ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.06.16р. Справа № 904/2594/16

За позовом Приватного підприємства "А.І.К.", м. Мостиська Львівської області

до відповідачів:

1. Верхньодніпровської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Дніпропетровській області, м. Верхньодніпровськ Дніпропетровської області

2. Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні 1-го відповідача - Комунальне підприємство "Жовтоводськтепломережа", м. Жовті Води Дніпропетровської області

про стягнення 234 556,65 грн

Суддя Воронько В.Д.

Представники:

від позивача: представник ОСОБА_1, довіреність від 01.05.2016;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: не з'явився;

від 3-ї особи: юрисконсульт ОСОБА_2, довіреність № 29 від 12.01.2016.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "А.І.К." (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Верхньодніпровської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Дніпропетровській області (далі - 1-й відповідач) та Головного управління державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (далі - 2-й відповідач), у якій заявив вимоги про стягнення з державного бюджету України 234 556,95 грн.

Ухвалою суду від 08.04.2016 порушено провадження у справі та залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні 1-го відповідача - Комунальне підприємство "Жовтоводськтепломережа", м. Жовті Води Дніпропетровської області.

Позивач надав до суду заяву, якою уточнив розмежування вимог до державного та місцевого бюджетів, проте не надав до суду доказів повідомлення інших учасників процесу про таку заяву. На вимогу суду позивач не надав доказів надсилання чи вручення заяви іншим учасникам судового процесу тому суд не приймає заяву до уваги та розглядає вимоги, що заявлені в позовній заяві.

1-й та 2-й відповідачі участі своїх повноважних представників у засіданні суду не забезпечили, але 26.04.2016 1-й відповідач надав відзив, у якому позов не визнав, вважає вимоги щодо нього необгрунтованими та просив залишити позовні вимоги без задоволення.

Третя особа 25.04.2016 надала пояснення, якими повністю підтримала вимоги позивача.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2014 року Правобережною товарною біржою було проведено цільовий аукціон зі зниженою вартістю 15% з продажу майна КП "Жовтоводськтепломережа", яке перебуває у податковій заставі, а саме теплової мережі д. 920 магістральна, інв. № 9291500 з урахуванням ремонтів інв. № 9291501 та інв. № 9291502, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Залізнична, від ТК-1-1 вздовж вулиці Залізнична до ТК-2.

За протоколом проведення цільового аукціону зі зниженою вартістю 15% № 1 від 24.03.2014 переможцем аукціону визнано Приватне підприємство "А.І.К.", який зобов'язаний сплатити вартість придбаного майна у розмірі 264 348, 30 грн (у томі числі ПДВ 20% - 44 058, 05 грн) протягом 3-х банківських днів з дня підписання протоколу аукціону, наступним чином:

- 234 556, 95 грн, у т.ч. ПДВ, на розподільчий рахунок УДКСУ у м. Жовті Води № 0018 в ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, код ЗКПО 36916755 з призначенням платежу: "за майно КП "ЖОвтоводськтепломережа", ;

- 7 930, 45 грн на п/р ТОВ "Лара" № 2235 в ПАТ "Терра Банк", МФО 380601 з призначенням платежу: "винагорода з коштів за реалізоване майно";

- 15 860, 90 грн на р/р Правобережної товарної біржі № 1 в АТ "ОСОБА_3 ОСОБА_1" за послуги з проведення біржових торгів;

- 6000 грн. на р/р Правобережної товарної біржі № 1 в АТ "ОСОБА_3 ОСОБА_1" за послуги з проведення експертної оцінки.

27 березня 2014 року, за результатами проведення цільового аукціону, між Верхньодніпровською об'єднаною державною податковою інспекцією (заставодержателем, 1-м відповідачем), в інтересах якої діяло ТОВ "Лара" на підставі договору доручення на продаж майна на аукціоні від 09.10.2013 та Приватним підприємством "А.І.К." (покупцем, позивачем) було укладено договір купівлі-продажу № 01/2014-НЗ/Д-Н, за умовами якого продавець, з метою залучення додаткових джерел погашення узгодженої суми податкового боргу КП "Жовтоводськтепломережа", , продав, а покупець купив майно: теплова мережа д. 920 магістральна, інв. № 9291500 з урахуванням ремонтів інв. № 9291501 та інв. № 9291502, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Жовті Води, вул. Залізнична, від ТК-1-1 вздовж вулиці Залізнична до ТК-2.

