ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2016 р.Справа № 922/1097/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Бєсєдіній М.М.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Склосфера", с. Пісочин
до ТОВ "Блік", м. Харків
про та за зустрічним позовом: стягнення коштів ТОВ "Блік", м. Харків до ТОВ "Склосфера", с. Пісочин про визання недійсним окремого пункту договору
за участю представників сторін:

від позивача (за первісним позовом): не з'явився;

від відповідача (за первісним позовом): ОСОБА_1 за дов. б/н від 15.05.2016р.

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні, призначеному на 12 год. 30 хв., в якому були присутні предстваники обох сторін, було оголошено перерву до 12 год. 00 хв. 27.04.2016 р., а в подальшому - до 11 год. 00 хв. 28.04.2016 р. та до 12 год. 00 хв. 24.05.2016 р. Після вказаної перерви, представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) в судове засідання не з"явився. В судовому засіданні, що було продовжено о 12 год. 00 хв. 24.05.2016 р. оголошувалась перерва до 16 год. 10 хв. 24.05.2016 р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Склосфера" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛІК" про стягнення основної заборгованості у розмірі 304 184,16 грн., штрафу у розмірі 996963,59 грн, пені у розмірі 90655,22 грн, інфляційних втрат у розмірі 160020,80 грн., 3% річних у розмірі 8875,51 грн. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання з боку відповідача своїх зобов'язань за Договором №1 від 05.01.12 року та Договору №1 від 03.05.13 року.

Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 21 912,39 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.04.2016 року за позовною заявою було порушено провадження по справі № 922/1097/16 та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.04.2016 р. о 12:30.

18.04.2016 року від ТОВ «БЛІК» надано до суду письмовий відзив на позов (вх.№12910 від 18.04.2016р.), в якому зазначає про визнання позовних вимог в частині стягнення основної заборгованості в сумі 304184,16 грн., пені, втрат від інфляції та 3% річних, але заперечує проти стягнення штрафу.

Крім цього, 18.04.2016 року до господарського суду Харківської області від надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛІК" (відповідача за первісним позовом) вх. №12890, відповідно до якої останній просить суд визнати недійсним абзац другий п.2 угоди про застосування штрафних санкцій від 31.03.2015 року в наступній частині: "-фінансовий штаф в сумі, що обчислюється як різниця між сумою заборгованості на 11.04.2015 року та сумою, що дорівнює 304 184,16/8,00*КНБУ (де КНБУ - це курс НБУ доларів США (USD) на дату погашення зобов'язання".

Ухвалою суду від 20.04.2016 р. зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛІК" був прийнятий до розгляду сумісно з первісним позовом.

25.04.2016 р. ТОВ «СКЛОСФЕРА» подано до суду відзив на зустрічний позов (вх.№13837), в якому проти заявлених вимог заперечується з посиланням на їх необґрунтованість.

28.04.2016 р. від ТОВ «СКЛОСФЕРА» шляхом письмової заяви до суду (вх.№14402) про зменшення позовниз вимог., а саме: позивач просить стягнути з відповідача грошову заборгованість в сумі 304184,16 грн., фінансовий штраф в сумі 692779,43 грн., пеню у сумі 40042,31 грн., 3% річних у сумі 9000,52 грн., втрати від інфляції у сумі 60020,80 грн та судові витрати.

У судове засідання 24.05.2016 р. представник позивача за первісним позовом не з'явився, через канцелярію суду (вх.№17073 від 24.05.2016р.) надав заяву про часткову відмову від позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені разом з клопотанням про слухання справи у судовому засіданні 24.05.2016 р. без його участі.

Щодо заяви позивача за зустрічним позовом (ТОВ "Склосфера") про часткову відмову та зменшення позовних вимог, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 22 ГПК позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог.

Під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціни позову.

Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач.

Враховуючи вищевикладене, суд, приймає вищезазначену заяву до розгляду та подальший розгляд справи ведеться з урахуванням цієї заяви.

Крім цього відповідно до 22 ГПК України позивач до прийняття рішення по справі вправі відмовитися від позову або в його частини.

Враховуючи те, що відмова від позову є правом позивача, його одностороннім волевиявленням, суд не зв'язаний думкою іншої сторони у справі та думкою третіх осіб щодо цього волевиявлення та щодо припинення провадження у справі.

З огляду на викладене та керуючись ст. 78 ГПК України, господарський суд приймає відмову позивача від позову в частині стягнення пені у розмірі 40042,31 грн., оскільки вважає, що ця відмова не суперечить діючому законодавству і не порушує чиї-небудь права та охоронювані законом інтереси.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

З огляду на наведене провадження у справі в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 40042,31 грн. підлягає припиненню на підставі п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) позовні вимоги за первісним позовом визнав частково, в обсягах викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№12910 від 18.04.2016 р.) та просив суд задовольнити вимоги за зустрічним позовом.

Дослідивши обставини справи, перевіривши їх залученими письмовими доказами, заслухавши пояснення представників сторін спору, суд дійшов висновку про наступне.

