донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

01.06.2016 справа № 905/286/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача:не з'явився ,
від відповідача:не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м. Маріуполь Донецької області,
на рішення Господарського суду Донецької області
від22.03.2016
по справі№905/286/16 (ОСОБА_4)
за позовомТовариства з додатковою відповідальністю "Металургремонт", м. Маріуполь Донецької області,
доПублічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча", м. Маріуполь Донецької області,
простягнення 30 214, 51 грн.

Товариство з додатковою відповідальністю «Металургремонт» (далі ТДВ «Металургремонт»), м. Маріуполь Донецької області, звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі ПАТ «ММК ім. Ілліча»), м. Маріуполь Донецької області, про стягнення вартості відновлювального ремонту в сумі 200 739, 80 грн.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.03.2016 у справі № 905/286/16 позовні вимоги задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача вартість відновлювального ремонту в розмірі 200 739, 80 грн.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 22.03.2016 у справі № 905/286/16 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог ТДВ «Металургремонт» відмовити. Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм як матеріального, так і процесуального права. Апелянт вважає, що: суд першої інстанції не звернув уваги на те, що вартість відновлювального ремонту перевищує залишкову вартість транспортних засобів і визначена не на момент його огляду; підписи представників відповідача, які брали участь в огляді, не містяться у наданих позивачем звітах; при прийнятті майна на відповідальне зберігання у директора ТДВ «Металургремонт» не було зауважень щодо стану транспортних засобів. Також апелянт зазначає, що його процесуальні права були порушені, оскільки суд першої інстанції не розглянув його клопотання про відкладення розгляду справи та проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції .

Представники позивача та відповідача у судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд справи за їх відсутності.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до статті 101 ГПК України та на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм як матеріального, так і процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В :

Між Відкритим акціонерним товариством «Металургремонт» (далі ВАТ «Металургремонт») та ПАТ «ММК ім. Ілліча» 05.12.2011 був укладений Договір оперативної оренди № 4707 (далі Договір), за умовами якого Орендодавець передає, а Орендатор приймає у тимчасове платне володіння та користування основні засоби (нежитлові приміщення, транспортні засоби, обладнання), надалі ОСОБА_4, які знаходяться за адресою: м. Маріуполь, вул. Вузовська, 9 (а. с. 13-14).

Відповідно до п. 1.2 Договору склад і вартість ОСОБА_4 з урахуванням індексації станом на 01.12.2011 визначені у Переліку майна, узгодженому сторонами, який є додатком № 1 до Договору.

Згідно з п. 2.1 Договору майно вважається переданим в оренду з моменту підписання обома сторонами ОСОБА_5 приймання-передачі ОСОБА_4, який є невідємною частиною цього Договору (додаток № 2).

Майно вважається повернутим Орендодавцю з моменту підписання сторонами ОСОБА_5 приймання-передачі ОСОБА_4, який є невідємною частиною цього Договору (п. 2.3 Договору).

Відповідно до п. 2.4 Договору орендоване ОСОБА_4 повинно бути передано Орендарем та прийнято Орендодавцем протягом 15 днів з моменту спливу строку дії цього Договору або при його достроковому розірванні.

Згідно з п. 3.1 Договору цей Договір набирає чинності з 01.12.2011 та діє до 30.11.2012.

У п. 5.3 Договору передбачені обовязки Орендаря, зокрема: нести повну відповідальність за збереження та правильну технічну експлуатацію ОСОБА_4, дотримання правил техніки безпеки (пп. 5.3.3 Договору); своєчасно здійснювати поточний ремонт орендованого майна (пп. 5.3.4 Договору); своєчасно проходити державний технічний огляд орендованих транспортних засобів та технологічних самохідних машин і механізмів (пп. 5.3.5 Договору); у випадку погіршення стану ОСОБА_4 відшкодувати Орендодавцю шкоду, якщо погіршення сталося з вини Орендаря (пп. 5.3.6 Договору); повернути ОСОБА_4 у стані не гіршому, чим на час передання його в оренду з урахуванням фізичного зносу за актом приймання-передачі (пп. 5.3.9 Договору).

ОСОБА_5 приймання-передачі від 01.12.2011 ОСОБА_4 було передано ВАТ «Металургремонт» (а. с. 18-20).

