РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

31 травня 2016 року Справа № 903/109/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Маціщук А.В.

судді Дужич С.П. ,

судді Мамченко Ю.А.

за участю представників сторін:

позивача - юр. ОСОБА_1 (пост.дов. б№ від 20.05.2016 р.)

відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-Продакшн" ЛТД - не з`явився

відповідача публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" - кер. юр. служби ОСОБА_2 ( пост.дов. №010-01/6990 від 31.08.2012 р. )

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача публічного акціонерного товариства "Вознесеньський сиркомбінат"

на ухвалу господарського суду Волинської області від 06.04.16 р.

у справі № 903/109/16

за позовом публічного акціонерного товариства "Вознесенський сиркомбінат"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-Продакшн" ЛТД

до публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

про розірвання іпотечного договору №151208Z128 від 05.12.2008 року та договору застави №151208z132 від 08.10.2008 р.

в с т а н о в и в :

Відповідно до ухвали Господарського суду Волинської області від 06.04.2016 р. у справі № 903/109/16 виключено товариство з обмеженою відповідальністю "Каскад-Продакшн" ЛТД зі складу відповідачів у справі № 903/109/16. Справу №903/109/16 за позовом публічного акціонерного товариства "Вознесенський сиркомбінат" до товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад-Продакшн" ЛТД, публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про розірвання іпотечного договору №151208Z128 від 05.12.2008 р. та договору застави №151208Z132 від 08.10.2008 р. вирішено направити за територіальною підсудністю до господарського суду м. Києва.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, позивач публічне акціонерне товариство "Вознесенський сиркомбінат" подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу від 06.04.2016 р. у справі № 903/109/16 та передати цю праву на розгляд по суті до Господарського суду Волинської області.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник доводить, що ухвала прийнята Господарським судом Волинської області з порушенням норм процесуального права, а саме ст.17 Господарського процесуального кодексу України.

Доводить також, що господарський суд направомірно виключив відповідача зі складу учасників судового процесу на стадії розгляду справи, оскільки такі дії можуть вчинятись лише на стадії порушення провадження у справі, тоді як на момент винесення ухвали про порушення провадження у справі № 903/109/16 товариство з обмеженою відповідальністю "Каскад- Продакшн" ЛТД не було ліквідоване та перебувало в Єдиному державному реєстрі юридичний осіб та фізичних осіб підприємців.

Відповідач публічне акціонерне товариство «Державний експортно імпортний банк України» у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Вознесенський сиркомбінат» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Волинської області від 06.04.2016 р. у даній справі без змін.

Посилаючись на норми п.1 ч.1 ст.65 ГПК України доводить, що суддя вправі з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору в необхідних випадках вчиняти такі дії по підготовці справи до розгляду як вирішити питання про залучення до участі у справі іншого відповідача та про виключення чи заміну неналежного відповідача.

Звертає увагу, що господарським судом Волинської області встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Каскад-Продакшн» ЛТД не є стороною договорів іпотеки і застави, розірвання яких є предметом позовних вимог. Тому вважає, що суд першої інстанції правомірно вирішив питання про виключення товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад-Продакшн» ЛТД зі складу відповідачів у справі № 903/109/16.

Вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив клопотання публічного акціонерного товариства «Державний експортно- імпортний банк України» про передачу справи за територіальною підсудністю до Господарського суду м.Києва, за місцезнаходженням відповідача публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», оскільки суд дійшов висновку про виключення відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад-Продакшн» ЛТД зі складу відповідачів та з урахуванням того, що належним відповідачем у справі є публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», місцезнаходженням якого є м.Київ.

Також звертає увагу, що зі змісту позовної заяви вбачається, що публічне акціонерне товариство «Вознесенський сиркомбінат» жодних позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад-Продакшн» ЛТД не предявляв.

В судовому засіданні представники позивача і відповідача надали пояснення, пітвердивши свої позиції, викладені в апеляційній скарзі та відзиві.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. При цьому апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги чи позицією іншої сторони і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено слідуюче.

