ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

30 травня 2016 р.

Справа № 902/1173/15

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгарант" (провулок Бехтерівський, буд. 4, нежиле приміщення №19, м. Київ, 04053, )

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Валінор" (23130, Вінницька обл., Жмеринський р-н, смт Браїлів, вул.Заводська, буд.7)

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" (03115, м.Київ, проспект Перемоги, 121-в, )

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю "Ім.Кл.Петровського" (57440, Миколаївська обл., Березанський р-н, с.Кімівка, вул. Центральна, 1, )

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство "Кам'яномостівське хлібоприймальне підприємство" (55247, Миколаївська обл., Первомайський р-н, селище Кам'яний міст, вул. Космонавтів, буд. 1-а)

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство "Лебідь" (42238, Сумська обл., Лебединський р-н, с.Будилка, вул.Леніна, б. 26)

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: Товариство з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-агропродукт" (74360, Херсонська обл., Бериславський р-н, селище Новорайськ, вул.Промислова, буд.3)

про стягнення заборгованості 129 744 628,52 грн.

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.

Судді Банасько О.О.

ОСОБА_1

При секретарі судового засідання: Кузьменко В.В.

Представники сторін:

позивача : ОСОБА_2;

відповідача : не з"явився;

третіх осіб: не з"явились;

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Валінор" про стягнення заборгованості 129 744 628,52 грн.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 26.08.2015 року за вказаним позовом порушено провадження у справі № 902/1173/15 з призначенням її до розгляду. Цією ж ухвалою суду залучено в порядку ст. 27 ГПК України до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз" та товариство з обмеженою відповідальністю "Ім. Кл. Петровського".

Ухвалою суду від 10.09.2016 року та від 07.10.2016 року розгляд справи відкладався, для надання сторонами доказів по справі. При цьому, ухвалою суду від 07.10.2016 року відповідно до ст. 27 ГПК України залучено до участі у справі в якості третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог: Публічне акціонерне товариство "Кам'яномостівське хлібоприймальне підприємство" (55247, Миколаївська обл., Первомайський р-н, селище Камяний міст, вулКосмонавтів, буд. 1-а), Публічне акціонерне товариство "Лебідь" (42238, Сумська обл., Лебединський р-н, с.Будилка, вул.Леніна, б. 26) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-агропродукт" (74360, Херсонська обл., Бериславський р-н, селище Новорайськ, вул.Промислова, буд.3).

Окрім того, 14.10.2016 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій останній просить суд, стягнути з відповідача 112 295 478,02 грн. заборгованості за тілом кредиту; 4 454 282,91 грн. відсотків, та пені в розмірі 11 284 239,26 грн. пені ( а.с. 2, т.4).

З огляду на права, надані позивачеві ст.22 ГПК України, ст.20 ЦК України, заява представника позивача про уточнення позовних вимог судом приймається як така, що не суперечить закону та не порушує права та інтереси інших осіб.

На підставі заяви судді Яремчука Ю.О. від 23.10.2015р. розпорядженням керівника апарату господарського суду Вінницької області від 23.10.2015р. шляхом автоматизованого розподілу для розгляду справи №902/1173/15 створено колегію у складі: головуючого судді Яремчука Ю.О. суддів: суддів: Білоуса В.В., Колбасова Ф.Ф.

Ухвалою суду від 23.10.2015р. дану справу вказаною колегією суду прийнято до свого провадження з призначенням до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалами суду від 10.11.2015 року та 23.11.2015 року розгляд справи відкладався, з об'єктивних причин.

Відповідно до ухвали господарського суду Вінницької області від 14.12.2015 року призначено судову економічну експертизу та зупинено провадження у справі №902/1173/15 до отримання висновку експерта. Проведення експертизи доручено Вінницькому відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

01.03.2016 року до суду повернулася справа №902/1173/15 разом з повідомленням експерта про неможливість надання висновку судово-економічної експертизи у господарській справі у зв'язку із відсутністю оплати.

