ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2016 р. Справа № 911/1360/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АКВА»

до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1

про стягнення 5 085грн.

Суддя Горбасенко П.В.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_2 (дов. б/н від 11.01.2016);

від відповідача не з'явилися.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АКВА» (далі позивач) звернулося з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення 5 085грн вартості неповернутого обладнання.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором суборенди торгово-рекламного обладнання № 4184 від 15.11.2012.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.04.2016 порушено провадження у справі № 911/1360/16, розгляд справи призначено на 27.05.2016.

26.05.2016 до канцелярії господарського суду Київської області повернулася копія ухвали господарського суду Київської області від 20.04.2016, яка була направлена судом на місце проживання відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Чапаєва, буд. 23). Примірник повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернутий органом поштового звязку з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році № 01-8/1228 від 02.06.2006 до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками „адресат вибув, „адресат відсутній і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Таким чином, судом виконано обовязок про повідомлення відповідача про час та місце судового засідання.

У судовому засіданні 27.05.2016 представник позивача підтримав позов повністю.

Відповідач в судове засідання 27.05.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

15.11.2012 між Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АКВА» (Орендар) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 (Суборендар) укладено договір суборенди торгово-рекламного обладнання № 4184, згідно якої орендар зобовязався передати, а суборендар прийняти в строкове платне користування за плату обладнання, що є обєктом суборенди за цим договором.

Факт передачі обладнання підтверджується актами прийому-передачі, які підписуються уповноваженими представниками сторін та скріплюються печатками сторін. Акти прийому-передачі обладнання в суборенду є невідємною частиною договору. Дата підписання акта прийму-передачі є датою передачі обладнання в суборенду (п.п. 2.2., 2.4. договору).

Згідно п.п. 4.2., 4.2.6. договору суборендар зобовязується по закінченні терміну дії договору, або його достроковому розірванні повернути орендареві обладнання у справному стані протягом 5 календарних днів з моменту розірвання договору.

Сторони домовились, що в разі неповернення обладнання в строк, зазначений в п. 4.2. договору, обладнання вважається втраченим (п. 4.3. договору).

Відповідно до п.п. 5.1., 5.1.1. договору якщо суборендар не може повернути торгове обладнання орендарю (згідно з письмового звернення з боку орендаря та по закінченню терміну дії договору) у разі його втрати, знищення суборендар, протягом 5-ти днів з моменту отримання письмової вимоги з боку орендодавця про відшкодування вартості обладнання, має відшкодувати вартість торгового обладнання, вказану в акті прийому-передачі

Пунктом 9.1. договору сторонами погоджено, що договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2014.

Відповідно до п. 9.2. договору сторони погодили, що на підставі ст. 188 ГК України орендар має право достроково в односторонньому порядку розірвати цей договір.

На виконання п. 1.1. договору суборенди торгово-рекламного обладнання № 4184 від 15.11.2012 позивач передав, а відповідач прийняв в суборенду наступне майно на суму 5 085 грн.: Холодильник UBC 400 Icestream Medium внутренний «Моршинская» Type = «RSI» ID = « 21» сер. № 11.22897.1, інвентарний номер Н17071, вартістю в 5 085 грн. орендна плата 1 грн на 1 рік, що підтверджується підписаним та скріпленим печатками обох сторін актом прийому-передачі майна від 05.03.2013 (а.с. 19).

Позивач з метою досудового врегулювання спору 26.02.2016 звернувся до відповідача з повідомленням (а.с. 9), згідно якого повідомив останнього про розірвання з 28.03.2016 договору та повернення орендованого обладнання до 02.04.2016, що підтверджується фіскальним чеком № 1151 від 26.02.2016 (а.с. 10). Вказане повідомлення залишено відповідачем без відповіді та задоволення.

Суд встановив, що станом на момент судового розгляду справи відповідач, в порушення п. 4.2.6 та 5.1.1. договору суборенди торгово-рекламного обладнання № 4184 від 15.11.2012, не повернув торгове обладнання позивачу та не сплатив позивачу вартість втраченого обладнання.

Предметом позову є вимога про стягнення 5 085 грн вартості неповернутого обладнання.

Суд встановив, що між сторонами виникли орендні правовідносини.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобовязання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 774 ЦК України).

Однією із загальних засад цивільного законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє відображення у ст.ст. 3 та 627 Цивільного кодексу України. Свобода договору включає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обовязки сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 653 ЦК України передбачено, що у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Cуд встановив, що виконання п. 1.1. договору суборенди торгово-рекламного обладнання № 4184 від 15.11.2012 позивач передав, а відповідач прийняв в суборенду наступне майно на суму 5 085 грн.: Холодильник UBC 400 Icestream Medium внутренний «Моршинская» Type = «RSI» ID = « 21» сер. № 11.22897.1, інвентарний номер Н17071, вартістю в 5 085 грн. орендна плата 1 грн на 1 рік, що підтверджується підписаним та скріпленим печатками обох сторін актом прийому-передачі майна від 05.03.2013 (а.с. 19); станом на момент судового розгляду справи договір суборенди торгово-рекламного обладнання № 4184 від 15.11.2012 є розірваним; станом на момент прийняття судового рішення у даній справі відповідач, в порушення п. 4.2.6 та 5.1.1. договору суборенди торгово-рекламного обладнання № 4184 від 15.11.2012, торгове обладнання позивачу не повернув та не сплатив позивачу вартість втраченого обладнання.

Враховуючи те, що станом на момент прийняття судового рішення спірне орендоване обладнання: Холодильник UBC 400 Icestream Medium внутренний «Моршинская» Type = «RSI» ID = « 21» сер. № 11.22897.1, інвентарний номер Н17071, вартістю 5 085 грн. в силу положень п. 4.3. договору є втраченим, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 5 085 грн вартості неповернутого обладнання є обґрунтованою, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягає задоволенню на підставі п. 5.1.1. договору суборенди торгово-рекламного обладнання № 4184 від 15.11.2012.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Чапаєва, буд. 23; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО АКВА» (04053, м. Київ, Шевченківський район, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41; ідентифікаційний код 36800559) 5 085 (пять тисяч вісімдесят пять гривень) 00 коп. вартості неповернутого обладнання та 1 378 (одну тисячу триста cімдесят вісім гривень) 00 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 31.05.2016

Суддя П.В.Горбасенко