ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2016 р.Справа № 915/10/16
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.,

ОСОБА_1

секретар судового засідання Селиверстова М.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 25.05.2016р.:

від позивача: ОСОБА_2, за довіреністю;

від відповідача: не зявився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК

на рішення господарського суду Миколаївської області

від 16 березня 2016 року

по справі № 915/10/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_3

про стягнення кредитних коштів, за користування ними відсотків та пені за невиконання грошових зобовязань, а всього грошових коштів у сумі 8146,48 грн. за договором про надання овердрафту від 24.06.2014р. №67/2014

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 25.05.2016р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 16.03.2016р. у справі №915/10/16 (суддя Коваль Ю.М.) відмовлено в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК до Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення кредитних коштів, за користування ними відсотків та пені за невиконання грошових зобовязань, а всього грошових коштів у сумі 8146,48 грн. за договором про надання овердрафту від 24.06.2014р. №67/2014 з посиланням на те, що Банком не доведено обставин утворення заборгованостей за укладеним з відповідачем кредитним договором у вказаних сумах позовних вимог. Судом першої інстанції встановлено, що Банк при надходженні від ФО-П ОСОБА_3 на виконання зобовязань за договором овердрафту коштів, із них на свою користь здійснив платежі, списання яких укладеним сторонами договором овердрафту не передбачено, внаслідок чого визначена заборгованість відповідача за договором овердрафту з повернення кредитних коштів і за користування ними процентів не відповідає фактичним сумам заборгованості, і як наслідок, розмір нарахування пені за прострочення повернення кредитних коштів і за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами не відповідає сумам, котрі належало визначити з фактичних сум заборгованості.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду першої інстанції, до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Публічне акціонерне товариство КРЕДОБАНК, в якій позивач просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, мотивуючи це тим, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог, висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, а рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач або його представник в судове засідання 25.05.2016р. не зявився, про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 13.05.2016р.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК, заслухавши представника позивача, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що рішення першої інстанції слід скасувати, а апеляційну скаргу задовольнити, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.06.2014р. між Публічним акціонерним товариством КРЕДОБАНК (Банк, позивач) та Фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 (Позичальник, відповідач) укладено договір №67/2014 про надання овердрафту, за умовами якого Банк зобовязується надати позичальнику овердрафт (грошові кошти у національній валюті) для оплати наданих ним розрахункових документів у разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту 20000 грн., а ФО-П ОСОБА_3 - повернути отриману суму овердрафту до 23.06.2015р., і за користування кредитними коштами сплатити проценти у розмірі 28 % річних та комісію за управління кредитом у розмірі 0,05%, яка нараховується від суми платежів, здійснених за рахунок овердрафта протягом одного операційного дня та сплачується при поступленні коштів на поточний рахунок позичальника, але не пізніше останнього робочого дня місяця, в якому здійснено нарахування (п.п.2.1-2.4).

Проценти за користування кредитом нараховуються щоденно на суму заборгованості по кредиту за методом факт/360 (фактична кількість днів у місяці, але умовно 360 днів у році), з урахуванням строку користування овердрафтом з моменту його надання ( пп. 3.2 договору).

У разі недотримання позичальником обовязкового рівня щомісячних надходжень не менше 20000 грн. на поточний рахунок, на якому встановлено овердрафт, процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється з розрахунку на 2 % вище діючої, починаючи з 1-го числа наступного місяця після місяця, в якому було не дотримано цієї умови (п.п.2.2.1, 2.5.1 договору).

Відповідно до п. 2.6 договору за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,03% за кожен день простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочки за весь час прострочки.

За пунктом 4.1 договору Позичальник зобовязаний повернути Банку овердрафт у повному обсязі, в порядку та терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору Банком надано ФО-П ОСОБА_3, починаючи з 24.06.2014р., грошові кошти в сумі встановленого договором ліміту, Що підтверджується витягом з рахунку відповідача № 981 за період з 24.06.2014р. по 18.12.2015р.

Позивач зазначає, що Позичальник у межах встановленого ліміту отримував кредитні кошти, проте неналежно виконував свої грошові зобовязання, а саме, повертав кредитні кошти не в повному обсязі та не повністю сплатив у визначені договором строки суми нарахованих процентів за користування кредитом.