У звязку з відкриттям щодо ТДВ «Металургремонт» виконавчого провадження № .08.2014 державним виконавцем Іллічівського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції було складено ОСОБА_5 опису та арешту майна № В/14, яким накладено арешт на транспортні засоби, передані за спірним Договором оренди. Зазначене майно було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6, директору ТДВ «Металургремонт», з обмеженням права користування.

Оскільки при огляді зазначених транспортних засобів були виявлені пошкодження, ТДВ «Металургремонт» звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з ПАТ «ММК ім. Ілліча» на користь позивача вартості відновлювального ремонту.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду є законним та обґрунтованим, а тому підлягає залишенню без змін, виходячи з такого.

Оцінивши зміст спірного Договору, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором оренди, який підпадає під правове регулювання норм глави 58 ЦК України, § 5 глави 30 ГК України.

Згідно з частиною першою статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини першої статті 773 ЦК України наймач зобовязаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.

ОСОБА_5 умовами укладеного між сторонами Договору саме на ПАТ «ММК ім. Ілліча» як Орендаря покладено обовязок своєчасно здійснювати поточний ремонт орендованого майна (пп. 5.3.4 Договору) та у випадку погіршення стану майна відшкодувати Орендодавцю шкоду, якщо погіршення сталося з вини Орендаря (пп. 5.3.6 Договору), що узгоджується з приписами частини першої статті 776 та статті 779 ЦК України.

Як встановлено частиною першою статті 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено.

Пунктом 4 статті 285 ГК України передбачено, що орендар відшкодовує орендодавцю вартість орендованого майна у разі його псування з вини орендаря.

Аналогічні приписи містяться у статті 779 ЦК України, відповідно до якої наймач зобовязаний усунути погіршення речі, які сталися з його вини та, при цьому, не відповідає за погіршення речі, якщо це сталося внаслідок нормального її зношення або упущень наймодавця.

Враховуючи викладене вище, позивач повинен довести, що погіршення стану спірного майна на заявлену суму (вартість пошкодження) відбулось внаслідок саме пошкодження (псування) майна орендарем, а не внаслідок нормального фізичного зносу цього майна.

Згідно зі статтею 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. При цьому, розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором, у цьому випадку наймодавцем.

Водночас, відповідно до статті 614 ЦК України, особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання, тобто наймач.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що законом не покладається на позивача обовязок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

В обґрунтування позовних вимог ТДВ «Металургремонт» надало Звіт про оцінку вартості складових частин транспортних засобів № 330 (а. с. 201-213). ОСОБА_7, оцінщиком ТОВ «Експертна компанія «Укравтоекспертиза», м. Маріуполь Донецької області, досліджено 24 одиниці транспортних засобів, які входять до складу майна, на яке накладено арешт за ОСОБА_5 державного виконавця № В/14 від 28.08.2014. Зазначеним звітом підтверджується, що псування орендованого майна відбулось не внаслідок нормального фізичного зносу, адже на транспортних засобах, переданих у користування за спірним Договором, відсутні або несправні акумуляторні батареї, пошкоджені автошини, що унеможливлює використання майна за цільовим призначенням, а також наявні інші пошкодження. Вартість акумуляторних батарей та автошин, необхідних для відновлення транспортних засобів, становить 170 595, 00 грн.

У матеріалах справи також наявний Звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу № 330/1 щодо прицепу 3 ПТС-12, д. р. н. Т1119ДК, який також входить до складу майна, на який накладено арешт за згаданим вище ОСОБА_5 (а. с. 214-217). Перелік пошкоджень та розрахунок витрат на відновлення транспортного засобу наведені у Калькуляції вартості ремонту та відновлювальних робіт транспортного засобу № 330-1/14 (Додаток № 1 до Звіту № 330/1) (а. с. 217-218). З наведеного вбачається, що пошкодження прицепу 3ПТС-12 відбулось не внаслідок його нормального фізичного зносу, а вартість відновлювального ремонту становить 30 144, 80 грн.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів відхиляє заперечення заявника апеляційної скарги про те, що зазначені звіти складені за участю представників ПАТ «ММК ім. Іллча», однак їх підписи на цих документах відсутні, оскільки за приписами частини першої статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» звіт підписується оцінювачами, які безпосередньо проводили оцінку майна, і скріплюється підписом керівника субєкта оціночної діяльності, а підписи інших учасників оцінки майна не вимагаються.

