ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" червня 2016 р. Справа № 911/582/16

За позовом Макарівського сільського споживчого товариства

до Макарівського районного споживчого товариства

про визнання недійсними установчих документів

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. № 01 від 17.09.2015), ОСОБА_2 (дов. № 41 від 20.05.2016);

від відповідача: ОСОБА_3 (дов. № 05 від 05.01.2016), ОСОБА_4 (дов. № 51 від 12.05.2016).

Присутня: ОСОБА_5 ( пасп. СМ 419715).

Обставини справи:

Макарівське сільське споживче товариство (далі позивач) звернулося з позовом до Макарівського районного споживчого товариства (далі відповідач) про визнання недійсними установчих документів /статуту/ Макарівського районного споживчого товариства через невідповідність його вимогам закону та скасування державної реєстрації статуту, здійсненої Макарівською райдержадміністрацією 30.12.2001 за реєстраційним № 53, визнання недійсною державної реєстрації Макарівського районного споживчого товариства через допущенні при його створенні порушення, які не можна усунути та скасування його державної реєстрації, здійсненої Макарівською райдержадміністрацією за ідентифікаційним кодом 01755255, належним з 1994 року Макарівській спілці споживчих товариств, визнання недійсним запису № 6000260 в ЄДР про проведення державної реєстрації Макарівського районного споживчого товариства за ідентифікаційним кодом 01755255 через порушення закону, допущені при створенні цієї юридичної особи, припинення юридичної особи Макарівське РайСТ, відновлення дії реєстраційного запису в ЄДР 0000068), за яким 26.10.2004 внесено відомості про Макарівську районну спілку споживчих товариства за належним їй з 1994 року ідентифікаційним кодом 01755255 на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням порядку створення Макарівського районного споживчого товариства, яке встановлено перевіркою Головного управління юстиції Київської області, за результатами якої складено акт № 3 від 08.02.2013, у звязку з чим позивач просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.02.2016 (суддя Карпечкін Т.П.) порушено провадження у справі № 911/582/16, справу призначено на 21.03.2016 (з урахуванням ухвали господарського суду Київської області від 10.03.2016).

21.03.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позов № 35 від 18.03.2016 (вх. № 5839/16 від 21.03.2016), згідно якого останній визнав позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того відповідачем заявлено клопотання про застосування позовної давності до вимог позивача на підставі ст. 267 Цивільного кодексу України та відмову суду у задоволенні вказаних позовних вимог у звязку з пропуском позовної давності.

Ухвалою господарського суду Київської області від 21.03.2016 відмовлено у задоволенні заяви позивача Макарівського сільського споживчого товариства № 29 від 21.03.2016 про відвід судді Т.П. Карпечкіна у справі № 911/582/16, заяву судді Т.П. Карпечкіна про самовідвід у справі № 911/582/16 задоволено.

На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.03.2016 вказану справу передано до розгляду судді Горбасенку П.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.03.2016 (суддя Горбасенко П.В.) прийнято справу № 911/582/16 до свого провадження, розгляд справи призначено на 22.04.2016.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.04.2016 розгляд справи відкладено на 20.05.2016.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.05.2016 продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 03.06.2016.

03.06.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позов № 61 від 03.06.2016 (вх. № 11761/16 від 03.06.2016), згідно якого останній визнав позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Крім того відповідачем заявлено клопотання про застосування позовної давності до вимог позивача на підставі ст. 267 Цивільного кодексу України та відмову суду у задоволенні вказаних позовних вимог у звязку з пропуском позовної давності.

03.06.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від представника позивача, в порядку ч. 7 ч. 1 ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України, надійшло клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу від 03.06.2016 (вх. № 11754/16 від 03.06.2016), яке задоволено судом.

У судовому засіданні 03.06.2016 представники позивача повністю підтримали позовні вимоги, представники відповідача заперечили проти задоволення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач в якості обґрунтування позовних вимог посилається на те, що комісією Головного управління юстиції у Київській області 08.02.2013 було проведено позапланову перевірку дій державного реєстратора Макарівської райдержадміністрації. За результатами перевірки члени комісії встановили, що перереєстрація Макарівської районної спілки споживчих товариств в районне споживче товариство, що відбулася 30.12.2001 була здійснена з порушенням вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 740 від 25.05.1998 року «Про порядок державної реєстрації субєктів підприємницької діяльності». Про існування вказаних обставин позивач дізнався у лютому 2013 року, отримавши листа Реєстраційної служи Головного управління юстиції у Київській області № 2619/7.3 від 11.02.2013 (а.с. 35-37).

