КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2016 р. Справа№ 910/1144/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Кропивної Л.В.

Дідиченко М.А.

за участю представників:

від позивача - Кравченко Ю.В., довіреність № б/н від 04.06.2014;

від першого відповідача - Серафимов І.М., довіреність № б/н від 04.03.2015;

від другого відповідача - Андрієвська О.В., довіреність № 547 від 01.04.2016, Плясун О.І., довіреність № 2 від 12.04.2016,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" на рішення господарського суду міста Києва від 18.01.2016 у справі №910/1144/15-г (суддя Мельник В.І.) за позовом приватного підприємства "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" до товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Неосинтез" та публічного акціонерного товариства " Акціонерна компанія "Київводоканал" про визнання договору про відступлення права вимоги №05/08-14 від 03.09.2014 року недійсним.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Неосинтез" та публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про визнання договору про відступлення права вимоги №05/08-14 від 03.09.2014 року недійсним.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.01.2016 у справі №910/1144/15-г позовні вимоги задоволено повністю; визнано недійсним договір про відступлення права вимоги №05/08-14 від 03.09.2014 року, оскільки експертним шляхом було встановлено обставини підроблення підпису вказаної особи, а також те, що відтиск печатки від імені ПП "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" нанесений не тією печаткою ПП "Торговий дім "Кодіс-Сервіс", експериментальні та вільні зразки якої надані для порівняльного дослідження, а іншою печаткою з аналогічним змістом.

Не погодившись з прийнятим рішенням, другий відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 18.01.2016 у справі №910/1144/15-г скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги другий відповідач зазначає, що висновок експертної установи № 6828/15-32/6829/15-33 від 25.11.2015р. не може бути належним доказом підроблення підпису, оскільки експертиза була проведена без відібрання безпосередньо від директора ПП "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" ОСОБА_6 вільних та експериментальних зразків підпису.

Представники відповідачів в судовому засіданні 06.06.2016 підтримали апеляційну скаргу, та просили її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між приватним підприємством "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Неосинтез" (постачальник) 02.12.2013 укладено договір № 02/12/2013-1, відповідно до умов якого (п.1.1) постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити алюміній сірчанокислий.

Згодом, а саме 24.01.2014 між публічним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (покупець) та приватним підприємством "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" (постачальник) укладено Договір поставки сульфату алюмінію № 78/24/14-14, відповідно до умов якого (п.1.1) постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити алюміній сірчанокислий.

Крім цього, 03.09.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Неосинтез" (первісний кредитор), публічним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (новий кредитор) та приватним підприємством "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" (боржник) укладено договір про відступлення права вимоги № 05/08-14.

Згідно п. 1.1 вказаного договору первісний кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності до договору поставки № 02/12/2013-1 від 02.12.2013 щодо стягнення грошових коштів з боржника.

Позивач, звертаючись до суду із даним позовом про визнання недійсним вказаного договору про відступлення права вимоги, зазначав, що підпис директора ПП "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" ОСОБА_6 на оскаржуваному договорі та відтиск печатки підприємства є підробними.

При цьому, позивач зазначав, що директор підприємства - ОСОБА_6, на момент укладення спірного договору перебував за межами України, на підтвердження чого надав нотаріально посвідчені копії міграційної картки та заяви директора підприємства, в якій останній заперечив факт підписання ним спірного договору.

Господарським судом міста Києва з метою з'ясування вказаних спірних обставин було призначено у даній справі судову комплексну експертизу.

Враховуючи те, що експертним шляхом було встановлено обставини підроблення підпису вказаної особи, а також те, що відтиск печатки від імені ПП "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" нанесений не тією печаткою ПП "Торговий дім "Кодіс-Сервіс", експериментальні та вільні зразки якої надані для порівняльного дослідження, а іншою печаткою з аналогічним змістом, місцевим господарським судом задоволено позов та визнано договір про відступлення права вимоги №05/08-14 недійсним.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволенням позову, з огляду на наступне.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов'язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положення ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до зазначених норм ст. 203 Цивільного кодексу України:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Перелік вказаних вимог, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, є вичерпним.

Згідно ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Так, в оскаржуваному кредитному договорі в графі "боржник" від ПП "Кодіс-Сервіс" значиться директор ОСОБА_6 та міститься підпис особи, а також відбиток печатки нибіто вказаного підприємства.

Будь-які вказівки про те, що підпис від імені ОСОБА_6 виконано іншою особою за дорученням приватного підприємства "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" в договорі відсутні.

