РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2016 р. Справа № 903/65/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Сініцина Л.М.

судді Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Драчук В. М.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1, довіреність у справі;

відповідача ОСОБА_2, довіреність у справі

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз"

на рішення господарського суду Волинської області від 29.03.16 у справі № 903/65/16

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз", м. Луцьк

до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Луцьке управління механізації", м. Луцьк

про стягнення 43 047,93 грн.

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Волинської області від 29.03.2016 у справі № 903/65/16 у позові Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Луцьке управління механізації" про стягнення 43 047,93 грн. відмовлено.

Рішення господарського суду мотивоване тим, що згідно акту прийомки - передачі природного газу № 0020774 від 29.12.2012 зафіксовано показник лічильника 78151м3, що відповідає показнику, який зафіксовано при припиненні 2012 року газопостачання відповідачу та при здійсненні пломбування вузла обліку газу. З протоколу № 50 щодо направлення засобу вимірювальної техніки на позачергову перевірку від 26.05.2015 показник промислового газового лічильника марки Візар типу G-6, 2002 року випуску, заводський №0116526 є незмінним, а саме 78151м3, тобто на протязі 2013 2015 відповідач природнім газом не користувався. Враховуючи викладене, спростовується твердження позивача про те, що покази стосовно обсягів спожитого природного газу не відповідали показам, які записані в акті перевірки промислових і комунально - побутових підприємств по використанню природного газу від 06.11.2012, а саме: показник в акті - 78135м3, показник на газовому лічильнику - 78151м3. Вказане свідчить про невикористання відповідачем природного газу у період з 01.05.2015 по 26.05.2015. Оскільки факти втручання в систему газопостачання приміщення, не встановлені, то відсутні підстави стверджувати про споживання газу відповідачем в цей період, що виключає можливість проведення перерахунку спожитого газу в період з 01.05.2015 по 26.05.2015. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що відповідач з 20.12.2012 природній газ не одержував та не споживав, позивачем не доведено фактів споживання природного газу, отже у позивача відсутні підстави для перерахунку обсягів спожитого газу та визначення розміру збитків, тому суд першої інстанції прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" звернулось до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Волинської області у справі № 903/65/16 від 29.03.2016 повністю та прийняти нове, яким стягнути з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Луцьке управління механізації" на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" суму збитків, яка становить 43 047,93 грн., у стягненні якої було відмовлено господарським судом Волинської області.

Зокрема, позивач вважає, що обґрунтування на які посилається господарський суд Волинської області, як на обставину щодо відмови у задоволенні позовних вимог позивача щодо стягнення суми збитків, які становлять 43 047,93 грн. є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та відповідно рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального право.

Скаржник зазначає, під час проведення огляду промислового газового лічильника марки Візар типу G-6, 2002 року випуску, заводський номер 0116526 обєкту газопостачання комунально-побутового призначення ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Луцьке управління механізації" працівниками Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" було виявлено, що його покази стосовно обсягів спожитого природного газу не відповідали показам, які записані в акті перевірки промислових і комунально-побутових підприємств по використанню природного газу від 06.11.2012, а саме: показник в акті 78135 м3, показник на газовому лічильнику 78151 м3. В апеляційній скарзі скаржник відзначає, що в ході проведення огляду встановлено, що промисловий газовий лічильник марки Візар типу G-6, згідно акту пломбування вузла обліку газу від 23.11.2010 опломбований пломбою наклейкою обліку газу за №АС 10822 та пластмасовою пломбою обліку газу за № 20430947 з показником 77158 м3, в звязку з чим газовий лічильник був направлений на експертизу до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Волиньгаз.

Скаржник зазначає, що підтверджуючими документами факту втручання у вказаний лічильник є: акт експертизи лічильника газу № 248-24-15 від 27.05.2015, складений комісією ОСОБА_3 по встановленню фактів несанкціонованих втручань в лічильні механізми обліку газу; висновок Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВС України у Волинській області від 08.12.2015, де зазначено, що відтиски на пломбах, які встановлені на газовому лічильнику марки Візар типу G-6, 2002 року випуску, заводський номер 0116526, показник 78151,274 м3 та відтиски пломби заводу виробника, яка була надана в якості порівняльного матеріалу, залишені робочими частинами плашок різних пломбувальних лещат.