У зв'язку із перебуванням судді Колбасова Ф.Ф. станом на 01.03.2016 року у відрядженні розпорядженням керівника апарату господарського суду Вінницької області за заявою головуючого судді від 01.03.2016 року шляхом автоматизованого розподілу сформовано колегію суддів у новому складі: головуючий суддя Яремчук Ю.О. члени колегії- Білоус В.В., ОСОБА_3

Ухвалою суду від 02.03.2016 року колегією суддів було прийнято справу до провадження.

Ухвалою суду від 02.03.2016 року поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 04.04.2016 року.

При цьому, 04.04.2016 року на адресу суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгарант" (вх. 06-52/3006/16 від 01.04.2016року) про заміну позивача у справі №902/1173/15 його правонаступником, а саме публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" його правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгарант".

Відповідно до ухвали суду від 25.04.2016 р. задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгарант" (вх. 06-52/3006/15 від 01.04.2016р.) про заміну позивача у справі №902/1173/15 його правонаступником: замінено позивача у справі №902/1173/15, а саме публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" його правонаступником - товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгарант" та відкладено слухання справи до 04.05.2016 року.

04.05.2016 р. головуючий суддя звернувся до керівництва суду з заявою про заміну члена колегії, у зв'язку з перебуванням судді Тварковського А.А. у відпустці з 04.05.2016 р. по 12.05.2016 р.

У зв'язку із відпусткою судді Тварковського А.А. з 04.05.2016 р. по 12.05.2016 р. розпорядженням керівника апарату господарського суду Вінницької області за заявою головуючого судді від 04.05.2016 року шляхом автоматизованого розподілу сформовано колегію суддів у новому складі: головуючий суддя Яремчук Ю.О., члени колегії- судді: ОСОБА_4 ОСОБА_1

Ухвалою суду від 04.05.2016р. справу №902/1173/15 зазначеною колегією суддів прийнято до свого провадження з призначенням до розгляду в судовому засіданні.

04.05.2016 року ухвалою суду слухання справи відкладено до 30.05.2016 року, з об'єктивних причин.

В судовому засіданні (30.05.2016 року) представник позивача заявлений позов підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладенні в ньому та поданні до суду докази, при цьому заперечив проти зустрічного позову.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте надав заяву про визнання позову (вх. № 06-52/4859/16 від 30.05.2016 року).

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

04.10.2012 року між публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та публічним акціонерним товариством "Кам"яномостівське хлібоприймальне підприємство" (клієнт 1, третя особа), публічним акціонерним товариством "Лебідь" (клієнт 2, третя особа), товариством з обмеженою відповідальністю "Ім. Кл. Петровського" (клієнт 3, третя особа), товариством з обмеженою відповідальністю "Югтранзитсервіс-агропродукт" (клієнт 4, третя особа) укладено договір про надання банківських послуг №CR 12 201/28-4 (Кредитний договір), відповідно до п. 3 якого банк надає на вимогу клієнта банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов'язується належним чином виконувати зобов'язання, що встановлені в договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг банку.

Під банківською послугою, у відповідності до положень вказаного договору, слід розуміти всі та/або будь-які з послуг, дій банку для, за наказом, або на користь клієнта відповідно до умов чинного законодавства України, банківської ліцензії банку, а також договору, до яких, зокрема, належить надання банком банківського кредиту (кредит, кредитна лінія, овердрафт, акредитив, гарантія, аваль), проте, якщо інше прямо не вказано в договорі, до них не належить зобов'язання банку перед клієнтом згідно з договором (ами) банківського рахунку та/або депозитним (ими) договором (ами) (п. 1 Кредитного договору).

Відповідно до п. 1 Кредитного договору генеральним лімітом є максимально допустимий (дозволений) розмір заборгованості клієнта перед банком щодо банківських послуг, що встановлюється сторонами в п. 34 договору.

Згідно із п. 4 Кредитного договору ціна (сума) договору дорівнює генеральному ліміту у випадку визначення генерального ліміту в валюті гривня, або гривневому еквіваленту генерального ліміту - у випадку визначення генерального ліміту в валюті іншій, ніж гривня, із застосуванням валютного курсу НБУ, встановленого на (для) дату (и) визначення.