Пунктом 2 цього договору передбачено, що порядок та строки оплати придбаного товару обумовлені протоколом проведення цільового аукціону № 1 від 24.03.2014, який є невід'ємною частиною цього договору.

На виконання договору купівлі-продажу позивач здійснив оплату за придбаний на аукціоні лот у загальній сумі 234 556, 95 грн, що підтверджується платіжними дорученнями:

- платіжне доручення № 1 від 31 березня 2014 року на суму 178 000 грн;

- платіжне доручення № 2 від 31 березня 2014 року на суму 4 723,95 грн;

- платіжне доручення № 3 від 31 березня 2014 року на суму 700,00 грн;

- платіжне доручення № 4 від 01 квітня 2014 року на суму 25 216, 50 грн;

- платіжне доручення № 109 від 27 березня 2014 року на суму 25 916, 50 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 у справі № 904/3056/14 проведений 24 березня 2014 року Правобережною товарною біржею цільовий аукціон зі зниженою вартістю 15% з продажу майна КП "Жовтоводськтепломережа", яке перебуває у податковій заставі, оформлений протоколом № 1 від 24.03.2014, а також договір купівлі-продажу № 01/2014-НЗ/Д-Н 27 березня 2014 року між Верхньодніпровською об'єднаною державною податковою інспекцією, в інтересах якої діяло ТОВ "Лара" на підставі договору доручення на продаж майна на аукціоні від 09.10.2013 та Приватним підприємством "А.І.К.", визнанні недійсними.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.02.2015 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 у справі № 904/3056/14 залишено без змін.

Відповідно до частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З метою досудового врегулювання спору та повернення назад своїх коштів, сплачених за недійсним правочином, позивач звернувся до 1-го відповідача. Листом № 4889/10/04-16-23-22 від 16.11.2015 Верхньодніпровська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області відмовила позивачу у поверненні сплаченої за недійсним договором з підстав відсутності у судовому рішення про визнання правочину недійсним судового розпорядження щодо застосування реституції, передбаченої ст. 216 ЦК України.

З огляду на що позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права та повернення йому грошових коштів, сплачених за договором купівлі-продажу майна, що перебувало у податковій заставі.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав.

З матеріалів справи слідує, що постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 у справі № 904/3056/14 цільовий аукціон зі зниженою вартістю 15% з продажу майна КП "Жовтоводськтепломережа", яке перебуває у податковій заставі, оформлений протоколом № 1 від 24.03.2014, а також договір купівлі-продажу № 01/2014-НЗ/Д-Н 27 березня 2014 року визнано недійсними як такі, що не відповідають вимогам Закону.

За змістом ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Правові наслідки таких правочинів настають лише у формах, передбачених законом, - у вигляді повернення становища сторін у початковий стан (реституції) або в інших (пункт 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними").

Згідно зі статтею 208 Господарського кодексу України якщо господарське зобов'язання визнано недійсним як таке, що вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то за наявності наміру в обох сторін - у разі виконання зобов'язання обома сторонами - в доход держави за рішенням суду стягується все одержане ними за зобов'язанням, а у разі виконання зобов'язання однією стороною з другої сторони стягується в доход держави все одержане нею, а також все належне з неї першій стороні на відшкодування одержаного; у разі наявності наміру лише у однієї із сторін усе одержане нею повинно бути повернено другій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного стягується за рішенням суду в доход держави; у разі визнання недійсним зобов'язання з інших підстав кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за зобов'язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима, якщо інші наслідки недійсності зобов'язання не передбачені законом.

Оскільки для правочинів, визнаних недійсними як такі, що не відповідають вимогам закону, не передбачено інших наслідків недійсності зобов'язання, тому кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні все одержане за зобов'язанням, а за неможливості повернути одержане в натурі - відшкодувати його вартість грошима.