Господарський суд Волинської області відповідно до ухвали про порушення провадження у справі № 903/109/16 від 26.02.2016 р. прийняв до розгляду позовну заяву публічного акціонерного товариства "Вознесенський сиркомбінат" до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Каскад-Продакшн» ЛТД та відповідача публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про розірвання іпотечного договору №151208Z128 від 05.12.2008 р. та договору застави №151208Z132 від 08.10.2008 р.

Провадження у справі № 903/109/16 порушено судом відповідно до норм ст.ст.64, 65 ГПК України.

З протоколу судового засідання 06.04.2016 р. вбачається, що в судовому засіданні представником відповідача публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надані пояснення по суті позовних вимог та заявлено клопотання про передачу справи за територіальною підсудністю до господарського суду м.Києва.

Приймаючи в судовому засіданні 06.04.2016 р. оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для виключення відповідача ТОВ "Каскад-Продакшн" ЛТД із складу відповідачів, врахувавши, що предметом позовних вимог є розірвання договорів, сторонами яких є ПАТ "Вознесенський сирокомбінат" та Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України", тоді як юридичну особу товариство з обмеженою відповідальністю "Каскад-Продакшн" ЛТД ліквідовано згідно з ухвалою господарського суду від 11.03.2016 р. у справі № 903/623/13.

Матеріалами справи підтверджено, що юридичну особу товариство з обмеженою відповідальністю "Каскад-Продакшн" ЛТД (м.Луцьк, вул.Єршова,3, ) припинено за судовим рішенням - за ухвалою господарського суду від 11.03.2016 р. у справі № 903/623/13.

Така обставина (ліквідація відповідача ТОВ "Каскад-Продакшн" ЛТД за судовим рішенням) підтверджена витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 18.03.2016 р./а.с.26-30 у т.2/, який наданий суду позивачем 22.03.2016 р., про що свідчить реєстраційна відмітка суду /а.с.6 у т.2/.

Отже, обставина щодо про припинення одного з відповідачів, до якого звернувся позивач, встановлена господарським судом Волинської області після порушення провадження у справі, в процесі розгляду справи по суті, що не може вплинути на зміну підсудності справи відповідно до норм ст.17 ГПК України.

Відповідно до ст.64, п.1 ст.65 ГПК України така процесуальна дія як виключення неналежного відповідача може бути вчинена судом лише на стадії порушення провадження у справі і підготовки справи до розгляду, коли суд вирішує питання, повязані із субєктним складом учасників справи. Розділ ХІ «Вирішення господарських спорів у першій інстанції» не містить подібних норм, тоді як відповідно до ст.24 ГПК України господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем. Якщо ж такої згоди позивач не надав, то господарський суд у залежності від конкретних обставин справи вчиняє одну з таких дій: 1) розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і відмовляє в позові, оскільки відповідач не є належним; 2) залучає до участі у справі з власної ініціативи іншого відповідача згідно з частиною першою статті 24 ГПК. Такі розяснення надає Вищий господарський суд України у п.1.3. постанови Пленуму 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Тому не ґрунтується на нормах Господарського процесуального кодексу України висновок господарського суду Волинської області про наявність підстав для виключення відповідача 1 - ТОВ "Каскад-Продакшн" ЛТД із складу відповідачів з урахуванням того, що предметом позовних вимог є розірвання договорів (господарсько-правовий спір), сторонами яких є ПАТ «Вознесенський сирокомбінат» та Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України".

Такий висновок є фактично висновком по суті позовної вимоги, предявленої до цієї особи, що суперечить нормам ст.21, 82, 84 ГПК України, оскільки висновки суду щодо кожного з відповідачів мають бути зазначені у рішенні, яке господарський суд приймає за результатом судового розгляду всіх позовних вимог та вивчення обставин справи в їх сукупності. Неправильне застосування норм процесуального права призвело до прийняття судом першої інстанції неправильного рішення про виключення ТОВ "Каскад-Продакшн" ЛТД зі складу відповідачів.

Виключення одного з відповідачів із порушенням норм процесуального права не може слугувати підставою для зміни підсудності відповідно до ст.17 ГПК України.

Разом з тим, така обставина як припинення одного з відповідачів не є достатньою підставою для висновку про те, що справа є підсудною господарському суду м.Києва з урахуванням місцезнаходження іншого відповідача.

Колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст.ст.13, 15 ГПК України підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ (ст.16 ГПК України).