Відповідач в апеляційній скарзі також посилається на те, що при підписанні ОСОБА_5 опису та арешту майна № В/14 від 28.08.2014 ОСОБА_6, директор ТДВ «Металургремонт», зазначив про відсутність зауважень щодо стану майна.

Проте, колегія суддів вважає доводи відповідача безпідставними з огляду на те, що відмітка про наявність чи відсутність зауважень або заяв стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі, є обовязковою в силу пп. е) п. 4.2.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, і стосується правильності дій державного виконавця та дотримання порядку опису та арешту майна.

Водночас, на підставі частини пятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець оголосив заборону розпоряджатися ним, та обмежив право зберігача користування майном, про що зазначено в ОСОБА_5: «описане майно повинно знаходитись у тому ж стані, в якому воно перебувало в момент опису» (а. с. 224).

Таким чином, прийняття ОСОБА_6, директором ТДВ «Металургремонт», майна на відповідальне зберігання без зауважень не свідчить про відсутність пошкодження майна або прийняття майна з оренди у порядку, встановленому Договором.

З огляду на приписи статті 33 ГПК України, враховуючи, що відповідач не довів належними і допустимими доказами свої заперечення щодо визначення розміру вартості відновлювального ремонту орендованих транспортних засобів, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість такого ремонту в сумі 200 739, 80 грн.

Заявник апеляційної скарги також стверджує, що ухвала Господарського суду Донецької області від 10.03.2016 про відкладення розгляду справи на 22.03.2016 надійшла на адресу відповідача лише 21.03.2016, а клопотання ПАТ «ММК ім. Ілліча» про відкладення судового засідання та проведення наступного судового засідання у режимі відеоконференції не було розглянуто судом по суті, що порушує процесуальні права відповідача.

Колегія суддів не вбачає в діях суду першої інстанції порушення норм процесуального права, оскільки у матеріалах справи наявна копія рекомендованого повідомлення про своєчасне направлення та вручення відповідачу ухвали про відкладення розгляду справи від 10.03.2016 (а. с. 103), а останнє судове засідання було призначено на 22.03.2016 з урахуванням встановленого статтею 69 ГПК України двомісячного строку.

Оскільки клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції є похідним від клопотання про відкладення розгляду справи, відмова у задоволенні останнього виключає необхідність розгляду похідних вимог.

Посилання відповідача на те, що його клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції від 16.03.2016 також не було розглянуто місцевим господарським судом, спростовується наявними у матеріалах справи процесуальними документами, адже ухвалою Господарського суду Донецької області від 17.03.2016 зазначене клопотання було задоволено (а. с. 162). Зазначена ухвала була надіслана на адреси сторін та до Іллічівського районного суду міста Маріуполя, якому доручено проведення відеоконференції, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а. с. 163-165).

Крім того, відповідно до статті 741 ГПК України, прийняття рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом, а не обов'язком суду, і не може вважатися підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Також позивач зазначає, що процесуальні права відповідача були порушені, адже на адресу ТДВ «Металургремонт» відповідачем не була надіслана апеляційна скарга, що підтверджується інформацією з сайту УДППЗ «Укрпошта» про наявність та стан пересилання поштових відправлень.

Однак, колегія суддів зазначає, що при зверненні до Донецького апеляційного господарського суду ПАТ «ММК ім. Ілліча» був наданий розрахунковий документ УДППЗ «Укрпошта» (а. с. 190), що є належним і допустими доказом направлення копії апеляційної скарги на адресу відповідача, а тому у апеляційного суду були відсутні підстави для повернення апеляційної скарги на підставі пункту 2 частини першої статті 97 ГПК України.

Крім того, за відомостями з сайту УДППЗ «Укрпошта» поштове відправлення № 375, яким на адресу ТДВ «Металургремонт» була направлена копія апеляційної скарги, вручене за довіреністю 05.04.2016 обєктом поштового звязку Маріуполь 4 з індексом 87504, а тому колегія суддів вважає, що порушення процесуальних прав відповідача відсутнє.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ «ММК ім. Ілліча» підлягає залишенню без задоволення, а рішення Господарського суду Донецької області від 22.03.2016 у справі № 905/286/16 підлягає залишенню без змін з наведених вище підстав як законне та обґрунтоване.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», м. Маріуполь Донецької області, на рішення Господарського суду Донецької області від 22.03.2016 у справі № 905/286/16 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 22.03.2016 у справі № 905/286/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: Т.М. Колядко

ОСОБА_3