Постановою позачергової конференції Макарівської районної спілки споживчих товариства «Про реорганізацію райспоживспілки в районне споживче товариство» від 05.12.2001 (а.с. 74) поставлено провести реорганізацію Макарівської районної спілки споживчих товариств в районне споживче товариство методом злиття споживчих товариств і підвідомчих організацій.

Судом встановлено, що вказана постанова є чинною на момент прийняття судового рішення, недійсною у судовому порядку не визнана, що підтверджується ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05.07.2007, якою залишено без змін рішення Макарівського районного суду Київської області від 10.04.2007 року у справі № 2-330 за 2007 р. за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_1, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 до Макарівського районного споживчого товариства про визнання рішень позачергової конференції споживчої кооперації Макарівського району та установчих /загальних/ зборів представників кооперативних організацій від 05.12.2001 року недійсними. Зокрема, судами не було встановлено порушення прав чи законних інтересів позивачів при прийнятті рішень позачергової конференції споживчої кооперації Макарівського району від 05.12.2001, та рішень установчих зборів представників кооперативних підприємств і організацій Макарівського району від 05.12.2001.

30.12.2001 Макарівська районна спілка споживчих товариств (ідентифікаційний код 01755255) була перереєстрована Макарівською райдержадміністрацією в Макарівське районне споживче товариства (ідентифікаційний код 01755255), про що зроблено запис в Журналі обліку реєстраційних справ за № 53, що підтверджується листом Макарівської районної державної адміністрації Київської області № 6-15-5/677 від 29.04.2015 (а.с. 83).

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням господарського суду Київської області від 18.08.2014, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2014 та постановою Вищого господарського суду України від 20.01.2015 у справі № К6/090-09/19 за позовом Макарівського сільського споживчого товариства до Макарівського районного споживчого товариства за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Липівського споживчого товариства, Копилівського споживчого товариства, Бишівського споживчого товариства та Рожівського споживчого товариства про визнання частково недійсним статуту у задоволенні позову відмовлено та встановлено наступне.

Постановою позачергової конференції споживчої кооперації Макарівського району від 05.12.2001 року прийнято рішення про реорганізацію Макарівської районної спілки споживчих товариств (ідентифікаційний код 01755255) у Макарівське районне споживче товариство.

Як вбачається з Протоколу позачергової конференції споживчої кооперації Макарівського району від 05.12.2001 року, на конференції розглядалось питання про реорганізацію Макарівської районної спілки споживчих товариств (Райспоживспілки) в районне споживче товариство та повернення її власності та власності її господарств районному споживчому товариству.

На конференції була присутня та мала слово, зокрема, ОСОБА_15І голова правління Макарівського СТ, яка у виступі не підтримувала ідею реорганізації, однак підтримала голосуванням реорганізацію Макарівської райспоживспілки в районне споживче товариство методом злиття СТ та підвідомчих організацій.

Також, в матеріалах справи наявна Постанова позачергової конференції Макарівської районної спілки споживчих товариств від 05.12.2001 року про проведення реорганізації Макарівської райспоживспілки в районне споживче товариство методом злиття СТ та підвідомчих організацій.

Зазначені рішення стали підставою для вчинення відповідної реєстраційної дії 30.12.2001 року. В результаті державної перереєстрації Макарівському районному споживчому товариству було присвоєно той самий ідентифікаційний код 01755255, що був у Макарівської районної спілки споживчих товариств.

Реорганізація Макарівської районної спілки споживчих товариств у Макарівське районне споживче товариство відбулась у відповідності до чинного у відповідний період законодавства.

Позивачем не наведено, в чому полягають порушення безпосередньо його прав та охоронюваних законом інтересів. Фактично, позивач в позові посилається на обставини, які свідчать про порушення прав Макарівської районної спілки споживчих товариств, тобто іншого господарюючого субєкта.

Права та охоронювані законом інтереси Макарівської районної спілки споживчих товариств як колективного утворення лише опосередковано стосуються прав її членів в обсягах визначених чинним законодавством та статутними документами.

