ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.05.16р. Справа № 904/2025/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про стягнення 2801,51грн.

Представники:

Від позивача: Істамова І.В., дов. №2557-К-Н-О від 17.06.2015р.

Від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості за договором еквайрингу в розмірі 2801грн.51коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору еквайрингу №б/н від 02.12.2013р.; Умови та правила надання банківських послуг; Тарифи банку; банківські виписки по рахунках; положення Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2016р. порушено провадження у справі. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 12.04.2016р., 25.04.2016р., 18.05.2016р. та 24.04.2016р.

29.04.2016р. позивач надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за договором еквайрингу в розмірі 2201грн.51коп., яка складається із заборгованості з комісії в розмірі 1391грн.97коп. та 809грн.54коп. - залишкова вартість POS-терміналу.

Перевіривши повноваження особи, яка підписала заяву про зменшення розміру позовних вимог та встановивши, що вона відповідає вимогам чинного законодавства України, суд прийняв вказану заяву до розгляду.

Таким чином, з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, предметом розгляду у справі є стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" заборгованості за договором еквайрингу в розмірі 2201грн.51коп., яка складається із заборгованості з комісії в розмірі 1391грн.97коп. та 809грн.54коп. залишкової вартості POS-терміналу.

24.05.2016р. позивач надав письмові пояснення до позову, в яких визначив порядок підключення відповідача до послуги еквайринг та надав додаткові пояснення щодо сплати комісії.

У зв'язку з невиконанням відповідачем вимог суду, викладених в ухвалах господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2016р., 12.04.2016р., 25.04.2016р., 18.05.2016р. та нез'явленням у судові засідання, розгляд справи відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені відповідачу у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, який наявний в матеріалах справи (а.с. - 32).

Поштова кореспонденція, направлена судом на адресу відповідача, повернулась до суду з відміткою підприємства зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

З огляду на приписи статті 75 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу за наявними матеріалами. При цьому, згідно зі статтею 38 Господарського процесуального кодексу України визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Отже, відповідача відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому засіданні 24.05.2016р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи, що від відповідача повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 24.05.2016р. до господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

Між Публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 підписана Заява про відкриття поточного рахунку, згідно якої відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua.

Відповідно до вказаної заяви відповідачу було відкрито поточний рахунок НОМЕР_2.

В подальшому, 02.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач, банк) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - відповідач, торговець) через систему Інтернет банкінг "Приват 24" укладено договір еквайрингу №б/н від 02.12.2013р. (далі - договір), шляхом заповнення клієнтом анкети-заявки на підключення до послуги "еквайринг". Клієнт ознайомлений з діючими Умовами та Правилами надання банківських послуг (далі - умови), та зобов'язався їх дотримуватися.

Згідно з пунктом 3.10.1 умов (в редакції станом на 02.12.2013р.), передбачена домовленість між торговцем і банком з проведенням платежів та розрахунків, що здійснюється з використанням електронного платіжного засобу.

У відповідності з пунктами 3.10.3.2, 3.10.3.2.1 умов (в редакції станом на 02.12.2013р.), банк зобов'язався встановити торговцеві устаткування, необхідне для проведення транзакцій, яке залишається власністю банку і передається торговцеві безкоштовно в тимчасове користування на термін дії цього договору. На виконання вищезазначених умов договору, обладнання банку, а саме РОS-термінал (модель Ingenico з серійним номером НОМЕР_3) з марчентом S1DD016S 03.12.2013р. встановлено на ТТ "Русалка" (м. Дніпродзержинськ, бул. Героїв, 34) та в свою чергу заведено в банківські комплекси і розпочав функціонування, що підтверджується випискою, наданою позивачем.

Пунктом 3.10.2.2.6 умов (в редакції станом на 02.12.2013р.; аналогічне положення закріплено в пункті 3.7.1.2.2.6 умов в редакції станом на 15.11.2014р.) передбачено, що торговець зобов'язаний забезпечити збереження устаткування, витратних і інформаційних матеріалів, наданих банком. У разі виникнення несправностей устаткування повідомити банк у момент їх виявлення.

За приписами пункту 3.7.1.2.2.10 умов (в редакції станом на 15.11.2014р.) торговець зобов'язаний при втраті або розкраданні устаткування, наданого банком, впродовж 3 робочих для банку днів сповістити банк про втрату банківського устаткування і відшкодувати вартість банківського устаткування у розмірі 1500грн. в строк не пізніше 10 робочих для банку днів з моменту виставляння рахунку банком.

Згідно пункту 3.7.1.2.2.11 умов (в редакції станом на 15.11.2014р.) при виникненні несправності устаткування торговець зобов'язаний повідомити банку момент їх виникнення. При несправності або фізичному ушкодженні устаткування, яке виникло з вини торговця, торговець зобов'язаний відшкодувати вартість банківського устаткування у розмірі 1500грн. в строк не пізніше 10 робочих для банку днів з моменту виставляння рахунку банком.

У разі відсутності транзакцій, торговець зобов'язаний відшкодувати банку суму фіксованої комісії в розмірі, вказаному в анкеті-заяві на підключення до послуги "еквайринг", в строк не пізніше 10 днів з дати нарахування фіксованої комісії, якщо така передбачена анкетою-заявою на підключення до послуги "еквайринг"; поворотних операцій або фінансових претензій CHARGEBACK і претензій клієнта по платіжному засобу Приватбанку протягом 10-ти робочих для банку днів на вказаний банком рахунок з моменту повідомлення торговця (пункт 3.10.2.2.32 умов станом на 02.12.2013р.; аналогічне положення закріплено в пункті 3.7.1.2.2.32 умов в редакції станом на 15.11.2014р.).