Згідно з ч.1 ст.15 ГПК України справи у спорах, що виникають при розірванні господарських договорів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобовязаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як : передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо.

За наявності двох чи кількох відповідачів, які є зобовязаними за договором, справа розглядається за місцезнаходженням одного з них за вибором позивача, про що розяснено у п.20.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам»: спори, пов'язані з укладанням, зміною умов, розірванням чи визнанням недійсними договорів, якими передбачено проведення розрахунків за товари (роботи, послуги) у негрошовій формі, підлягають вирішенню господарським судом за місцем знаходження однієї з сторін, до якої звернувся заявник.

Нормами ч.ч.1, 3 ст.17 ГПК України передбачено, що якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи. Справа, прийнята господарським судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута по суті і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому господарському суду.

Отже, для визначення територіальної підсудності господарський суд має взяти до уваги предметні ознаки спору та визначити підсудність за місцезнаходженням сторони, зобовязаної за конкретним договором (в даному випадку договір іпотеки та договір застави) здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, сплатити гроші тощо.

Суд першої інстанції встановив, що сторонами іпотечного договору №151208Z128 від 05.12.2008р. та договору застави №151208Z132 від 08.10.2008р. є ВАТ «Вознесенський сирокомбінат», перейменоване в Публічне акціонерне товариство (іпотекодавець, заставодавець), та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (іпотекодержатель, заставодержатель), про що зазначив в оскаржуваній ухвалі.

Колегія суддів встановила, що за змістом договором іпотеки № 151208Z128 від 05.12.2008 р. /а.с.232-238 у т.1/ відповідач ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" є іпотекодержателем, а позивач ВАТ «Вознесенський сирокомбінат» - іпотекодавцем, якому належить на праві власності предмет іпотеки частина виробничого корпусу.

За договором застави № 151208Z132 від 08.10.2008 р. /а.с.247-272 у т.1/ відповідач ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" є заставодержателем, а позивач застоводавцем, якому на праві власності належить предмет застави рухоме майно обладнання (п.1.1-1.2 договору застави).

Договір іпотеки № 151208Z128 від 05.12.2008 р. та договір застави № 151208Z132 від 08.10.2008 р. укладені в межах генеральної угоди №151208N4 від 08.10.2008 р., відповідно до якої відповідач ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" є кредитором, а відповідач ТОВ «Каскад-Продакшн» ЛТД боржником.

Приймаючи ухвалу про направлення справи за територіальною підсудністю до господарського суду м.Києва, суд першої інстанції взяв до уваги лише місцезнаходження відповідача ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" і не встановив відповідно до норм ч.1 ст.15 ГПК України, чи зобовязана ця сторона ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" за конкретними договорами (в даному випадку договором іпотеки та договору застави) здійснити на користь другої сторони певні дії.

За умовами договорів іпотеки та застави колегія суддів не встановила, що ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" зобовязаний здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як : передати майно, сплатити гроші тощо.

Отже, суд першої інстанції не застосував норми ч.1 ст.15 ГПК України щодо визначення підсудності у урахуванням предмету спору і помилково в оскаржуваній ухвалі дійшов висновку про направлення справи за територіальною підсудністю до господарського суду м.Києва.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача ПАТ «Вознесенський сирокомбінат» є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Висновки господарського суду Волинської області, викладені в оскаржуваній ухвалі, суперечать нормам Господарського процесуального кодексу України, зокрема, ст.15,17, 21, 64-65 ГПК України, тому ухвала господарського суду Волинської області від 06.04.2016 р. у справі № 903/109/16 підлягає скасуванню відповідно до п.4 ч.1, ч.2 ст.104 ГПК України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції.

Розподіл витрат на судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, має здійснити господарський суд першої інстанції за результатами розгляду ним справи за загальними правилами відповідно до статті 49 ГПК України, оскільки судом апеляційної інстанції скасовується ухвала місцевого господарського суду з передачею справи на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103-106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Вознесеньський сиркомбінат" задоволити. Ухвалу господарського суду Волинської області від 06.04.2016 р. у справі № 903/109/16 скасувати.

Матеріали справи № 903/109/16 передати на розгляд господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Дужич С.П.

Суддя Мамченко Ю.А.