Позивачем, як самостійним субєктом господарювання, не наведено які саме майнові права безпосереднього його порушені спірним положенням Статуту відповідача. Сам лише факт можливості порушення не підлягає судовому захисту.

Пунктом 8 Статуту Макарівської районної спілки споживчих товариств визначено, що члени райспоживспілки зберігають повну організаційну та господарську самостійність, права юридичних осіб і керуються у своїй діяльності власними Статутами. Будь-яке рішення, що стосується майових прав члена райспоживспілки може бути прийняте тільки за його згодою.

Пунктом 9 Статуту Макарівської районної спілки споживчих товариств визначено, що взаємовідносини райспоживспілки з її членами будуються на основі договорів (угод) на виконання робіт (послуг) і Статуту. Рішення виборно-представницьких органів і виконавчо-розпорядчих органів райспоживспілки, що прийняті ними у межах їх компетенції, обовязкові для виконання споживчими товариствами та іншими членами.

Крім того, Статутом Макарівської районної спілки споживчих товариств не передбачено право членів райспоживспілки оскаржувати відповідні рішення виборно-представницьких органів і виконавчо-розпорядчих органів райспоживспілки.

Статутом Макарівської районної спілки споживчих товариств передбачено право Райспоживспілки виступати від імені її членів для захисту їх майнових прав, однак протилежного положення щодо права членів райспоживспілки захищати права останньої, Статут не містить.

Позивач є самостійним господарюючим субєктом і має право виходу з іншого господарюючого субєкта, учасником якого він є, з виділенням належної йому частки майна у відповідності до чинного законодавства та статутних документів відповідного колективного утворення.

Враховуючи, що в позачерговій конференції споживчої кооперації Макарівського району від 05.12.2001 року приймало участь 73 делегати з 92, обрані дільничними зборами споживчих товариств, які одноголосно прийняли рішення реорганізувати районну спілку споживчих товариств в районне споживче товариство, тобто дотримано положення п. 61 Статуту про необхідність 2/3 голосів, посилання позивача та третіх осіб на відсутність їх представників на конференції не спростовують правомірність її проведення та легітимність прийнятого рішення.

Предметом позову є вимоги про визнання недійсними установчих документів /статуту/ Макарівського районного споживчого товариства через невідповідність його вимогам закону та скасування державної реєстрації статуту, здійсненої Макарівською райдержадміністрацією 30.12.2001 за реєстраційним № 53, визнання недійсною державної реєстрації Макарівського районного споживчого товариства через допущенні при його створенні порушення, які не можна усунути та скасування його державної реєстрації, здійсненої Макарівською райдержадміністрацією за ідентифікаційним кодом 01755255, належним з 1994 року Макарівській спілці споживчих товариств, визнання недійсним запису № 6000260 в ЄДР про проведення державної реєстрації Макарівського районного споживчого товариства за ідентифікаційним кодом 01755255 через порушення закону, допущені при створенні цієї юридичної особи, припинення юридичної особи Макарівське РайСТ, відновлення дії реєстраційного запису в ЄДР 0000068), за яким 26.10.2004 внесено відомості про Макарівську районну спілку споживчих товариства за належним їй з 1994 року ідентифікаційним кодом 01755255 на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Як передбачено ст. 8 Закону України Про споживчу кооперацію (в редакції від 26.04.2001 року, яка була чинною на момент спірної реорганізації) споживчі товариства можуть на добровільних засадах об'єднуватися в місцеві спілки, Центральну спілку споживчих товариств України, і мають право вільного виходу з них.

Взаємовідносини між споживчими товариствами та їх спілками будуються на договірних засадах. Товариства можуть делегувати спілкам частину своїх повноважень та виконання окремих функцій.

Вищим органом управління спілки є з'їзд (конференція), який приймає статут, обирає розпорядчі, виконавчі та контрольні органи, вирішує інші питання діяльності спілки. Взаємодія і підпорядкованість розпорядчих, виконавчих та контрольних органів спілки визначається статутом.

Спілка визнається юридичною особою і може здійснювати господарську та іншу не заборонену чинним законодавством діяльність з дня її державної реєстрації. Вона не відповідає за зобов'язаннями споживчих товариств і не має щодо них розпорядчих функцій.