Банк здійснює надання кожної банківської послуги клієнту відповідно до заяви про надання банківської послуги, яка кожного разу надається клієнтом банку в письмовому вигляді. Термін подачі заяви про надання банківської послуги та кількість її примірників визначаються сторонами в договорі (п. 7 Кредитного договору).

Відповідно до п. 6 Кредитного договору банк здійснює надання банківських послуг за плату, що має сплачуватися клієнтом банку в порядку та на умовах договору виключно в безготівковій формі. В залежності від виду банківської послуги видами плат можуть бути проценти та/або комісійна винагорода.

Пунктами п. 28.1, 28.2 Кредитного договору визначено умови надання клієнту банківських послуг у вигляді кредиту та у вигляді кредитної лінії. Ліміт банківської послуги кредит становить 33000000 грн., або еквівалент цієї суми у USD; дата припинення чинності ліміту банківської послуги 31.12.2014р.; стандартний розмір процентної ставки в валюті USD-LIBOR-13%. Ліміт банківської послуги кредитна лінія становить 16000000 грн., або еквівалент цієї суми у USD, а з дати виконання клієнтом положень 33.1 Договору до дати припинення чинності ліміту банківської послуги, вказаної у п. 28.2 Договору становить 49000000 грн.; стандартний розмір процентної ставки в валюті USD становить LIBOR+ 11,5% річних.

У відповідності до п. 10 Кредитного договору банк зобов'язався надати банківську послугу клієнту відповідно до положень договору про надання банківських послуг.

Пункт 9 Кредитного договору передбачає, що банк вправі вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому, або у визначеній банком частині за умови наявності/настання випадку невиконання умов договору.

Згідно із п. 12 Кредитного договору клієнт зобов'язаний належним чином (без будь-яких порушень) виконувати боргові зобов'язання у відповідності до положень договору.

Пунктами 4, 34 Кредитного договору встановлено, що ціна (сума) договору дорівнює генеральному ліміту, а саме: 49000000 грн., або еквівалент цієї суми у USD. Генеральний строк становить період з дати укладення договору до 25.02.2015р., з урахуванням положень п.п. 28 договору.

Відповідно до п. 15 Кредитного договору за невиконання та/або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за договором клієнт несе відповідальність у порядку та на умовах, обумовлених у договорі, а саме: за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) будь-яких із взятих на себе платіжних (грошових) зобов'язань в обумовлені договором строки, клієнт зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ річних, що діє на момент (протягом строк) такого порушення, від суми таких порушених зобов'язань за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується додатково до процентів та комісійних винагород, що підлягають сплаті відповідно до договору.

Також, як слідує з матеріалів справи в подальшому сторонами підписувались договори зміни договору банківських послуг №CR 12 201/28-4 від 04.10.2012р., а саме договір про зміну №1 від 15.10.2012р., №2 від 15.11.2012р., №3 від 30.11.2012р., №4 від 24.12.2012р. №5 від 28.01.2013р., №6від 12.04.20113р., №7 від 29.04.2013р., №8 від 29.10.2013р., №9 від 23.04.2014р., №10 від 30.09.2014р., №11 від 13.11.2014р., №12 від 15.12.2014р.

Вказаними додатковими правочинами, сторони з поміж іншого, викладали в новій редакції пункти договору щодо плати за банківську послугу, прав банку, прав клієнта, документів, що передані клієнтом банку, документів забезпечення, додаткового переліку зобовязань клієнта тощо.

Зокрема договором про зміну №10 від 30.09.2014р. зобовязання публічне акціонерне товариство "Кам"яномостівське хлібоприймальне підприємство" за договором банківських послуг № CR 12 201/28-4 від 04.10.2012р. переведено на публічне акціонерне товариство "Компанія "Райз".

Крім того, судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобовязань клієнтів 1-4 за договором банківських послуг, 04.10.2012 року між публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Валінор» (поручитель, відповідач) укладено договір поруки №SR12-237/28-4 (Договір поруки), згідно із п. 3 якого в силу поруки, створеної відповідно до умов договору поруки, поручитель поручається перед банком за виконання клієнтом боргових зобов'язань. Поручитель відповідає перед банком за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) боргових зобов'язань клієнтом. Порукою забезпечуються виконання боргових зобов'язань у повному обсязі. Порука та солідарний обовязок поручителя перед банком виникають з моменту укладення договору поруки та є чинними протягом всього строку (терміну) дії боргових зобовязань.

