ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2016 р. Справа № 922/1177/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Білецька А.М. , суддя Могилєвкін Ю.О.

при секретарі - Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, за довіреністю б/н від 12.04.2016 року;

відповідача - ОСОБА_2, паспорт серія МН519913 від 16.01.2003 року (директор);

третьої особи - ОСОБА_3, за довіреністю №32-20-14-19689/0/19-15 від 23.12.2015 року.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Велес-Агро" (вх. № 1362 Х/3-12) на ухвалу господарського суду Харківської області від 29 квітня 2016 року по справі №922/1177/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Велес-Агро", с. Руські Тишки

до Фермерського господарства "Беркана", с. Руські Тишки

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Держгеокадастру в Харківській області , м.Харків

про визнання права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.04.2016 року по справі № 922/1177/16 (суддя Бринцев О.В.) задоволено заяву Головного управління Держгеокадастру в Харківській області № 231 від 28.04.2016 року (вх. № 14430 від 28.04.2016 року) про часткове скасування заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову в частині заборони головному управлінню Держгеокадастру в Харківській області, головному управлінню Держгеокадастру в Харківському районі Харківської області, органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (внесення, зміна, припинення, зміна набувача прав тощо) щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0261, :02:006:0001, :01:002:1405, :02:006:0118, :02:014:0056, :03:014:0285, :00:001:0023, :02:005:0262, :03:015:0174, :02:003:0622, :02:004:0484, :02:005:0263, :02:013:0209, :04:002:0001, :03:001:0177, :02:005:0264, вжиті ухвалою господарського суду Харківської області від 13.04.2016 року у справі № 922/1177/16 скасовано.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Велес-Агро" звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 29.04.2016 року по справі № 922/1177/16 та залишити в силі ухвалу господарського суду Харківської області від 13.04.2016 року, якою вжито заходи забезпечення позову.

В апеляційній скарзі заявник посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм чинного законодавства України і що суд першої інстанції неправильно та неповно дослідив докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, а також на те, що суд невірно застосував норми процесуального права, що є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Головне управління Держгеокадастру в Харківській області у відзиву на апеляційну скаргу (вх. №5325 від 25.05.2016 року) зазначило, що ухвала господарського суду Харківської області від 29.04.2016 року по справі № 922/1177/16 була винесена без порушення приписів чинного матеріального та процесуального законодавства, та з урахуванням всіх доказів поданих сторонами, та доказів, які були витребувані судом.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє певні дії по підготовці справи до розгляду, в тому числі вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Стаття 67 Господарського процесуального кодексу України передбачає вичерпний перелік заходів до забезпечення позову, а саме: накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; заборона відповідачеві вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору та зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду (стаття 66 ГПК України).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року).

Конституційний Суд України в абзаці 5 пункту 3.2 мотивувальної частини Рішення від 16.06.2011 року у справі N 1-6/2011, зазначив, що інститут забезпечення позову сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України

Забезпечення позову є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення та полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Звернення до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову позивач обґрунтовував тим, що невжиття таких заходів унеможливить виконання можливого рішення у даній справі, що відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України є підставою для введення заходів забезпечення позову.

Ухвалою суду від 13.04.2016 року заява позивача про вжиття забезпечення позову задоволена в повному обсязі.

Головне управління Держгеокадастру в Харківській області звернулось до суду із заявою, в якій просить скасувати заборону Головному управлінню Держгеокадастру в Харківській області, головному управлінню Держгеокадастру в Харківському районі Харківської області, органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (внесення, зміна, припинення, зміна набувача прав тощо) щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0261, :02:006:0001, :01:002:1405, :02:006:0118, :02:014:0056, :03:014:0285, :00:001:0023, :02:005:0262, :03:015:0174, :02:003:0622, :02:004:0484, :02:005:0263, :02:013:0209, :04:002:0001, :03:001:0177, :02:005:0264.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.04.2016 року по справі № 922/1177/16 заходи забезпечення позову в частині заборони головному управлінню Держгеокадастру в Харківській області, головному управлінню Держгеокадастру в Харківському районі Харківської області, органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії (внесення, зміна, припинення, зміна набувача прав тощо) щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0261, :02:006:0001, :01:002:1405, :02:006:0118, :02:014:0056, :03:014:0285, :00:001:0023, :02:005:0262, :03:015:0174, :02:003:0622, :02:004:0484, :02:005:0263, :02:013:0209, :04:002:0001, :03:001:0177, :02:005:0264, вжиті ухвалою господарського суду Харківської області від 13.04.2016 року у справі № 922/1177/16 скасовано.

Надавши відповідну оцінку викладеним обставинам, керуючись вимогами статті 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, а також Постановою Пленуму ВГСУ № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", судова колегія вважає, що заява про скасування заходів щодо забезпечення позову не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Предметом спору у даній справі є визнання права власності на незавершене виробництво сільськогосподарських культур на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:005:0261, :02:006:0001, :01:002:1405, :02:006:0118, :02:014:0056, :03:014:0285, :00:001:0023, :02:005:0262, :03:015:0174, :02:003:0622, :02:004:0484, :02:005:0263, :02:013:0209, :04:002:0001, :03:001:0177, :02:005:0264.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач втратив право користування вище вказаними земельними ділянками та не має можливості завершити збір врожаю 2016 року.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року, застосування заходів до забезпечення позову є гарантією реального виконання рішення суду.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, основна діяльність позивача є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур. Особливість даної діяльності полягає в тому, що основний прибуток підприємство отримує після збирання врожаю та його реалізації.