Скаржник прийшов до висновку, що у діях відповідача усі вищенаведені ознаки складу правопорушення, а саме:

- наявність шкоди, у вигляді документально підтвердженого втручання в засіб вимірювальної техніки (несанкціонований відбір газу), що слугує причиною викривлення споживачем результатів вимірювання обсягів споживання (пошкодження захисної стрічки промислового виготовлення «пломби-наклейки» на лічильному механізмі засобу вимірювальної техніки, різні відбитки плашок пломбувальних лещат на пломбі Держстандарту та тій, що знаходилась на засобу вимірювальної техніки);

- наявність протиправної поведінки відповідача, що полягає у порушенні ним чинних норм діючого законодавства України, Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних посугУкраїни № 1181 від 13.09.2012, Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами постачання та споживання, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України № 618 від 27.12.2005;

- вина відповідача (міг та повинен був передбачити настання негативних наслідків); всупереч вимогам Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами постачання та споживання, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України № 618 від 27.12.2005 року не повідомив негайно товариство про недоліки в роботі засобу вимірювальної техніки.

- наявність безпосереднього причинного звязку між його діями та завданою ОСОБА_3 шкодою (несанкціоноване втручання в засіб вимірювальної техніки з метою викривлення результатів вимірювання обсягів природного газу).

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на ст.ст. 1166, 1192 Цивільного кодексу України, ч. 4 ст. 174 Господарського кодексу України, ст.ст. 91, 94, п. 3 ст. 103, ст. 104 Господарського процесуального кодексу, п. 3.8, п. 3.12.5, Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НККРЕ України №1181 від 13.09.2012, п. 5.9, п. 5.16 Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами постачання та споживання, затверджених Наказом Мінпаливенерго України № 618 від 27.12.2005.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14.04.2016, колегією суддів у складі: головуюча суддя Гудак А.В., суддя Сініцина Л.М., суддя Олексюк Г.Є., апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 18.05.2016.

04.05.2016 на адресу суду від відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю Лум надійшов відзив в якому відповідач просить рішення Волинського господарського суду від 29.03.2016 р. у справі №903/65/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

18.05.2016 в судовому засіданні оголошено перерву до 01.06.2016 для надання суду відповідачем доказів щодо оплати за показники газового лічильника 78151 м3.

01.06.2016 на адресу суду від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення з додатками: копія виписки на суму 631,36 грн. від 21.03.2014, копія акту звірки розрахунків станом на 31.12.2012 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Луцьке управління механізації", копія акту взаємних розрахунків за період з 01.01.2013 до 20.05.2016 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Луцьке управління механізації", копія виписки від 17.09.2013 на суму 223,19 грн.

Представник позивача в судовому засіданні 01.06.2016 підтримала доводи апеляційної скарги та надала пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства, а тому просить його скасувати, а апеляційну скаргу - задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні 01.06.2016 заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Вінницької області від 23.03.2016 у справі № 903/65/16 слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.12.2011 було укладено договір на постачання природного газу № 227-КП-12 між позивачем Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" (постачальник) та відповідачем ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Луцьке управління механізації" (споживач) (далі договір) (а.с. 10-14).

Відповідно до п. 1.1 постачальник постачає природний газ споживачу (субєкту господарської діяльності) в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Даний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.

Актом перевірки промислових і комунально-побутових підприємств по використанню природного газу від 06.11.2012 підтверджується, що засіб вимірювальної техніки (далі - ЗВТ) Візар типу G-6 заводський №0116526, 2002 рік випуску, повірка 2008, опломбовано пломбою Публічного акціонерного товариства "Волиньгаз" № 20430947, захисна стрічка промислового виготовлення пломба наклейка № АС 108202, показник 78135 м3, пломбування байпасу лічильника - відсутній, встановлене газове обладнання 1: котел Техmomax, Елексія 24/2 шт., стан приладів обліку - задовільний (а.с. 15).

У грудні 2012, через відсутність фактичного споживання газу відповідачем, позивач припинив газопостачання ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Луцьке управління механізації" по вул. Індустріальна 8 в м. Луцьку та здійснив пломбування вхідної засувної арматури підвідного газового стояка низького тиску, шляхом встановлення пломбування дроту, на вхідному крані в закритому положенні та пломби №023858345, про що свідчить акт №VG-0004211 від 20.12.2012, в якому зазначено: зупинка ШРП, обґрунтування (№ один. розцінок): 5.2.20, одн. вим.: шт., к-сть: 1,000, ціна, без ПДВ, грн.: 71,93, сума без ПДВ 71, 93, ПДВ: 14,39, загальна вартість робіт та матеріалів з ПДВ, грн.: 86,32 (а.с. 46).

