РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2016Справа №910/6481/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Вічунай-Україна"
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення 121778,65 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаКамолова О.Л., Гриневич С.І. - представники
від відповідачане з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вічунай-Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором поставки №КФД-844 від 12.03.2013 у розмірі 106402,86 грн., пені у розмірі 8212,59 грн. та 3% річних у розмірі 7163,20 грн.

Спір у даній справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору поставки в частині здійснення розрахунків за поставлений товар.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/6481/16 та розгляд справи призначено на 11.05.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.05.2016, у зв'язку з невиконанням сторонами вимог ухвали суду від 11.04.2016, неявкою в судове засідання представника відповідача та поданим ним клопотанням про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 01.06.2016.

В судовому засіданні 01.06.2016 представники позивача заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 01.06.2016 не з'явився, відзиву на позов не надав, про проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вічунай-Україна" (далі - постачальник, позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - покупець, відповідач) був укладений договір поставки №КФД - 844 (далі - договір) відповідно до умов якого постачальник зобов'язується здійснити поставку партіями, а покупець - прийняти та своєчасно сплатити вартість морепродуктів, а також інших продуктів харчування, далі за текстом названих "Товар" на умовах даного договору (п.1.1), найменування, асортимент, ціна та інші індивідуально визначені відомості про товар визначаються у додатках (прайс-лист, специфікація тощо), які підписуються сторонами та є невід'ємною частиною договору (п.1.2), право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент передачі товару покупцю, що підтверджується підписами уповноважених представників сторін на видатковій накладній (п.1.3), загальна вартість договору складається з сум усіх товарів, одержаних по видатковим накладним, до закінчення строку дії цього договору (п.1.4), товар вважається поставленим постачальником та прийнятим покупцем з моменту підпису про це уповноваженою особою покупця відповідної видаткової накладної. Підпис уповноваженої особи засвідчується печаткою покупця (п.2.9), підписанням цього договору, сторони свідчать, що особи які підписують товарні (видаткові) накладні, уповноважені на це належним чином та їх підписи є достатнім доказом отримання товару (п.2.10), оплата по даному договору за партію товару здійснюється покупцем у гривнях шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в термін 14 календарних днів з моменту поставки товару. Факт сплати покупцем вартості товару підтверджується надходженням коштів на рахунок постачальника (п.3.1), у випадку порушення строків оплати, визначених даним договором, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день несплати (п.5.2), сторони по даному договору домовились, згідно з п.6 ст.232 ГК України, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання здійснюється до моменту виконання простроченого зобов'язання в повному обсязі (п.5.4), сторони по даному договору домовились, згідно з п.1 ст.259 ЦК України, збільшити позовну давність, яка застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) шляхом встановлення її тривалості у три роки (п.5.5).

На виконання умов договору постачальник поставив, а покупець прийняв товар на загальну суму 106402,86 грн. за видатковими накладними № КФ-0111298 від 12.12.2013 на суму 9187,56 грн., № КФ-0111454 від 13.12.2013 на суму 64782,90 грн., № КФ-0000187 від 04.01.2014 на суму 32432,40 грн., належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах справи.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, приписів п. 3.4 договору, строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості поставленого товару на момент розгляду справи настав.

Як свідчать матеріали справи, відповідач своїх зобов'язань по оплаті поставленого позивачем та прийнятого відповідачем товару не виконав, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 106402,86 грн.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 106402,86 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 8212,59 грн. та 3% річних у розмірі 7163,20 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів за отриманий товар не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України). Відповідно, є підстави для застосування по відношенню до відповідача встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими, зокрема, є сплата неустойки.

У відповідності до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно п. 5.2 договору сторонами погоджено, що у випадку порушення строків оплати, визначених даним договором, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день несплати.

Отже, оскільки судом встановлено факт прострочення виконання грошового зобов'язання відповідачем, вимоги позивача про стягнення пені у розмірі визнаються судом обґрунтованими.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 8212,59 грн. підлягають задоволенню за розрахунком позивача, який перевірено судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання по оплаті товару, поставленого позивачем, то вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних є законними та обґрунтованими.

За висновками суду, розрахунок 3% річних, який наданий позивачем, є обґрунтованим та арифметично вірним, у зв'язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних у розмірі 7163,20 грн.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, у зв'язку із задоволенням позову, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вічунай-Україна" (03058, м.Київ, вул. Гарматна, будинок 39 В, ідентифікаційний код 33051586) заборгованість у розмірі 106402 (сто шість тисяч чотириста дві) грн. 86 коп., 8212 (вісім тисяч двісті дванадцять) грн. 59 коп. пені, 3% річних у розмірі 7163 (сім тисяч сто шістдесят три) грн. 20 коп. та судовий збір у розмірі 1826 (одна тисяча вісімсот двадцять шість) грн. 68 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 06.06.2016

Суддя Ю.М.Смирнова