Як стверджує позивав, на даний час за ФО-П ОСОБА_3 утворилася заборгованість, яка складається із сум: 6972 грн. 11 коп. з повернення кредитних коштів, котра утворилася станом на 23.06.2015 р.; 848 грн. 26 коп. зі сплати процентів за користування кредитом, нарахованих за період з 25.06.2014 р. по 23.06.2015 р. У звязку з чим на вказані суми заборгованості за період прострочення 24.06.-09.11.2015р. нараховано пеню в сумі 290 грн. 74 коп. - за несвоєчасне повернення кредитних коштів і в сумі 35 грн. 37 коп. за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом.

17.11.2015р. за вих. №2015/11/17 позивачем на адресу відповідача була направлена вимога про погашення заборгованості за договором про надання овердрафту №67/2014 від 24.06.2014р. на суму 8146,48 грн.

Враховуючи те, що вказана вимога залишена відповідачем без задоволення, Публічне акціонерне товариство КРЕДОБАНК звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 8146 грн. 48 коп., із яких: 6972 грн. 11 коп. заборгованість з повернення кредитних коштів; 848 грн. 26 коп. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом; 290 грн. 74 коп. - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів; 35 грн. 37 коп. пеня за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом; з посиланням на неналежне виконання відповідачем зобовязань за укладеним між ними договором про надання овердрафту від 24.06.2014 р. № 67/2014.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Проаналізувавши правову природу укладеного договору, колегія суддів зазначає, що між сторонами укладено договір овердрафту форма короткострокового кредиту.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Такі ж самі положення містяться й у ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, за якими зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Як вбачається з виписки за рахунком відповідача, наявної в матеріалах справи, на виконання умов договору Банком було надано відповідачу грошові кошти у розмірі 20 000,00 грн.

Натомість, відповідач свої зобовязання за договором не виконав, овердрафт у порядку і термін, передбачений договором не повернув.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи відсутність доказів, в розумінні ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, які б підтверджували повне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором в частині повернення овердрафту, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення суми 6972 грн. 11 коп. з повернення кредитних коштів, яка утворилася станом на 23.06.2015р.; 848 грн. 26 коп. процентів за користування кредитом, нарахованих за період з 25.06.2014р. по 23.06.2015р.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення 290 грн. 74 коп. пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та 35 грн. 37 коп. пені за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

У ч.6 ст. 231 Господарського Кодексу України також встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими грошовими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За вимогами ч.6 ст. 232 Господарського Кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Відповідно до п. 2.6 договору за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі 0,03% за кожен день простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочки за весь час прострочки.

Перевіривши розрахунок пені, виконаний позивачем, колегія суддів вважає його правильним, відтак, вказані позовні вимоги підлягають задоволенню.

Як вбачається з оскаржуваного рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що списання грошових коштів з відкритого у Банку рахунку відповідача не передбачено договором овердрафту, а саме: списання грошових коштів 01.07.2014 р. у сумі 120 грн. 00 коп. з призначенням платежу: «плата за видачу готівки з каси Банку згідно з розпорядженням на договірне списання», у сумі 65 грн. 33 коп. з призначенням платежу «плата за розрахункове обслуговування рахунків по пакету згідно з розпорядженням», у сумі 85 грн. з призначенням платежу «плата за ведення функціонального проточного рахунку», у сумі 5 грн. з призначенням платежу «плата внесення готівки в касу Банку», що відображено у витягу про рух коштів по рахунку підприємця за період з 24.06.2014р. року по 18.12.2015р.», внаслідок чого місцевий господарський суд вважає, що зазначене стягнення є необґрунтованим та таким, що не підлягає застосуванню.

