КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2016 р. Справа№ 910/4131/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Кропивної Л.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін: від заявника - Дашевська Ю.І.,

від особи - не з'явився,

від ВДВС - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Хорішка Олександра Олександровича

на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.04.2016р.

по справі №910/4131/16 (суддя - Морозов С.М.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Техно»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвест-Актив»

про вжиття запобіжних заходів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.04.2016р. скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Техно» на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві у справі №910/4131/16 задоволено в повному обсязі. Визнано незаконними дії начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Хорішко О.О. щодо винесення постанови від 14.03.2016р. ВП №50478222 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та зобов'язання державного виконавця вчинити дії у відповідності до закону України «Про виконавче провадження». Визнано недійсною постанову начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Хорішко О.О. від 14.03.2016р. ВП №50478222 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та зобов'язання державного виконавця вчинити дії у відповідності до закону України «Про виконавче провадження». Визнано незаконними дії начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Хорішко О.О. щодо винесення постанови від 14.03.2016р. ВП №50478222 про скасування процесуального документу «Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» від 14.03.2016р. Визнано недійсною постанову начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Хорішко О.О. від 14.03.2016р. ВП №50478222 про скасування процесуального документу «Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» від 14.03.2016р. Визнано незаконними дії начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Хорішко О.О. щодо винесення постанови від 14.03.2016р. ВП №50478222 про утворення виконавчої групи. Визнано недійсною постанову начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Хорішко О.О. від 14.03.2016р. ВП №50478222 про утворення виконавчої групи.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, начальник відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Хорішко Олександр Олександрович звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 05.04.2016р. по справі №910/4131/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги ТОВ «Еко Техно» на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016р. відновлено начальнику відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Хорішко Олександру Олександровичу строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження.

ТОВ «Еко Техно» заперечує проти апеляційної скарги начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві Хорішка Олександра Олександровича та просить залишити ухвалу господарського суду міста Києва від 05.04.2016р. у справі №910/4131/16 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з підстав викладених у письмовому відзиві.

Від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із неможливістю бути присутнім та необхідністю залучення до матеріалів справи документів щодо зміни назви відділу виконавчої служби.

Клопотання документально не обґрунтоване.

Представник ТОВ «Еко Техно» заперечує проти заявленого клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи обмежений процесуальний строк розгляду даної апеляційної скарги, за відсутності клопотання про продовження строку розгляду, справа розглядається у визначений ст. 102 Господарського процесуального кодексу України строк та за неможливістю відкладення розгляду справи, клопотання апелянта не задовольняється.

ТОВ «Компанія з управління активами «Інвест-Актив» своїх представників в судове засідання не направило, про причини неявки суд не повідомило, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлено.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

За таких обставин, справа розглядається за відсутності представників сторін, які належним чином повідомлені, у встановлений законодавством строк.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно частини 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Розглянувши матеріали справи всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

10.03.2016р. товариство з обмеженою відповідальністю «Еко Техно» звернулось до господарського суду міста Києва із заявою про вжиття запобіжних заходів до подання позову до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвест-Актив» в порядку розділу V-1 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.03.2016р. заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Техно» про вжиття запобіжних заходів задоволено частково, витребувано у відділі державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві реєстраційну справу товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвест-Актив» та накладено арешт на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Інвест-Актив», що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Артема. 84-А, а саме: квартира 1 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна №00; квартира 2 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна №00; квартира 3 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 7 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 8 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 9 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 11 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 12 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 13 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 14 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 15 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 16 з реєстраційним номером об'єкт нерухомого майна № 00; квартира 17 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 18 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 20 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 21 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 22 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 23 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 24 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 25 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна №00; квартира 27 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 28 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 29 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 31 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; квартира 32 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; приміщення 33 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна №00; приміщення 34 з реєстраційним номером об'єкту нерухомою майна № 00; приміщення 35 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; приміщення 36 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; приміщення 37 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; приміщення 38 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна №00; приміщення 43 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; приміщення 44 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; приміщення 45 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; гараж 1 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; гараж 2 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; гараж 3 з реєстраційним номером об'єкт)' нерухомого майна №00; гараж 4 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна №00; гараж 5 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна №00; гараж 6 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; гараж 7 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; гараж 8 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; гараж 9 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; гараж 10 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; гараж 11 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; гараж 12 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; гараж 13 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; гараж 14 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; гараж 15 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; гараж 16 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; гараж 17 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; гараж 18 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; гараж 19 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; гараж 20 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 00; гараж 21 з реєстраційним номером об'єкту нерухомого майна № 60.