Відповідно до вимог статей 14.1.75 Податкового кодексу України, статей 1, 19 Закону України "Про оренду землі", проведення на земельній ділянці певних видів робіт (внесення посівів, поліпшення ґрунтів, оранка, тощо) є земельним поліпшенням, що спричиняє збільшення вартості земельної ділянки.

Згідно статті 95 Земельного кодексу України, землекористувач має право власності на посіви і насадження сільськогосподарських та інших культур.

Враховуючи, що на даний час уже розпочинається збирання врожаю зернових та кормових культур, існує нагальна небезпека того, що урожай буде відчужено в порушення інтересів позивача.

Вказане дає підстави вважати, що в разі невжиття заходів щодо забезпечення вимог, урожай 2016 року може бути зібрано і реалізовано третіми особами, отримані за нього кошти підуть не на рахунок позивача.

Вільне користування земельними ділянками на яких позивачем проведено комплекс із вирощування сільськогосподарських культур, призведе до зменшення цінності спірного майна, вплине на його повернення, або зробить таке повернення неможливим у разі задоволення позовних вимог.

Отже, наявна очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в справі.

В розрізі встановленого, беручи до уваги, що предметом даного позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що кореспондує зі способами захисту порушеного прав, колегія суддів вважає, що заходи до забезпечення позову застосовуються, як гарантія реального виконання рішення суду по даній справі.

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. До предмету дослідження на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

При цьому, колегія суддів зауважує, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову (заборона вчиняти дії) співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв'язок між певним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Так, вжиття заходів забезпечення позову у даній справі (заборона вчиняти дії) не призводе до вирішення спору по суті (визнання права власності та відшкодування збитків), оскільки факт наявності чи відсутності права позивача на сільськогосподарські культури буде встановлено під час повного, всебічного і обєктивного розгляду в судовому засідання всіх обставин справи.

Застосування заходів до забезпечення позову (заборона вчиняти дії) не шкодить правам та інтересам суб'єкта господарювання та не є втручанням у господарську діяльність відповідача та третьої особи.

Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції" № 475/97- ВР від 17.07.1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно із статті 1 Першого протоколу Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011року, виносячи ухвалу про заборону вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Так, задовольняючи заяву позивача про застосування заходів забезпечення позову (ухвала суду від 13.04.2016 року) господарський суд визначив які саме дії заборонено вчиняти відповідачу та третім особам, зокрема фермерському господарству "Беркана" заборонено вчиняти будь-які дії з вирощування, оброблення, збирання сільськогосподарських культур на земельних ділянках з кадастровими номерами :02:005:0261, :02:006:0001, :01:002:1405, :02:006:0118, :02:014:0056, :03:014:0285, :00:001:0023, :02:005:0262, :03:015:0174, :02:003:0622, :02:004:0484, :02:005:0263, :02:013:0209, :04:002:0001, :03:001:0177, :02:005:0264; заборонено Головному управлінню Держгеокадастру в Харківській області, Головному управлінню Держгеокадастру в Харківському районі Харківської області, особам, що виконують функції державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (внесення, зміна, припинення, зміна набувача прав тощо) щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0261, :02:006:0001, :01:002:1405, :02:006:0118, :02:014:0056, :03:014:0285, :00:001:0023, :02:005:0262, :03:015:0174, :02:003:0622, :02:004:0484, :02:005:0263, :02:013:0209, :04:002:0001, :03:001:0177, :02:005:0264.

Крім того, колегія суддів, враховуючи вимоги щодо адекватності заходів забезпечення позову, вважає доцільним встановлення саме заборони відповідачу та іншим особам вчиняти будь-які реєстраційні дії (внесення, зміна, припинення, зміна набувача прав тощо) щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:005:0261, :02:006:0001, :01:002:1405, :02:006:0118, :02:014:0056, :03:014:0285, :00:001:0023, :02:005:0262, :03:015:0174, :02:003:0622, :02:004:0484, :02:005:0263, :02:013:0209, :04:002:0001, :03:001:0177, :02:005:0264.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що саме за такого обсягу заходів забезпечення позову буде досягнута їх процесуальна мета й збережено поточний стан у правовідносинах сторін до вирішення судом спору між ними по суті.

Доводи апеляційної скарги відносно порушення господарським судом Харківської області норм процесуального права при розгляді поданого третьою особою клопотання про скасування заходів забезпечення позову, приймаються судом апеляційної інстанції, як підстава для скасування оскаржуваної ухвали, з урахуванням мотивів, викладених у даній постанові.

У відповідності з пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду Харківської області від 29.04.2016 року по справі № 922/1177/16 прийнята без належного зясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням процесуального права, отже наявні підстави для її скасування, в звязку з чим, апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

Пунктом 4.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 року № 7 визначено, що у випадку, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 104 та статтею 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Велес-Агро" задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 29.04.2016 року по справі № 922/1177/16 про часткове скасування заходів забезпечення позову скасувати.

Залишити в силі ухвалу господарського суду Харківської області від 13.04.2016 року по справі № 922/1177/16 про застосування заходів до забезпечення позову.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Могилєвкін Ю.О.