Як вже було зазначено, господарським судом міста Києва з метою з'ясування обставин щодо належності підпису наявного в оскаржуваному договорі з боку ПП "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" директору вказаного підприємства ОСОБА_6, а також тотожності відбитку печатки, що міститься на оскаржуваному договорі, печатці підприємства, було призначено у даній справі судову експертизу.

Згідно Висновку експертної установи № 6828/15-32/6829/15-33 від 25.11.2015р. у договорі № 05/08-14 від 03.09.2014:

"- Відтиск печатки від імені ПП "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" нанесений не тією печаткою ПП "Торговий дім "Кодіс-Сервіс", експериментальні та вільні зразки якої надані для порівняльного дослідження, а іншою печаткою з аналогічним змістом.

- У договорі про відступлення права вимоги № 05/08-14 від 03.09.2014 підпис від імені ОСОБА_6 виконаний рукописним способом без попередньої технічної підготовки та без застосування технічних засобів.

- Підпис від імені ОСОБА_6 в графі "Директор _____________О.М.Меженський" у договорі № 05-08/14 від 03.09.2014, укладеному між ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Неосинтез", ПАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" та ПП "Кодіс-Сервіс" виконано не ОСОБА_6, а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_6 ".

Враховуючи те, що оскаржуваний договір підписано не уповноваженою особою, чим порушено норму ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, він підлягає визнанню недійсним.

Доводи апелянта про те, що висновок експертної установи № 6828/15-32/6829/15-33 від 25.11.2015р. не може бути належним доказом підроблення підпису, оскільки експертиза була проведена без відібрання безпосередньо від директора ПП "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" ОСОБА_6 вільних та експериментальних зразків підпису, відхиляються колегією суддів з огляду на наступне.

Згідно п. 1.3 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998№53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5) для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (буквені та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до відкриття кримінального провадження, провадження в справах про адміністративні правопорушення, цивільних, адміністративних чи господарських справах і не пов'язані з їх обставинами; умовно-вільними є зразки почерку, виконані певною особою до відкриття провадження у справі, але пов'язані з обставинами цієї справи, або виконані після відкриття провадження у справі, але не в зв'язку з її обставинами; експериментальні зразки почерку - це такі, що виконані за завданням органу (особи), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), у зв'язку з призначенням даної експертизи.

Відповідно до п. 1.4 вказаних рекомендацій у разі неможливості пред'явити зазначені зразки (смерть виконавця, від'їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власноручний підпис, тощо).

Враховуючи неможливість відібрання зразків підпису безпосередньо від директора ПП "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" ОСОБА_6 у зв'язку з його перебуванням на території Російської Федерації, (що було підтверджено нотаріально посвідченою копією міграційної картки), та відповідно неможливістю прибуття на територію України, судовому експерту в якості вільних та умовно-вільних зразків підпису вказаної особи було надано певні документи за підписом вказаної особи.

Перелік наданих для дослідження документів, які містять підпис директора ПП "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" ОСОБА_6 наведений у висновку судового експерта (т.2, а.с. 29).

При цьому, сторонами не висловлювалось жодних заперечень стосовно належності підписів ОСОБА_6, які містяться на документах, що були надані експерту як вільні зразки.

Так, сторони не заперечували належність підписів саме вказаній особі, які містяться на договорі поставки, договорах про надання повторної фінансової допомоги та надання юридичних послуг, видаткових накладних, численних листах, претензіях, платіжних дорученнях, тощо.

Другим відповідачем висловлювались заперечення проти належності підпису вказаній особі, що міститься лише на заяві директора ПП "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" ОСОБА_6 від 31.10.2014.

При цьому, сумніви щодо підписання вказаної заяви безпосередньою ОСОБА_6 другий відповідач обґрунтовував тим, що рік народження, зазначений в заяві від 31.10.2014 (1955), не збігається з роком народження ОСОБА_6.

Разом з тим, вказана розбіжність у році народження не свідчить про те, що заява від 31.10.2014 була підписана не ОСОБА_6, оскільки зазначена обставина викликана помилкою, про що свідчить нотаріально посвідчена заява директора ПП "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" ОСОБА_6 від 28.03.2016.

Так, у вказаній заяві ОСОБА_6 пояснив, що зазначення у заяві від 31.10.2014 роком його народження - 1955 рік є технічною помилкою, виправити яку наразі він не може, оскільки оригінал цієї заяви долучено до матеріалів даної справи.

Крім того, підтвердженням того, що вказана заява підписана саме директором позивача є наявність в ній ідентифікуючих ознак заявника (паспортні дані, адреса).

Отже, судом першої інстанції, враховуючи неможливість відібрання підпису безпосередньо від ОСОБА_6, було обґрунтовано надано для дослідження експерту документи, які містять підпис вказаної особи.

