ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" травня 2016 р.Справа № 916/1359/15-г

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "АЛ-ПЛАСТИК" (м. Одеса)

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "AL-PLASTIC"( Germany)

про стягнення 116 627,28 Євро, що еквівалентно 2 837 090,49 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (адвокат)

від відповідача: ОСОБА_2 (адвокат)

СУТЬ СПОРУ: позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "АЛ-ПЛАСТИК" (м. Одеса), звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "AL-PLASTIC"( Germany) 76 732,78 Євро, що еквівалентно 1 952 796,61 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 31.03.2015р. позовну заяву (вх.№1434/15) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/1359/15-г та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

29.04.2015р. на адресу господарського суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог (вх.№2-2376/15), відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача стягнути з відповідача 116 627,28 Євро, що еквівалентно 2 837 090,49 грн.

Зазначена заява прийнята судом до розгляду.

З врахуванням того, що відповідач не є резидентом, звернувся із судовим дорученням до Федерального Міністерства Юстиції і захисту споживачів Німеччини (Germany, Берлін, MohrenstraЯe 37) про вручення ухвал суду від 31.03.2015р., від 06.05.2015р. та від 15.05.15. та позовної заяви із доданими до неї документами відповідачу: Товариству з обмеженою відповідальністю "AL-PLASTIC" (Dornhofstr.71, Neu-Isenburg, Germany), у зв'язку з чим, провадження у справі було зупинено, а розгляд справи призначено на 16.11.2015р.

Приймаючи до уваги відрахування судді Брагіної Я.В. зі штату суддів господарського суду Одеської області на підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Одеської області від 20.05.2015р. №551, справу №916/1359/15-г було призначено до повторного автоматичного розподілу.

Згідно повторного автоматичного розподілу, справу №916/1359/15-г передано на розгляд судді господарського суду Одеської області Цісельського О.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.05.2015р. суддею Цісельським О.В. було прийнято справу №916/1359/15 до свого провадження.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.11.2015р. провадження у справі №916/1359/15-г було поновлено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.12.2015р. призначено судове засідання на "12" травня 2016 року о 10 год. 00 хв. та з підстав того, що відповідач не є резидентом, суд звернувся із судовим дорученням до Федерального Міністерства Юстиції і захисту споживачів Німеччини (Germany, Берлін, Mohrenstrae 37) про вручення ухвали та позовної заяви із доданими до неї документами товариству з обмеженою відповідальністю "AL-PLASTIC" (Dornhofstr.71, Neu-Isenburg, Germany), у зв'язку з чим, провадження у справі №916/1395/15-г було зупинено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.05.2016р. провадження у справі №916/1359/15-г було поновлено.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача заявлені позовні вимоги позивача визначає в повному обсязі, з підстав викладених в заяві (вх.№13280/16 від 27.05.2016р.)

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши в відкритому судовому засіданні матеріали справи, надані позивачем докази, суд встановив:

10 жовтня 2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю "АЛ-ПЛАСТИК" (Продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "AL-PLASTIC"(Покупець) було укладено контракт №01/10/2014, згідно умов п.6 якого, Продавець поставить товар на умовах D.A.P. Neu-Isenburg, Germany (згідно INKOTERMS 2000). Термін поставки зазначається в Додатках, які є невід'ємною частиною цього Контракту.

Згідно п.7. Контракту оплата за товар здійснюється в Євро, шляхом банківського переводу грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця. Платежі за цим Контрактом здійснюються Покупцем згідно Додатків до цього Контракту, які є невід'ємною частиною.

У відповідності до абз.4 п.9 Контракту строк дії Контракту з моменту його підписання до повного виконання Сторонами зобов'язань друг перед другом.

Додатковою угодою від 10.11.2014р. до вищенаведеного Контракту сторони погодили внесення відповідних змін до нього.

На виконання умов вищенаведеного Контракту позивачем відповідачу було поставлено товар на загальну суму 116 627,28 Євро, проте відповідачем вартість отриманого товару залишено без оплати, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість сума боргу в розмірі 116 627,28 Євро.

З підстав неналежного виконання відповідачем грошових зобов'язань в частині оплати отриманого товару, позивач, 10.02.2015р., направив на адресу відповідача претензію №1, яка останнім залишена без відповіді.

14.02.2015р. позивач надіслав відповідачу претензію №2, відповідно до якого вимагав сплати заборгованості за поставлений товар.

Зазначена претензія, відповідачем також була залишена без відповіді.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором в частині здійснення оплати поставленого товару і стало підставою для позивача звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певні дії (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. При цьому, зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, у тому числі із договору.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін в силу положень ч.2 ст.598 цього Кодексу допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 712 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав. Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.

За положеннями ст.662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Приписами ст.663 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Умовами ст.665 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред'явити продавцеві вимоги відповідно до статті 620 цього Кодексу.

Із змісту ст.693 Цивільного кодексу України вбачається, що якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому ( п.1 ст. 656 Цивільного Кодексу України).

За приписами ч.5 ст.78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Як вбачається з розрахунку заборгованості приведеного позивачем в позовній заяві та визнаного в повному обсязі відповідачем, останнім в порушення вищезазначених приписів чинного законодавства та договору - зобовязання щодо оплати вартості отриманого товару не виконані, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість, зазначена позивачем в розмірі 116 627,28 Євро, що еквівалентно 2 837 090,49 грн., у зв'язку з чим стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості, встановлена судом в розмірі 116 627,28 Євро, що еквівалентно 2 837 090,49 грн.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали справи та проаналізовані положення чинного законодавства України, суд, вбачає доведеними та обґрунтованими заявлені позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "АЛ-ПЛАСТИК", у звязку з чим стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю "AL-PLASTIC" на користь позивача підлягає сума заборгованості в розмірі 116 627,28 Євро, що еквівалентно 2 837 090,49 грн.

Відповідно до приписів ст.ст.44, 49 ГПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 56 741,81 грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "AL-PLASTIC" (63263, Germany Neu-Isenburg, Dornhofstr.71, ідентифікаційний код 815523976) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АЛ-ПЛАСТИК" (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, 35, код ЄДРЮОФОПГФ 37010082) боргу в сумі 116 627 (сто шістнадцять тисяч шістсот двадцять сім) Євро 28 центів, що еквівалентно 2 837 090 (два мільйони вісімсот тридцять сім тисяч дев'яносто) грн. 49 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 56 741 (п'ятдесят шість тисяч сімсот сорок одна) грн. 81 коп.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України

Повний текст рішення складено 01 червня 2016 р.

Суддя О.В. Цісельський