Таким чином, відповідач зобовязаний повернути позивачу кошти у розмірі 234 556,95 грн, отримані на виконання умов договору купівлі-продажу, який в подальшому було визнано недійсним.

Вартість проданого майна згідно протоколу №1 від 24.03.2014, сплачена покупцем та була зарахована на розподільчий казначейський рахунок УДКСУ у м. Жовті Води № 0018 в ГУДКСУ у Дніпропетровській області.

Згідно п.п. 4, 12 Положення про фіскальну службу, затвердженого Постановою КМУ від 21 травня 2014 року № 236, податкова інспекція здійснює адміністрування податків і зборів, а також погашення податкового боргу платників податків.

Таким чином, Верхньодніпровська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби є державним органом, через який, у відповідності із ст. 170 Цивільного кодексу України, держава приймає участь у правовідносинах щодо погашення податкової заборгованості шляхом укладення договору купівлі-продажу предмета податкової застави, що був визнаний недійсним постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.12.2014 у справі № 904/3056/14 та за яким на рахунок казначейської служби спрямовані до державного бюджету кошти в сумі 234 556, 95 грн.

Згідно довідок Жовтоводського відділення Верхньодніпровської ОДПІ, які містяться в матеріалах справи, кошти в сумі 234 556, 95 грн, що надійшли на балансовий рахунок були розподілені наступним чином: 44 058, 05 грн до Державного бюджету, 190 498, 90 грн до бюджету м. Жовті Води.

За твердженнями 1-го відповідача, на виконання договору купівлі-продажу ПП "А.І.К." здійснило оплату за придбаний на аукціоні лот. Кошти в сумі 234556,95 грн зараховані на погашення податкового бору КП "Жовтоводськтепломережа" за рахунок реалізації майна, що перебуває в податковій заставі, а саме погашено борг по ПДВ в сумі 44058,05 грн (зараховано до державного бюджету), та погашено борг по частині чистого прибутку комунальних підприємств, що виплачуються до бюджету міста в сумі 190498,90 грн (зараховано до місцевого бюджету). Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів (далі - Порядок). Дія цього Порядку не поширюється на операції з бюджетного відшкодування податку на додану вартість та безспірного списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Отже, на думку відповідача, повернення з бюджету спірних грошових коштів не є можливим.

Враховуючи приписи чинного законодавства, суд не погоджується з доводами 1-го відповідача, дійшовши висновку про доведеність позовних вимог про застосування наслідків недійсності договору купівлі-продажу, оскільки відповідно до частини 1 ст. 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. В силу положень частини 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому, згідно із пунктом 1 частини 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного за недійсним правочином.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу (далі ГПК України) України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з підстав, про які йдеться вище у цьому рішенні.

Згідно наданих до справи 1-м відповідачем довідок № 1 від 27.03.2014, № 2 від 31.03.2014, № 3 від 02.04.2014 слідує, що сплачені позивачем кошти надійшли на балансовий рахунок № 3412 "Інші кошти, тимчасово віднесені на доходи державного бюджету". Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню саме за рахунок державного бюджету, а порядок формування суми для виконання рішення та порядок виконання рішення буде визначений органами державної казначейської служби України, на які покладено виконання таких рішень.

Керуючись ст.ст.44 та 49 ГПК України, суд витрати по сплаті судового збору покладає на 1-го відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 43, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84 та 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Дніпропетровської області

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного бюджету України (УДКСУ у м. Жовтих Водах, код БК 14010100, , ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, рахунок № 0018) на користь Приватного підприємства "А.І.К." (Львівська область, м. Мостиська, вул. Галицька, буд. 4б, ідентифікаційний номер 31547362) - 234556,95 грн коштів, отриманих за недійсним правочином, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Верхньодніпровської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної Фіскальної служби у Дніпропетровській області (Дніпропетровська області, м. Верхньодніпровськ, пл. Щербицькоого, 2, ідентифікаційний код 39742391) на користь Приватного підприємства "А.І.К." (Львівська область, м. Мостиська, вул. Галицька, буд. 4б, ідентифікаційний номер 31547362) - 3 518,35 грн витрат по сплаті судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 07.06.2016.

Суддя В.Д. Воронько