Згідно з пунктом 3.10.4.1 умов (в редакції станом на 02.12.2013р.; аналогічне положення закріплено в пункті 3.7.1.4.1 умов в редакції станом на 15.11.2014р.) комісії за розрахункове обслуговування операцій, стягуються банком при відшкодуванні сум торговцю відповідно з анкетою-заявкою на підключення до послуги "еквайрінг".

Торговець доручає банку утримувати з наступних відшкодувань торговцеві: в першу чергу суму транзакцій зворотних операцій по платіжних засобах, суму задоволених фінансових претензій CHARGEBACK і претензій клієнта по платіжних засобах Приватбанку по транзакціях, проведеним торговцем. У разі відсутності наступних транзакцій торговець зобов'язаний керуватися пунктом 3.10.2.2.32 цих умов і правил; в другу чергу суму у розмірі фіксованої комісії вказаної в анкеті-заяві на підключення до послуги "еквайрінг" (пункт 3.10.4.2 умов в редакції станом на 02.12.2013р.; аналогічне положення закріплено в пункті 3.7.1.4.2 умов в редакції станом на 15.11.2014р.).

Відповідно до пункту 3.7.1.4.6 умов (в редакції станом на 15.11.2014р.) у разі зміни тарифної політики за послугою "еквайринг" банк на свій вибір повідомляє клієнта будь-яким із способів: або в письмові формі, або через встановленні засоби електронного зв'язку банка та клієнта (системою клієнт банк, інтернет клієнт банк, смс повідомлення або інше) за 10 днів до вступу нових тарифів.

За приписами пункту 3.10.3.2.5 умов (в редакції станом на 02.12.2013р.; аналогічне положення закріплено в пункті 3.7.1.3.2.5 умов в редакції станом на 15.11.2014р.) банк зобов'язаний відшкодовувати суми транзакції, проведених в торгово-сервісній мережі торговця за платіжними реквізитами торговця у валюті України та у строки, зазначені в анкеті заяві на підключення до послуги "еквайрінг", за винятком випадків, зазначених у п.п.3.10.3.1.2. і 3.10.3.1.3. цих правил.

Як вбачається з банківських виписок по рахунку позивача, наданих відповідачем, банк належним чином виконував свої зобов'язання за договором еквайрінгу та відшкодовував відповідачу суми транзакцій на рахунок НОМЕР_2. Отже, з наданих позивачем банківських виписок вбачається, що відповідач користувався POS-терміналом, наданим йому позивачем на виконання умов договору еквайрингу №б/н від 02.12.2013р.

Пунктом 3.10.5.1 умов (в редакції станом на 02.12.2013р.; аналогічне положення закріплено в пункті 3.7.1.5.1 умов в редакції станом на 15.11.2014р.) передбачено, що при невиконанні або неналежному виконанні своїх зобов'язань однією із сторін, інша сторона має право зажадати від винної сторони виконання перейнятих на себе зобов'язань, а також відшкодування заподіяних їй збитків.

Згідно пункту 3.7.1.7.5 умов (в редакції станом на 15.11.2014р.) банку надано право вилучити устаткування без згоди торговця, припинити перерахування відшкодування торговцеві, а також ініціювати розірвання договору направивши торговцеві письмові повідомлення, у випадку неодноразового невиконання або несвоєчасного виконання торговцем своїх обов'язків, передбачених в умовами та правилами.

Як зазначає позивач, під час проведення моніторингу договору, укладеного з відповідачем виявлена неактивність терміналу з грудня 2014р. та наявна заборгованість з фіксованої комісії за договором "еквайринг", що призвело до ініціювання проведення перевірки дотримання умов договору з боку торговця.

Внаслідок чого, відповідачу 21.01.2016р. було надіслано повідомлення щодо неактивності РОS-терміналу та запропоновано повернути обладнання банку, а в разі його втрати виплатити суму його залишкової вартості у розмірі 809грн.54коп., та сплатити нараховану суму комісії яка станом на 21.01.2016р. складає 1391грн.97коп. Вказаний лист був залишеній відповідачем без задоволення.

Як вбачається з виписок, наданих позивачем, на момент направлення листа (21.01.2016р.) відповідач мав заборгованість з комісії за договором еквайрингу в розмірі 1391грн.97коп.

В матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем заборгованості з комісії за договором еквайрингу в розмірі 1391грн.97коп. за період з 18.04.2015р. по 09.11.2015р. З огляду на положення договору, строк виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань є таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобов'язання, доказів припинення відповідних зобов'язань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми заборгованості зі сплати комісії за договором еквайрінгу у розмірі 1391грн.97коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Згідно довідки №б/н від 07.04.2016р., залишкова вартість РОS-терміналу, неповернутого Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, станом на 01.10.2015р. становить 809грн.54коп.

Як зазначалось раніше, на адресу відповідача 21.01.2016р. була направлена вимога про повернення позивачу РОS-терміналу, наданого відповідачу на підставі договору еквайрінгу. Докази повернення вказаного майна позивачу в матеріалах справи відсутні.

З огляду на зміст пункту 3.7.1.2.2.10 умов (в редакції станом на 15.11.2014р.), позовні вимоги про відшкодування вартості РОS-терміналу, наданого в користування Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 є правомірними.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором еквайрингу в розмірі 2201грн.51коп., яка складається із заборгованості з комісії в розмірі 1391грн.97коп. та 809грн.54коп. залишкової вартості POS-терміналу.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_1; місце проживання: 51928, АДРЕСА_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (ідентифікаційний код: 14360570; місцезнаходження: 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) заборгованість з комісії в розмірі 1391грн.97коп., 809грн.54коп. залишкової вартості POS-терміналу та витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 1378грн.00коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 24.05.2016р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 30.05.2016р.

Суддя Р.Г. Новікова