РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2016Справа №910/8981/16

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"
до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське"
простягнення 10 332,62 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Кондрашов К.О - представник за довіреністю № 643/18 від 16.02.16;
від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 08.06.16, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське" про стягнення 10332,62 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "Страхова компанія "АХА Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 8112а5д від 13.05.2015, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Hyundai», державний номер НОМЕР_1, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Opel», державний номер НОМЕР_2, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ПрАТ "Страхове товариство «Іллічівське». Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму збитків, позивач просить стягнути з відповідача 10332,62 грн. в якості виплати страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.05.2016 порушено провадження у справі № 910/8981/16 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 08.06.2016.

25.05.2016 через канцелярію суду позивач надав документи на виконання вимог ухвали суду від 19.05.2016.

У судове засідання, призначене на 08.06.2016, з'явився представник позивача, який надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 362.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

13 травня 2015 року за договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» № 81125д ПрАТ «СК «АХА Страхування» (далі - позивач) було застраховано автомобіль марки «Hyundai», державний номер НОМЕР_1, страхувальник та вигодонабувач за договором - ОСОБА_2.

Згідно Довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 76772665, 18.11.2015 на перехресті вул.Леніна та вул. Словацького в м. Дніпропетровську мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобілів «Hyundai», державний номер НОМЕР_1,, що належить ОСОБА_2, під керуванням власника, та «Opel», державний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, під керуванням власника.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.п. 13.1 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП України постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2015 у справі № 199/9167/15-п.

19.11.2015 страхувальник звернувся до позивача із повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО.

Фактичні витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу марки «Hyundai», державний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунків-фактур СТО - ФОП ОСОБА_4 від 19.11.15 № 140 та ФОП ОСОБА_5 від 19.11.15 № 51 склали 10 332,62 грн.

За страховим випадком - ДТП, що сталась 18.11.2015 за участю застрахованого автомобіля «Hyundai», державний номер НОМЕР_1, згідно складених страхових актів № 1.003.15.16780/VESKO24352 від 20.11.15, № 1.003.15.16780/VESKO24354 від 20.11.15 позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 10332,62 грн., виплата якого підтверджується платіжними дорученнями № 208043 від 23.11.2015 на суму 5175,00 грн. та № 208044 від 23.11.2015 на суму 5157,62 грн.

Частиною 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо страховик, здійснюючи страхове відшкодування, не може оцінити її загальний розмір у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У листі Верховного Суду України від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" роз'яснено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія ОСОБА_3, який керував автомобілем «Opel», державний номер НОМЕР_2, підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.12.2015 у справі № 199/9167/15-п.

Пунктом 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та ОСОБА_3 як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв станом на 18.11.2015 (Поліс АЕ/5794142), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Opel», державний номер НОМЕР_2, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Hyundai», державний номер НОМЕР_1, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 8112а5д від 13.05.2015, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль «Hyundai», державний номер НОМЕР_1.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Враховуючи викладене, суд зазначає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 10332,62 грн., що відповідає розміру позовних вимог до відповідача.

В матеріалах справи наявна копія претензії позивача від 22.02.16 вих. № ЕЛ51 щодо компенсації в порядку регресу страхового відшкодування в розмірі 10332 грн. 62 коп. Доказів сплати вказаної суми страхового відшкодування на користь позивача відповідачем не надано.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, за таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 10332,62 грн. страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство «Іллічівське» (01033 м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 38-Б, ідентифікаційний код 25186738) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070 м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування в сумі 10 332 (десять тисяч триста тридцять дві) грн. 62 коп., судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.06.2016

Суддя Пукшин Л.Г.