Окрім того, згідно акту прийомки - передачі природного газу № 0020774 від 29.12.2012 зафіксовано показники лічильника: на початок місяця: 78130м3, на кінець місяця: 78151м3, що відповідає показнику, який зафіксовано при припиненні 2012 року газопостачання відповідачу та при здійсненні пломбування вузла обліку газу (а.с. 47), а у акті перевірки промислових і комунально-побутових підприємств по використанню природного газу від 06.11.2012 цей показник становить 78135 м3, тобто показник лічильника, який зазначений в акті від 29.12.2012 на початок місяця є меншим, що спростовує доводи позивача про викривлення результатів вимірювань обсягу споживання природного газу.

Протоколом № 50 щодо направлення ЗВТ на позачергову повірку від 26.05.2015, який складний працівниками Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" об'єкту газопостачання комунально - побутового призначення ОСОБА_3 з обмеженою "Луцьке управління механізації" за адресою м. Луцьк, вул. Індустріальна 8, встановлено, що покази ЗВТ стосовно обсягів спожитого природного газу не відповідають показам, які записані в акті перевірки промислових і комунально - побутових підприємств по використанню природного газу від 06.11.2012, а саме: показник в акті - 78135м3, показник на газовому лічильнику - 78151м3 (а.с. 16-17).

Крім того, 20.12.2012 відповідачу припинено (обмеження) газопостачання, про що свідчать акт № VG-40004211 здачі - прийняття виконаних робіт від 20.12.2012 (зупинка ШРП шкафно розподільчого пункту) (а.с. 46).

Тобто, факти втручання в систему газопостачання приміщення, не встановлені, а тому відсутні підстави стверджувати про споживання газу відповідачем в цей період, що виключає можливість проведення перерахунку спожитого газу в період з 01.05.2015 по 26.05.2015.

Окрім того, судова колегія відзначає, що станом на 31.12.2012 за результатами звіряння рахунків і документів за транспортування газу ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Луцьке управління механізації" мало борг перед Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" в сумі 854,55 грн., зокрема, згідно акту № VG-40004211 здачі - прийняття виконаних робіт від 20.12.2012 на суму 86, 32 грн. та акту прийомки - передачі природного газу № 0020774 від 29.12.2012 на суму 672,99 грн, в якому зафіксовано показники лічил ьника: на початок місяця: 78130 м3, на кінець місяця: 78151 м3, що підтверджується копією акту звірки розрахунків станом на 31.12.2012 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Луцьке управління механізації" (а.с.112).

Відповідно до копії акту взаємних розрахунків за період з 01.01.2013 до 20.05.2016 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Луцьке управління механізації" здійснено розрахунки на суму 854,55 грн., що підтверджується копією виписки на суму 631,36 грн. від 21.03.2014 та копією виписки від 17.09.2013 на суму 223,19 грн. (а.с. 111, 114). Тобто станом на 20.05.2016 заборгованість відповідача перед позивачем відсутня, в т. ч. згідно акту прийомки - передачі природного газу № 0020774 від 29.12.2012.

Таким чином, з протоколу № 50 щодо направлення ЗВТ на позачергову перевірку від 26.05.2015 вбачається, що показник промислового газового лічильника марки Візар типу G-6, 2002 року випуску, заводський №0116526 є незмінним, а саме 78151м3, тобто на протязі 2013 - 2015 відповідач природнім газом не користувався (а.с. 16-17).

В зв'язку із встановленими обставинами промисловий газовий лічильних марки Візар типу G-6, 2002 року випуску, заводський №0116526 направлений на повірку до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" (а.с. 17)

Згідно акту № 248-3-27-15 від 27.05.2015 експертизи лічильників газу виявлено втручання, а саме: невідповідність пломб, пломба - наклейка пошкоджена, виявлено скол на оглядовому склі в місці розташування пломб (а.с. 18-19).

21.10.2015 промисловий газовий лічильних марки Візар типу G-6, 2002 року випуску, заводський №0116526 направлений до Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при МВС України у Волинській області (а.с. 23).