Між ТОВ «СКЛОСФЕРА» та ТОВ «БЛІК» укладено договір від 05.01.12 № 1, за умовами якого ТОВ «СКЛОСФЕРА» зобовязане здійснити поставку товарів на користь ТОВ «БЛІК» (скло листове), а ТОВ «БЛІК» зобовязане оплатити ціну товару на умовах договору. На виконання умов договору від 05.01.2012 р. № 1 з боку ТОВ «СКЛОСФЕРА» здійснено поставку товарів на користь ТОВ «БЛІК» за наступними видатковими накладними: від 14.08.2012 р. на суму 43282,85 грн.; від 24.09.2012 р. на суму 35021,15 грн.; від 25.09.2012 р. на суму 52531,73 грн.; від 09.10.2012 р. на суму 45967,24 грн.; від 16.10.2012 р. на суму 51486,53 грн.; від 17.10.12 на суму 51486,53 грн.; від 18.10.2012 р. на суму 60067,62 грн.; від 18.10.2012 р. на суму 36773,80 грн.; від 19.10.2012 р. на суму 55160,69 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що ТОВ «БЛІК» здійснило лише частковий розрахунок за отримані товари за договором від 05.01.2012 р. № 1, що призвело до виникнення грошової заборгованості станом на 30.11.14 в сумі 416595,30 грн.

Також між сторонами спору укладено договір від 03.05.2013 р. № 1, за умовами якого ТОВ «СКЛОСФЕРА» зобовязане здійснити поставку товарів на користь ТОВ «БЛІК» (скло листове), а ТОВ «БЛІК» зобовязане оплатити ціну товару на умовах договору. На виконання умов договору від 03.05.13 № 1 з боку ТОВ «СКЛОСФЕРА» здійснено поставку товарів на користь ТОВ «БЛІК» за наступними видатковими накладними: від 30.05.2013 р. на суму 31674,24 грн.; від 26.06.2013 р. на суму 31674,24 грн.; від 02.07.2013 р. на суму 15837,12 грн.; від 23.10.2013 р. на суму 40956,25 грн.; від 25.10.2013 р. на суму 20478,14 грн.; від 01.11.2013 р. на суму 6826,06 грн.; від 08.11.2013 р. на суму 20478,40 грн.; від 12.11.2013 р. на суму 40956,78 грн.

ТОВ «БЛІК» виконало свої зобовязання за договором від 03.05.2013 р. № 1 лише частково, що призвело до виникнення грошової заборгованості станом на 30.11.2014 р. в сумі 208881,23 грн.

Судом встановлено, що в подальшому між сторонами спору укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30 листопада 2014 року, згідно якої залишок заборгованості ТОВ «БЛІК» перед ТОВ «СКЛОСФЕРА» становить:

- за договором від 05.01.2012 р.№ 1 в сумі 95302,93 грн.;

- за договором від 03.05.2013 р. № 1 в сумі 208881,23 грн., а всього в сумі 304184,16 грн.

Відповідно умов угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 30 листопада 2014 року сторони спору встановили, що сплата заборгованості в сумі 304184,16 грн. має відбутись у строк до 31 березня 2015 року.

Згідно угоди про застосування штрафних санкцій від 31.03.2015 р. сторони спору дійшли згоди про перенесення строку виконання грошових зобовязань з боку ТОВ «БЛІК» на строк до 11 квітня 2015 року.

Станом на момент подання позову ТОВ «БЛІК» грошові зобовязання перед ТОВ «СКЛОСФЕРА» не виконало, що призвело до утворення грошової заборгованості в сумі 304184,16 грн.

Правомірність стягнення суми основної заборгованості в сумі 304184,16 грн. підтверджується матеріалами справи та тим фактом, що ТОВ «БЛІК» визнає позовні вимоги в цій частині.

Крім цього суд дійшов висновку, що згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі цього з ТОВ «БЛІК» слід стягнути 60020,80 грн. інфляційних втрат та 8875,51 грн. 3% річних, з чим також погоджується ТОВ «БЛІК».

Щодо заявленого до стягнення фінансового штрафу суд зазначає наступне.

Відповідно п. 2 угоди про застосування штрафних санкцій від 31.03.2015 р. сторони дійшли згоди про наступне, якщо до 11 квітня 2015 року ТОВ «БЛІК» не сплатить ТОВ «СКЛОСФЕРА» заборгованість в сумі 304184,16 грн., нараховуються наступні штрафні фінансові санкції: фінансовий штраф в сумі, що обчислюється як різниця між сумою заборгованості станом на 11 квітня 2015 року та сумою, що дорівнює 304184,16/8,00 * КНБУ (де КНБУ це курс НБУ доларів США на дату погашення зобовязання). Тобто фінансовий штраф дорівнює різниці між сумою заборгованості та сумою, що дорівнює ((304184,16/8,00)х(курс НБУ доларів США на момент подання позову 26,22)) = 996963,59 грн. 304184,16 грн. = 692779,43 грн.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно частини 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Сторонами спору в п. 2 угоди про застосування штрафних санкцій від 31.03.15 штрафні санкції визначено в певній грошовій сумі, яка розраховується відповідно погодженого розміру, тому застосування штрафних санкцій за порушення господарських зобовязань з боку ТОВ «БЛІК» є правомірним та обґрунтованим.