Частиною 2 ст. 18 Закону України Про споживчу кооперацію визначено, що реорганізація та ліквідація спілки споживчих товариств провадиться за рішенням конференції, з'їзду з повідомленням про це спілки, до складу якої вона входить.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що реорганізація Макарівської районної спілки споживчих товариств у Макарівське районне споживче товариство відбулась у відповідності до чинного у відповідний період законодавства, що в силу ст. 35 ГПК України підтверджено рішенням господарського суду Київської області від 18.08.2014 у справі № К6/090-09/19.

Судом критично оцінюються доводи представника позивача на те, що члени комісії Головного управління юстиції у Київській області 08.02.2013 встановили, що перереєстрація Макарівської районної спілки споживчих товариств в районне споживче товариство, що відбулася 30.12.2001 була здійснена з порушенням вимог Постанови Кабінету Міністрів України № 740 від 25.05.1998 року «Про порядок державної реєстрації субєктів підприємницької діяльності», оскільки рішенням господарського суду Київської області від 18.08.2014 у справі № К6/090-09/19, яке в силу положень ст. 124 Конституції України є обовязковим для виконання на всій території України встановлено протилежне.

Усі інші твердження та заперечення сторін не спростовують вищевикладених висновків суду.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвеція) зобов'язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Водночас, суд звертає увагу позивача на те, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (res judicata), який, inter alia (серед іншого), вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов'язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

... Така процедура сама по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій вона використовується для виправлення помилок правосуддя (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Желтяков проти України, no. 4994/04, від 09.06.2011, Тарнопольська та інші проти Росії, no. 11093/07, 14558/07, 19660/07, 30166/07, 46736/07, 52681/07, 52985/07, 10633/08, 10652/08, 12694/08, 15437/08, 16691/08, 19447/08, 19457/08, 20857/08, 20872/08, 22546/08, 25820/08, 25839/08, 25845/08, від 09.07.2009).

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання недійсними установчих документів /статуту/ Макарівського районного споживчого товариства через невідповідність його вимогам закону та скасування державної реєстрації статуту, здійсненої Макарівською райдержадміністрацією 30.12.2001 за реєстраційним № 53, визнання недійсною державної реєстрації Макарівського районного споживчого товариства через допущенні при його створенні порушення, які не можна усунути та скасування його державної реєстрації, здійсненої Макарівською райдержадміністрацією за ідентифікаційним кодом 01755255, належним з 1994 року Макарівській спілці споживчих товариств, визнання недійсним запису № 6000260 в ЄДР про проведення державної реєстрації Макарівського районного споживчого товариства за ідентифікаційним кодом 01755255 через порушення закону, допущені при створенні цієї юридичної особи, припинення юридичної особи Макарівське РайСТ, відновлення дії реєстраційного запису в ЄДР 0000068), за яким 26.10.2004 внесено відомості про Макарівську районну спілку споживчих товариства за належним їй з 1994 року ідентифікаційним кодом 01755255 на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» є такими, що не підлягають задоволенню судом.

Водночас, відповідачем заявлено клопотання про сплив строку позовної давності, згідно якого останній просив суд застосувати до позовних вимог позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог на підставі ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України.

Статтею 256 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» № 10 від 29.05.2013 за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Враховуючи відсутність встановлення судом порушення прав чи інтересів позивача за позовом, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування позовної давності до вимог позивача про визнання недійсними установчих документів /статуту/ Макарівського районного споживчого товариства через невідповідність його вимогам закону та скасування державної реєстрації статуту, здійсненої Макарівською райдержадміністрацією 30.12.2001 за реєстраційним № 53, визнання недійсною державної реєстрації Макарівського районного споживчого товариства через допущенні при його створенні порушення, які не можна усунути та скасування його державної реєстрації, здійсненої Макарівською райдержадміністрацією за ідентифікаційним кодом 01755255, належним з 1994 року Макарівській спілці споживчих товариств, визнання недійсним запису № 6000260 в ЄДР про проведення державної реєстрації Макарівського районного споживчого товариства за ідентифікаційним кодом 01755255 через порушення закону, допущені при створенні цієї юридичної особи, припинення юридичної особи Макарівське РайСТ, відновлення дії реєстраційного запису в ЄДР 0000068), за яким 26.10.2004 внесено відомості про Макарівську районну спілку споживчих товариства за належним їй з 1994 року ідентифікаційним кодом 01755255 на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено: 08.06.2016

Суддя П.В.Горбасенко