Як вбачається із висновку експертного дослідження від 08.12.2015, відтиск на пломбах, який встановлений на газовому лічильнику Візар типу G-6, 2002 року випуску, заводський №0116526, показник 78151,274 м3 та відтиски пломби заводу виробника, яка була надана в якості порівняльного матеріалу, залишені робочими частинами площадок різних пломбувальних лещат (а.с. 25-38). Однак, даним висновком не підтверджується факт викривлення результатів вимірювань обсягу споживання газу відповідачем.

Колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що правовідносини, які виникли між сторонами у даній справі регулюються, зокрема, Правилами користування природним газом для юридичних осіб (далі Правила), що затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних посуг України (далі НКРЕ України) № 1181 від 13.12.2012. Дія цих Правил поширюється на юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (п. 1.2 Правил).

Відповідно до підпункту 3.12.5 пункту 3.12 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ України № 1181 від 13.09.2012, газопостачальне підприємство, за наявності виявлених та документально підтверджених фактів втручання в роботу ЗВТ, що призвело до викривлення результатів вимірювань обсягу споживання /розподілу/ транспортування газу, здійснюється відповідний перерахунок згідно з підпунктами 3.12.3, 3.12.4 пункту 3.12 Правил, а саме:

- перерахунок обсягу споживання, розподілу, транспортування природного газу проводяться за період відсутності (несправності ) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача; у разі якщо такі перевірки не проводились або немає актів зняття ЗВТ перерахунки проводяться за період починаючи з розрахункової доби поточного календарного місяця або з моменту пуску газу після планових та інших відключень у поточному місяці, які здійснювались спільно з газорозподільним газотранспортним підприємством.

- якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки обсягу споживання розподілу транспортування природного газу за період відсутності ЗВТ здійснюється газорозподільним газотранспортним підприємством за показами дублюючого вузла обліку, а у разі відсутності дублюючого вузла обліку за проектною номінальної потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Тобто, зі змісту вказаних вище підпунктів Правил вбачається, що нормативно встановлені, взаємопов'язані підстави, які необхідні для проведення перерахунку обсягу спожитого газу є: наявність виявлених та документально підтверджених фактів втручання в роботу вимірювальної техніки; таке втручання призвело до викривлення результатів вимірювань обсягу споживання газу; такі факти втручання призведення до викривлення результатів вимірювань та повинні підтверджуватись відповідними висновками органів Держспоживстандарту України або кредитованих спеціалізованих лабораторій.

02.06.2015 позивачем було проведено відповідний технічний розрахунок обсягу спожитого природного газу внаслідок втручання в роботу лічильного механізму ЗВТ (а.с. а.с. 41).

Згідно проведеного розрахунку сума збитків, завданих позивачу, внаслідок викривлення результатів вимірювань обсягу споживання природного газу, на думку скаржника, за період з 01.05.2015 по 26.05.2015 становить 43047,93 грн. (а.с. 54-55).

Відповідно до пункту 5.16. Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами постачання та споживання, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України № 618 від 27.12.2005, у разі висновків органів Держспоживстандарту України або акредитованих спеціалізованих лабораторій, що підтверджують факт несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ, що призвело до викривлення результатів вимірювань об'єму протранспортованого газу, і, як наслідок, до заподіяння матеріальних збитків, сторона, якій завдано збитків, може звернутися до суду.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що нормативно визначені взаємопов'язані підстави, необхідні для проведення перерахунку обсягу спожитого газу та, відповідно, для звернення до суду з метою стягнення завданих збитків, а саме:

1) наявність виявлених та документально підтверджених фактів втручання в роботу вимірювальної техніки;

2) таке втручання призвело до викривлення результатів вимірювань обсягу споживання газу;

3) такі факти втручання і призведення до викривлення результатів вимірювань повинні -підтерджуватись відповідними висновками органів Держспоживстандарту України або кредитованих спеціалізованих лабораторій.

