ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2016 р.

Справа № 922/6494/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Тарасова І. В., суддя Пуль О.А. , суддя Фоміна В. О.

при секретарі Марченко В.О.

за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (керівник), ОСОБА_2, за довіреністю №1 від 04.01.2016 р.;

першого відповідача- Настусенко Д.Д., за довіреністю №08-11/7797/2-15 від 30.12.2015 р.;

другого відповідача- Черваньов А.Г., за дорученням від 01.06.2016 р.;

третьої особи не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Московський", м. Харків (вх. №1287 Х/2-8)

на рішення господарського суду Харківської області від 12 квітня 2016 року у справі № 922/6494/15

за позовом Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Московський", м. Харків

до 1. Харківської міської ради, м. Харків

2. Обслуговуючого кооперативу Гаражно-будівельний кооператив Командарм, м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Держгеокодастру у м. Харкові, м. Харків

про визнання недійсним рішення,-

ВСТАНОВИЛА:

Обслуговуючий кооператив "Гаражно-будівельний кооператив "Московський" (позивач) 22.12.2015 р. звернувся до господарського суду Харківської області із позовом до Харківської міської ради (відповідача 1) та до Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив Командарм" (відповідача 2) в якому просив суд :

- відновити строк подання позову про визнання недійсним рішення 19 сесії Харківської міської ради 6 скликання № 839/12 від 26.09.2012 року "Про надання дозволу на розроблення проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" у частині надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки відповідачу 2;

- визнати недійсним рішення 19 сесії Харківської міської ради 6 скликання № 839/12 від 26.09.2012 року "Про надання дозволу на розроблення проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" у частині надання відповідачу 2 дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 1,2058 га по вул. Уборевича, 13 для експлуатації та обслуговування гаражів, нежитлових будівель літ. "Б-1", літ "В-1", літ. "Г-1", літ. "Д-2" (пункт 43 додатку "Перелік юридичних та фізичних осіб, яким надається дозвіл на розроблення проектів відведення земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" до рішення № 839/12 від 26.09.2012 року).

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.04.2016 у справі № 922/6494/15 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Ємельянова О.О., суддя Светлічний Ю.В., суддя Прохоров С.А.) у задоволенні позову відмовлено.

Позивач із вказаним рішенням не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Харківської області від 12.04.2016 у справі № 922/6494/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Від другого відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 5317 від 25.05.2016 р.), в якому він просить відмовити в її задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, зважаючи на наступні підстави.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням 19 сесії Харківської міської ради 6 скликання N 839/12 від 26.09.2012 року "Про надання дозволу на розроблення проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" відповідачу 2 - ОК "Гаражно - будівельний кооператив "Командарм" пунктом 43 додатку "Перелік юридичних і фізичних осіб, яким надається дозвіл на розроблення проектів відведення земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 1,2058 га по вул. Уборевича, 13 для експлуатації та обслуговування гаражів, нежитлових будівель літ. Б-1, літ. В-1, літ. Г-1, літ. Д-2 (т.с. І а.с. 13-22).

Обслуговуючий кооператив "Гаражно-будівельний кооператив "Московський" просив суд визнати зазначене рішення недійсним, посилаючись в обґрунтування позову на те, що при прийнятті відповідачем 1 оскаржуваного рішення було порушено частину 5 статті 116 Земельного кодексу України (в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення), згідно з якою надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, позивачем зазначено про те, що земельна ділянка по вул. Уборевича, 13 у м. Харкові загальною площею 3,25 га належить останньому на праві безстрокового безоплатного користування на підставі державного акту серії Б № 047459 (т.с. І а.с. 39-43), виданого виконавчим комітетом Харківської районної Ради народних депутатів Харківської області у 1988 році, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право користування землею за № 187.

Позивачем вказано про те, що від права на вищевказану земельну ділянку останній не відмовлявся, а рішень про вилучення земельної ділянки не приймались.

Зазначене вище оспорюване позивачем рішення 19 сесії Харківської міської ради 6 скликання № 839/12 від 26.09.2012 року "Про надання дозволу на розроблення проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" було скасовано відповідачем 1 своїм рішенням 20 сесії Харківської міської ради 6 скликання № 896/12 від 24.10.2012 р. (пункт 1 додатку № 3) як невиконане (т.с. І а.с. 23-26).

Проте, рішенням 40 сесії Харківської міської ради 6 скликання № 1913/15 від 24.06.2015 р. було скасовано пункт 1 додатку № 3 до рішення № 896/12 від 24.10.2012 р., що призвело до поновлення дії оспорюваного рішення № 839/12, (т.с. І а.с. 27-36).

Згідно з частиною 1, 4-1, 12 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Пунктом 6 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів.

Тому у вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України .

Господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

а) участь у спорі суб'єкта господарювання;

б) наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України , Господарським кодексом України ( 436-15 ), іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

в) відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Поняття "справа адміністративної юрисдикції" визначено у статті 3 КАС України, і під такою справою розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Отже, справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, який виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами стосовно їхніх прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб'єкта.

Таким чином, від справ господарської юрисдикції за участю суб'єктів господарської діяльності і суб'єктів владних повноважень адміністративні справи відрізняються особливим змістом правовідносин між сторонами та предметом позовних вимог.

Зважаючи на це, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають із земельних відносин приватноправового характеру, тобто з відносин, що виникли внаслідок порушення цивільного права суб'єкта господарської діяльності на земельну ділянку, в тому числі органами державної влади та місцевого самоврядування при прийнятті рішень про передачу земельних ділянок у власність чи в користування.В таких відносинах повинен бути наявним спір про право цивільне, а власник землі територіальна громада, реалізувати через органи місцевого самоврядування повноваження, які не є владними, а носять організаційно-розпорядчий характер.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною зокрема в постановах від 20.06.2006 р. у справі № 1/812-26/331, від 25.03.2008 р. у справі № 3/506-А, від 10.02.2009 р. у справі № 03/85/4-11А та правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною в пунктах 1.1.-1.2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин.

Проте рішення 19 сесії Харківської міської ради 6 скликання № 839/12 від 26.09.2012 року, "Про надання дозволу на розроблення проектів відведення земельних ділянок юридичним та фізичним особам для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" у частині надання відповідачу 2 дозволу на розроблення проекту землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 1,2058 га по вул. Уборевича, 13 для експлуатації та обслуговування гаражів, нежитлових будівель літ. "Б-1", літ "В-1", літ. "Г-1", літ. "Д-2" (пункт 43 додатку "Перелік юридичних та фізичних осіб, яким надається дозвіл на розроблення проектів відведення земельних ділянок для експлуатації та обслуговування будівель і споруд" до рішення № 839/12 від 26.09.2012 року), яке оспорює позивач, не є рішенням органу місцевого самоврядування, через яке власник землі -територіальна громади реалізує свої організаційно-розпорядчі повноваження щодо розпорядження землями комунальної власності, або інші цивільні права на земельні ділянки, виступаючи у відповідних правовідносинах на засадах рівності, внаслідок прийняття якого порушуються цивільні права суб'єкта господарської діяльності на земельну ділянку.

Оспорювання позивачем цього рішення не є спором про порушене цивільне право позивача на земельну ділянку, зокрема права власності чи користування земельною ділянкою, оскільки рішення органів місцевого самоврядування щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чинним законодавством не віднесено до підстав виникнення прав на земельну ділянку, а проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не визначений як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлювальним документом, спрямованим на набуття, зміну або припинення прав та обовязків сторін.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів або правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності. Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до частини першої статті 124 Земельного кодексу України (далі - ЗК) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Частиною першою статті 122 Земельного кодексу України передбачено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (частина перша статті 116 Земельного кодексу України).

За правилами частини першої статті 123 Земельного кодексу України, надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених статтею 122 цього Кодексу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки (частина друга статті 123 ЗК).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (частина третя статті 123 ЗК).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частина шоста статті 123 ЗК).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави вважати, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у користування (оренду) громадян та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у користування (оренду) зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявами для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та для надання її у користування, за результатами розгляду яких визначені в статті 123 ЗК органи приймають одне з відповідних рішень. Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування (оренду).

Як пояснили в судовому засіданні представники першого та другого відповідачів, рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки та надання її в користування Харківською міською радою не приймалось.

Отже, у правовідносинах, які виникли з оспорюваного рішення органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльності, тобто мали місце публічно-правові відносини, у звязку з чим даний спір не підвідомчий господарським судам України та підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного суду України, викладеною в постановах від 16.12.2015 р. у справі № 2510цс15 та від 19.01.2016 р. у справі № 824/167/15-а.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню у господарських судах України.

Зважаючи на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що господарський суд першої інстанції в порушення вищенаведених норм процесуального права, розглянув по суті дану справу, спір у який не підвідомчий господарським судам України, а належить до підвідомчості адміністративних судів, що відповідно до п. 1 ч. 1 статті 80, п. 3 ч. 1 статті 103, п. 4 ч. 1 статті 104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду і припинення провадження у даній справі.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 99, п. 3 ч. 1 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Гаражно-будівельний кооператив "Московський" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 12 квітня 2016 року у справі № 922/6494/15 скасувати.

Провадження у справі припинити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Постанову складено в повному обсязі 02.06.2016 р.

Головуючий суддя Тарасова І. В.

Суддя Пуль О.А.

Суддя Фоміна В. О.