Щодо зустрічного позову суд зазначає наступне.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом, ТОВ «БЛІК» просить визнати недійсним п. 2 угоди про застосування штрафних санкцій від 31.03.2015 р. в наступній частині: «- фінансовий штраф в сумі, що обчислюється як різниця між сумою заборгованості на 11 квітня 2015 року та сумою, що дорівнює 304184,16/8*КНБУ (де КНБУ це курс НБУ доларів США на дату погашення зобовязання»

При цьому ТОВ «БЛІК» посилається на порушення вимог ст. 61 Конституції України, ст. 3, 549 Цивільного кодексу України, ст. 198, 231 Господарського кодексу України, оскільки вважає, що умови спірної частини договору є непропорційними та несправедливими.

Згідно ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлено ст. 203 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Вивчаючи правову природу застосування штрафних санкцій за п. 2 угоди про застосування штрафних санкцій від 31.03.2015 р., суд виходить з того, що відповідно ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.1 ГК України господарські відносини визнаються відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Штрафні санкції є різновидом господарсько-правової відповідальності учасників господарських відносин, які згідно частини 1 ст. 217 господарського кодексу України є заходами впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.

Разом з тим, вимогами частини 2 ст. 218 господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

У відповідності до частини 4 ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Тобто, укладаючи спірну угоду, сторони спору в силу дії закону мали б передбачати настання несприятливих наслідків кожна для себе у разі порушення господарського зобовязання, що жодним чином не суперечить загальним засадам цивільного та господарського законодавства.

Щодо визначення розміру штрафних санкцій суд звертає увагу на ті обставини, що відповідно частини 4 ст. 231 Господарського кодексу України допускається, що розмір господарських санкцій може бути встановлено договором у певній, визначеній грошовій сумі, розмір якої сторони спірної угоди визначили на власний розсуд за допомогою фіксування чіткого порядку її розрахунку із застосуванням несплаченої суми основного грошового зобовязання зобовязання, що не суперечить вимогам закону.

Стосовно тези позивача за зустрічним позовом щодо припустимості притягнення двічі до юридичної відповідальності за одне й те саме вчинене правопорушення, суд вважає належним зазначити наступне.

Цивільний кодекс України та Господарський кодекс України відмінно один від одного трактують поняття "неустойка". Так, згідно ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями є неустойка, пеня, штраф. Натомість згідно частини першої ст. 549 Цивільного кодексу Укараїни неутойка є родовим поняттям, що охоплює штраф і пеню, і визначається як грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Виходячи з вказаного, пеня та штраф в господарських правовідносинах не є однаковими видами юридичної відповідальності, а застосовуються незалежно одне від одного.

Хоча передбачені п. 2 угоди про застосування штрафних санкцій від 31.03.2015 р. фінансові санкції, окрім пені, пойменовані сторонами "фінансовим штрафом", вони сприймаються судом саме як неустойка в розмінні Господарського кодексу України, оскільки під визначення пені та штрафу не підпадають.

Враховуючи викладене, в задоволенні зустрічного позову слід відмовити повністю.

Керуючись п.3 ч.1 ст.83 ГПК України суд належним скористатись своїм правом та зменшити розмір стягуваного фінансового штрафу двократним розміром суми основного боргу відповідача за зустрічним позовом, що становить 608368 грн. 32 коп.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судові витрати зі сплати судового збору за подання первісного позову покладаються на відповідача за первісним позовом пропорційно до задоволених позовних вимог майнового характеру. Судові витрати за подання зустрічного позову покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, п. 4 ст. 80, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Прийняти до розгляду заяву ТОВ "Склосфера" вх. № 14402 від 28.04.2016 р. та відмову від позовних вимог про стягнення пені, що міститься в заяві вх. № 17073 від 24.05.2016 р.

Позов ТОВ "Склосфера" до ТОВ "Блік" про стягенння коштів задовольнити частково.

Стягнути з ТОВ "Блік" (адреса:61003, м. Харків, пров. Армянський, б.1/3, ) на користь ТОВ "Склосфера" (адреса: 62415, Харківська обл., смт. Пісочин, вул. Крупської, б.16А, ): 304184 грн. 16 коп. основного боргу, 608368 грн. 32 коп. фінансового штрафу, 9000 грн. 52 коп. процентів річних, 60020 грн. 80 коп. втрат від інфляції та 14723 грн. 61 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині решти позовних вимог первісного позову про стягнення фінансового штрафу відмовити.

В частині позовних вимог первісного позову про стягнення пені провадження у справі припинити.

В зустрічному позові ТОВ "Блік" до ТОВ "Склосфера" про визнання недійсним пункту договору відмовити.

Повне рішення складено 30.05.2016 р.

Суддя ОСОБА_2