Згідно п. 3.12.11 Правил користування природним газом для юридичних осіб, затверджених Постановою НКРЕ України № 1181 від 13.12.2012 за будь-яких перевірок у разі виявлення недоліків, що впливають на результати вимірювань об'єму газу (помилки в розрахунках об'єму розподіленого/протранспортованого газу, відсутність чи вихід з ладу вимірювальних перетворювачів параметрів газу і перепаду тиску, витоки газу в імпульсних лініях до перетворювачів тиску газу та перепаду тиску, виявлення факту несанкціонованого втручання є конструкцію чи в роботу вузла обліку, використання конфігурації обчислювача, яка не відповідає документації на комерційний вузол обліку газу тощо), представник сторони, яка здійснює перевірку комерційного вузла обліку газу, разом з відповідальною за його технічний стан особою складає двосторонній акт про порушення цих Правил. Акт, підписаний представниками сторін, є підставою для проведення перерахунків об'ємів прийнятого-переданого газу. Перерахунки здійснюються в порядку, передбаченому у підпунктах 3.12.3, 3.12.4 цього пункту або в умовах договору. У разі виникнення спірних питань щодо змісту акта під час його підписання сторона, яка перевіряється, має право підписати акт із зауваженнями. У разі відмови представника сторони договору, яка перевіряється від підписання акта, акт підписується тільки представником сторони, яка здійснює перевірку комерційного вузла обліку газу, в односторонньому порядку. В акті робиться відмітка про відмову іншої сторони договору від підписання.

Відповідно до п.3.13 даних Правил в акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення недорахованого обсягу газу та/або суми завданих споживачем збитків. У разі необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Судова колегія відзначає, що в матеріалах справи відсутній двосторонній акт щодо виявлення факту несанкціонованого втручання в конструкцію чи в роботу вузла обліку.

Таким чином, матеріалами справи встановлено, що відповідач з грудня 2012 природній газ не одержував та не споживав, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача збитків є необґрунтованими та безпідставними.

Обґрунтовуючи позов про стягнення шкоди, позивач посилається, зокрема, на ст. 1166 Цивільного кодексу України.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки ( дії чи бездіяльність особи); шкідливого результату такої поведінки - збитків (шкоди), їх наявності та розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Така ж правова позиції викладена у постановах Верховного Суду України від 20.12.2010 у справі №06/113-38, від 04.07.2011 р. у справі №51/250.

Так, протиправною вважається така поведінка особи, яка порушує приписи закону чи іншого нормативного акта, або виявилася у невиконанні чи неналежному виконанні договірного зобов'язання. Під шкодою розуміють зменшення або втрату (загибель) певного особистого чи майнового блага. Щоб стягнути збитки, потерпіла особа має довести їх наявність і розмір. Однією з необхідних умов цивільно-правової відповідальності є наявність безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою правопорушника і збитками потерпілої сторони. Мається на увазі, що протиправна дія або бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, що виникли у потерпілої особи, наслідком протиправної поведінки заподіювача. Для покладення відповідальності за цивільне правопорушення, крім зазначених вище трьох об'єктивних умов - протиправності, збитків і причинного зв'язку, за загальним правилом, необхідна ще одна умова - вина заподіювача.

Отже, пред'явлення вимоги про відшкодування збитків, що полягають, як вбачається із позовної заяви, із втрат, яких зазнала особа у зв'язку із виявленням втручання в ЗВТ та становить 43 047, 93 грн., покладає на позивача обов'язок довести наявність складових, визначених вищезазначеними нормами.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Однак позивач, всупереч вищезазначеним нормам, не довів наявності усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки відповідача, безпосереднього причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та збитками, вини відповідача за завдані збитки, зокрема, позивачем не доведено фактів споживання природного газу в період з 30.12.2012 по 26.05.2015. Тобто, у позивача відсутні підстави для перерахунку обсягів спожитого газу та визначення розміру збитків, оскільки показник лічильника є незмінним, а саме 78151м3, тобто впродовж вказаного періоду відповідач природнім газом не користувався.

Оскільки факти втручання в роботу лічильника, а також втручання в систему газопостачання приміщення (зокрема підключення до ввідної газової труби в обхід ЗВТ), не встановлені, то відсутні підстави стверджувати про споживання газу відповідачем в цей період.

На підставі наведеного колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у звязку із необґрунтованістю та безпідставністю.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, оскільки є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та обставинами справи.

Враховуючи вищевикладене, доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права і його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення господарського суду Волинської області від 29.03.2016 у справі № 903/65/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Волиньгаз - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

3. Справу № 903/65/16 повернути до господарського суду Волинської області.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Сініцина Л.М.

Суддя Олексюк Г.Є.