В іншій частині в задоволенні заяви ТОВ «Еко Техно» про вжиття запобіжних заходів відмовлено.

Відповідно до п. 4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012р. ухвала господарського суду (у тому числі апеляційної та касаційної інстанції) про вжиття будь-якого заходу забезпечення позову, включаючи накладання арешту на майно або кошти, підлягає виконанню органами державної виконавчої служби або іншими органами виконання судових рішень відповідно до вимог статей 2, 3, 5 і 17 Закону України «Про виконавче провадження», а наказ при цьому не видається. Така ухвала має відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» (в тому числі містити строк пред'явлення її до виконання).

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (стаття 19 закону України «Про виконавче провадження»).

12.03.2016р. ТОВ «Еко Техно» звернулось до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві із заявою про примусове виконання рішення.

14.03.2016р. державним виконавцем Савчуком К.П. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №50478222 та постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. У разі відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, забезпечення позовних вимог або якщо рішення підлягає негайному виконанню строк, встановлений частиною другою цієї статті, не надається.

14.03.2016р. до державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі постанови державного виконавця про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №50478222 було внесено відповідні записи про обтяження (арешт нерухомого майна), що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження.

Постановою начальника органу виконання судових рішень Хорішко О.О. від 14.03.2016р. №50478222 скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження та зобов'язано державного виконавця вчинити дії у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова начальника органу виконання судових рішень Хорішко О.О. від 14.03.2016р. №50478222 про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження та зобов'язання державного виконавця вчинити дії у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» мотивована тим, що з наданих представником стягувача документів неможливо встановити повноваження особи, яка підписала довіреність від 09.03.2016р. на вчинення таких дій, як і встановити, що саме ОСОБА_4 обіймає відповідну посаду. Проте в порушення вищезазначеному начальником не було вказано, яким саме вимогам Закону суперечать рішення та дії державного виконавця.

12.03.2016р. ТОВ «Еко Техно» звернулось до відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Киві із заявою про примусове виконання рішення.

Заява підписана представником ОСОБА_5 за довіреністю від 09.03.2016р.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» сторони можуть реалізовувати свої права і обов'язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Особиста участь фізичної особи у виконавчому провадженні не позбавляє її права мати представника, крім випадку, коли боржник згідно з рішенням зобов'язаний вчинити певні дії особисто.

Повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.

Відповідно до ст. 244 Цивільного кодексу України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Таким чином, державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі Закону.

Відповідно до ст.ст. 7, 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до ст. 11 зазначеного Закону державні органи, у тому числі суди, органи Національної поліції, органи прокуратури, органи Служби безпеки України, а також органи місцевого самоврядування та їх посадові особи безоплатно отримують відомості з Єдиного державного реєстру з метою здійснення ними повноважень, визначених законом, виключно в електронній формі через портал електронних сервісів у порядку, визначеному Міністерством юстиції України в Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру.

Таким чином, начальник органу виконання судових рішень у разі сумнівів щодо особи, яка підписала довіреність, в силу Закону міг скористатися відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців.

Крім того, відповідно до п. 3 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення, або у разі виконання зведеного виконавчого провадження у встановленому Міністерством юстиції України порядку можуть утворюватися виконавчі групи, до складу яких включаються державні виконавці одного або кількох органів державної виконавчої служби. Постановою директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України або начальника управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, Головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі на керівника групи можуть покладатися права і повноваження у виконавчому провадженні, встановлені цим Законом, для начальників відділів примусового виконання рішень та заступників начальників районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції - начальників відділів державної виконавчої служби (далі - начальники відділів).

Постанова начальника органу виконання судових рішень Хорішко О.О. від 14.03.2016р. ВП №50478222 про утворення виконавчої групи винесена у зв'язку з необхідністю утворення виконавчої групи для проведення виконавчих дій, а саме: внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав щодо припинення арешту об'єктів нерухомого майна, накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 14.03.2016р., що протирічить вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою про скасування процесуального документу начальник ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві скасував документ «Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» від 14.03.2016р.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до п. 2 ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

В порушення вимог ст. 83 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу не вказав, які саме рішення та дії державного виконавця суперечать вимогам закону, чим позбавив сторону права на виконання судового рішення.

Відповідно до статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів. Державний виконавець зобов'язаний вжити заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Завданням органів державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинених таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Відповідно до статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

За таких обставин, скарга ТОВ «Еко Техно» на дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві є документально обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом міста Києва правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

З наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування ухвали господарського суду міста Києва від 05.04.2016р. у справі №910/4131/16.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду міста Києва від 05.04.2016р. у справі №910/4131/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи №910/4131/16 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі та відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Смірнова