Апеляційний господарський суд, дослідивши матеріали справи, вважає вказаний висновок суду першої інстанції передчасним, з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, на виконання ухвали суду першої інстанції від 23 лютого 2016 року, представником апелянта надіслано на адресу суду клопотання із наведенням детального обґрунтування зазначених сум, які суд вважав списаними з рахунку відповідача безпідставно. Так, з Службової записки від 14.03.2016 року вбачається інформація щодо тарифної сітки, за якої відбулося списання грошових коштів щодо яких в суду виникало питання, а саме пояснено, що відповідач обслуговувався в рамках Цінових планів (із назвами) та надано інформацію щодо діючих тарифів Банку, згідно яких знімалися кошти з рахунку відповідача. Матеріали справи свідчать, що відповідач обслуговувався відповідно до умов тарифних пакетів Банку "Махі (Комплексний)" (в період з 24.06.2014 року по 30.06.2014 р.) та «Загального цінового плану» (в період із 01.07.2014 р. і станом на день позовної заяви). Тарифікація зазначених тарифів ПАТ «КРЕДОБАНК» є стандартними та такими, що викладені на офіційному сайті Банку.

24 червня 2014 року відповідачем на ім'я Керівника відділення № 1 було подано Заяву про підключення до Цінового плану (Пакету) № 1-53-01-1-05.184/3-10-10.002, в якій Відповідач просить «з 24 червня 2014 року здійснювати обслуговування рахунків відкритих у Відділенні № 1 м. Миколаєва на умовах Цінового плану/Пакету цінових умов "Махі (Комплексний)". З тарифами та умовами Цінового плану/Пакету цінових умов "Махі (Комплексний)" ознайомлений».

24.06.2014 року, між Банком та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг у формі цінового плану/пакету, відповідно до п. 7.5. якого відповідач підтверджує, що ознайомлений із тарифами Банку, умовами Загального цінового плану для Клієнтів малого та середнього бізнесу і умовами Пакету загальних цінових умов для Клієнтів малого бізнесу.

Отже, в заяві на обслуговування по пакету Махі (Комплексний) відповідач просив підключити його на обслуговування даного пакету з 24.06.2014 року. Зобов'язання по сплаті згідно даного тарифу були порушені, оскільки комісія відповідно до п. 81302 Цінового плану мала бути сплачена та зарахована на рахунок відповідача до 30.06.2014 р. Проте, як вбачається з виписки по рахунку, оплата у сумі 300,00 грн (триста гривень 00 коп) була сплачена та зарахована на рахунок лише 01.07.2014 р., з якої (оплата у сумі 300,00 грн.) у порядку черговості погашення заборгованості по комісії - платі за розрахункове обслуговування по пакету була списана у сумі 6533 грн.

А відтак, відповідно до п. 2.2 договору про надання банківських послуг, у випадку несплати відповідачем щомісячної абонплати відповідно до обраного ним Цінового плану до кінця поточного місяця, за наступного місяця обслуговування здійснюється на умовах Загального цінового плану. Тому, у зв'язку із порушенням відповідачем своїх зобов'язань відповідно до п.81302 Цінового тану Махі (Комплексний), обслуговування рахунку відповідача із 01.07.2014 року, відповідно до п 2.2. договору про надання банківських послуг, здійснюється на умовах Загального цінового плану,що, зокрема, вбачається з службової записки від 14.03.2016р.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем правомірно були списані зазначені вище кошти, відтак, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором про надання овердрафту в частині повернення кредиту, твердження суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог є помилковим.

Враховуючи вищенаведене, Одеський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК слід задовольнити, а рішення господарського суду Миколаївської області від 16.03.2016р. у справі №915/10/16 скасувати.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 16.03.2016р. у справі №915/10/16 скасувати.

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (54017, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства КРЕДОБАНК (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, ) суму заборгованості за договором надання овердрафту від 24 червня 2014 року в розмірі 8146,48 грн., з яких: 7820,37 грн. неповернута сума овердрафту, 290,74 грн. пені по простроченій основній сумі кредиту за період з 24.06.2015р. по 09.11.2015р., 35,37 грн. пені по прострочених відсотках за період з 24.06.2015р. по 09.11.2015р. та 1218,00 грн. у якості відшкодування судових витрат за подання позовної заяви.

Зобовязати господарський суд Миколаївської області видати накази із зазначенням відповідних реквізитів сторін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 30.05.2016р.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Гладишева Т.Я.

Суддя Головей В.М.