Відповідно до п. 4 Договору поруки клієнт і поручитель відповідають перед банком як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і клієнт, в таких же порядку та строках, що і клієнт. Банк має право вимагати виконання боргових зобов'язань частково або в повному обсязі як від клієнта та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо. Банк, у разі одержання виконання боргових зобов'язань клієнтом та/або поручителем не в повному обсязі, має право вимагати/отримати неодержані/невиконанні боргові зобов'язання від клієнта та/або поручителя, і клієнт, і поручитель, залишаються зобов'язаними доти, доки боргові зобов'язання не будуть виконані в повному обсязі.

Згідно із п. 7 Договору поруки строк дії договору дорівнює генеральному строку за обставини, що відсутній випадок невиконання умов договору. За обставин наявності випадку невиконання умов договору, договір залишається чинним до тих пір, поки всі зобовязання клієнта перед банком не будуть виконанні в повному обсязі. Значення генерального строку наведені в п. 21 договору поруки.

Відповідно до п. 15 Договору поруки сторони підтверджують, що положення цього пункту є достатньою підставою для цілей здійснення поручителем виконання боргових зобовязань згідно договору без необхідності направлення банком поручителю будь-якої додаткової вимоги, так само як без необхідності наявності будь-якого порушення.

30.09.2014 року між публічним акціонерним товариством "ОТП Банк" та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Валінор» (поручитель, відповідач) укладено договір про зміну договору поруки №SR12-237/28-4, яким передбачено, що у звязку із заміною клієнта 1- ПАТ "Кам"яномостівське хлібоприймальне підприємство" на клієнта 5 ПАТ "Компанія "Райз" поручитель надає свою згоду відповідати за зобовязання, в тому числі ПАТ "Компанія "Райз" за договором банківських послуг №CR 12 201/28-4 від 04.10.2012р.

Як встановлено судом, публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" (банк) виконав взяті на себе зобов'язання відповідно до кредитного договору в повному обсязі, надавши публічному акціонерному товариству "Кам"яномостівське хлібоприймальне підприємство" та товариству з обмеженою відповідальністю "Ім. Кл. Петровського" банківські послуги у вигляді кредиту та кредитної лінії, що підтверджується наявним в матеріалах справи кредитними заявками № 1 від 16.11.2012 року, № 2 від 30.10.2013 року, № 3 від 30.10.2013 року, меморіальними ордерами, виписками з рахунку ПАТ "Компанія "Райз" та ТОВ "Ім. Кл. Петровського".

Однак, товариство з обмеженою відповідальністю "Ім. Кл. Петровського" та публічне акціонерне товариство "Кам"яномостівське хлібоприймальне підприємство", правонаступником якого є ПАТ "Компанія "Райз" свої договірних зобов'язань щодо повернення кредитних коштів в установлений кредитним договором строк не здійснили.

У зв'язку із порушенням товариством з обмеженою відповідальністю "Ім. Кл. Петровського" та публічним акціонерне товариство "Кам"яномостівське хлібоприймальне підприємство", правонаступником якого є ПАТ "Компанія "Райз", своїх кредитних зобов'язань, публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" звернулось до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Валінор» як поручителя за договором поруки №SR12-237/28-4, який поручився перед банком за виконання клієнтами боргових зобов'язань за договором банківських послуг №CR 12 201/28-4 від 04.10.2012р.

Відповідно до ухвали суду від 25.04.2016р. замінено позивача (відповідача за зустрічним позовом) у справі №902/1173/15, а саме публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" його правонаступником-товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгарант".

