішення господарського суду Дніпропетровської області відповідає чинним нормам матеріального та процесуального законодавства, встановленим фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.11.2015 року у справі №904/7196/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя О.М. Виноградник

Суддя С.Г. Антонік

Постанова виготовлена в повному обсязі 06.06.2016року.