З огляду на викладене, підстави для того, щоб ввважати висновок експерта неналежним доказом підроблення підпису директора товариства позивача, у суду відсутні.

Слід також зазначити, що судом апеляційної інстанції було вжито всі можливі заходи щодо відбрання зразків підпису безпосередньо від директора ПП "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" ОСОБА_6.

Так, ухвалами від 21.03.2016, від 04.04.2016 та від 16.05.2016 участь директора ПП "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" ОСОБА_6 в судових засіданнях визнавалася судом обов'язковою.

При цьому, апеляційним судом вказані ухвали надсилались як безпосередньою ОСОБА_6 у Російську Федерацію, так і шляхом звернення до Арбітражного суду Воронезької області із судовим дорученням.

ОСОБА_6, шляхом подання до апеляційного суду нотаріально посвідченої заяви від 28.03.2016, повідомлено про неможливість прибуття на територію України, а також підтримано позовні вимоги та зазначено про не підписання ним оскаржуваного договору.

Крім цього, на підтвердження обставин неможливості прибуття ОСОБА_6 на територію України представником позивача подано до суду копію виписки з медичної карти вказаної особи, а також нотаріально посвідчену копію свідоцтва учасника державної програми по сприянню добровільному переселенню, яке є підставою для перебування ОСОБА_6 на території Російської Федерації.

В свою чергу, у відповідь на виконання судового доручення апеляційного суду щодо вручення ОСОБА_6 ухвали про відкладення справи Арбітражним судом Воронезької області було повідомлено про неможливість здійснення вказаної процесуальної дії у зв'язку з неявкою зазначеної особи в судове засідання Арбітражного суду.

Крім цього, апеляційний суд звертався до вказаного Арбітражного суду із судовим дорученням про відібрання від ОСОБА_6 зразків підпису.

Разом з тим, відповіді від іноземного суду отримано не було.

Отже, апеляційним судом вжито всіх можливих заходів для вирішення наведеного питання.

Враховуючи сплив, передбаченого ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України, строку розгляду апеляційної скарги, колегією суддів розглянуто справу по суті з прийняттям у даному судовому засіданні постанови виходячи з наявних у справі доказів.

При цьому, слід також зазначити, що апеляційний суд викликав в судове засідання експерта Кириленко Н.Д., яка склала та підписала висновок від 25.11.2015 за питанням щодо підпису від імені директора позивача на спірному договорі.

Вказаний експерт з'явився в засідання суду та надав пояснення щодо законності та обґрунтованості свого висновку на підставі наданих для проведення експертизи документів.

Обгрунтування щодо можливості проведення почеркознавчої експертизи у зв'язку з від'їздом виконавця (що мало місце в даному випадку), з посиланням на п. 1.4 Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998№53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 26.12.2012 № 1950/5), було наведено вище у даній постанові.

В контексті наведеного слід зазначити, що враховуючи неприбуття вказаної особи в засідання апеляційного суду та неотримання відповіді від іноземного суду щодо виконання судового доручення, закінчення процесуального строку розгляду апеляційної скарги, призначення експертизи, як цього просить другий відповідач (з відібранням експериментальних зразків підпису) є неможливим, а тому відповідно клопотання апелянта підлягає відхиленню, а спір - вирішенню на підставі наявних у справі документів.

З огляду на вищевикладене, враховуючи не підписання директором позивача ОСОБА_6 оскаржуваного договору, що встановлено не спростованим висновком експерта, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про визнання його недійсним.

В даному контексті також слід окремо зазначити, що згідно Висновку експертної установи № 6828/15-32/6829/15-33 від 25.11.2015р. у договорі № 05/08-14 від 03.09.2014 відтиск печатки від імені ПП "Торговий дім "Кодіс-Сервіс" нанесений не тією печаткою ПП "Торговий дім "Кодіс-Сервіс", експериментальні та вільні зразки якої надані для порівняльного дослідження, а іншою печаткою з аналогічним змістом.

При цьому, апелянтом не наведено жодного аргумента на спростування наведеної обставини.

Наведена обставина щодо підроблення відбитку печатки, якою скріплено договір від підприємства позивача, також врахована судом при розгляді обставин справи в їх сукупності та оцінці усіх наявних доказів, які свідчать про наявність підстав для визнання договору недійсним.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на другого відповідача (апелянта).

Керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 18.01.2016 у справі №910/1144/15-г - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - другого відповідача у справі.

3. Матеріали справи №910/1144/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді Л.В. Кропивна

М.А. Дідиченко