Таким чином, право вимоги первісного кредитора (ПАТ "ОТП Банк") на стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором по даній справі перейшло до ТОВ "Фінансова компанія "Фінгарант"

Станом на день розгляду справи в суді заборгованість відповідача становить: 112 295 478,02 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4 454 282,91 грн. відсотки за користування кредитом, та пені в розмірі 11 284 239,25 грн. пені

Судом було враховано, що відповідач ТОВ «Торговий дім «Валінор» позов визнає в повному обсязі, що зокрема стверджується відповідною заявою, копія якої міститься в матеріалах справи.

З врахуванням встановлених обставин, суд дійшов наступних висновків.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

В ч.1 ст.1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із ч. 1 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

З огляду на заявлення позову до поручителя, судом при прийнятті рішення враховано наступні норми права.

Зокрема, ч.ч. 1, 2 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Частиною 1 ст.553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. В частині 2 названої статті встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор- прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням наведеного, вимоги позивача про стягнення з відповідача 112 295 478,02 грн. заборгованості за тілом кредиту; 4 454 282,91 грн. відсотків за користування кредитом підлягають задоволенню як обгрунтовані та правомірні.

Також, судом розглянуто вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 11 284 239,25 грн. пені, в результаті чого суд дійшов наступних висновків.

Разом з тим, частиною 2 ст.193 ГК України встановлено, що порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Стаття 549 ЦК України вказує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Стаття 610 цього ж Кодексу передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У п.3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язань, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 1 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань).

Відповідно до п. 15 Кредитного договору за невиконання та/або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за договором клієнт несе відповідальність у порядку та на умовах, обумовлених у договорі, а саме: за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) будь-яких із взятих на себе платіжних (грошових) зобов'язань в обумовлені договором строки, клієнт зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ річних, що діє на момент (протягом строк) такого порушення, від суми таких порушених зобов'язань за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується додатково до процентів та комісійних винагород, що підлягають сплаті відповідно до договору.

Суд, здійснивши перерахунок пені прийшов до висновку про правильність її нарахування, з врахуванням викладеного суд приходить до висновку що пеня в розмірі 11284239,26 грн. підлягає задоволенню.

Стаття 33 України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст.4-3 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, якими в розумінні ГПК України є належно засвідчені копії або оригінали. Крім того, оригінали доказів подаються згідно ст. 36 цього ж Кодексу на вимогу суду.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обовязковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

За змістом ст. 25 ГПК України усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Таким чином, процесуальне правонаступництво передбачає перехід усіх прав і обовязків від попереднього кредитора до наступного, тобто і обовязку ПАТ "ОТП Банк" до ТОВ "Фінансова компанія "Фінгарант" щодо виконання згаданих вище вимог ухвал суду.

З врахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору на підставі ст. 49 ГПК України підлягають віднесенню на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, ст.ст. 82, 84, 85, 86, 87, 115, 116 ГПК України, суд-

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Валінор" (23130, Вінницька обл., Жмеринський р-н, смт Браїлів, вул.Заводська, буд.7, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгарант" (провулок Бехтерівський, буд. 4, нежиле приміщення №19, м. Київ, 04053, ) 112 295 478,02 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4 454 282,91 грн. відсотки за користування кредитом та пені в розмірі 11 284 239,25 грн., 73080,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копію рішення надіслати відповідачу та третім особам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Повне рішення складено 06 червня 2016 р.

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.

Судді Банасько О.О.

ОСОБА_1

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу - (вул. Заводська, буд. 7, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька область, 23130)

3 - публічному акціонерному товариству "Компанія "Райз" (проспект Перемоги, 121-в, м. Київ, 03115)

4 - товариству з обмеженою відповідальністю "Ім. Кл. Петровського" (вул. Центральна, 1, с. Кімівка, Березанський район, Миколаївська область, 57440)

5- ПАТ "Кам"яномостівське хлібоприймальне підприємство" (вул. Космонавтів, буд. 1-а, с. Кам"яний міст, Первомайський район, Миколаївська область, 55247)

6- ПАТ "Лебідь" (вул. Леніна, буд. 26, с. Будилка, Лебединський район, Сумська область, 42238)

7- ТОВ "Югтранзитсервіс-агропродукт"(вул. Промислова, буд. 3, с. Новорайськ, Бериславський район, Херсонська область, 74360)