ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

31 травня 2016 року Справа № 912/1848/15

Вищий господарський суд України у складі: суддя Палій В.В. - головуючий (доповідач), судді Грек Б.М. і Прокопанич Г.К.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, смт Петрове Кіровоградської області,

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.04.2016

зі справи № 912/1848/15

за позовом прокурора Петрівського району Кіровоградської області (далі - Прокурор) в інтересах держави в особі Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, смт Петрове Кіровоградської області,

до: 1. Петрівської районної ради Кіровоградської області, смт Петрове Кіровоградської області,

2. Петрівського комбінату комунальних підприємств Кіровоградської області, смт Петрове Кіровоградської області,

3. фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2.), смт Петрове Кіровоградської області,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1. Петрівський районний сектор Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області, смт Петрове Кіровоградської області,

2. Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області, м. Кіровоград,

про визнання недійсними рішень, визнання недійсними договорів, зобов'язання повернути приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 01.12.2015 у справі № 912/1848/15 позов задоволено повністю: визнано недійсними рішення Петрівської районної ради Кіровоградської області від 14.06.2013 № 379 "Про надання дозволу на укладення договору оренди частини підвального приміщення з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2." та від 26.09.2014 № 67 "Про надання дозволу на укладення договору оренди частини нежитлового приміщення з фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2"; визнано недійсними договори оренди індивідуально визначеного нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальної громади сіл, селищ Петрівського району, укладені між Петрівським комбінатом комунальних підприємств та ОСОБА_2 15.06.2013 та 01.10.2014 № 3/2014; зобов'язано ФОП ОСОБА_2 повернути Петрівському комбінату комунальних підприємств нежитлове підвальне приміщення загальною площею 292,9 кв.м, яке розташоване за адресою: смт Петрове, вул. Ілліча, 21 Петрівського району Кіровоградської області.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.04.2016 зі справи № 912/1848/15 повернуто апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 на рішення господарського суду Кіровоградської області від 01.12.2015 у справі № 912/1848/15 без розгляду на підставі пунктів 1, 3, 4 частини першої статті 97 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

26.04.2016 (згідно поштового штемпеля на конверті) ФОП ОСОБА_2 звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою б/д б/н, в якій просить скасувати вищезазначену ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.04.2016 зі справи № 912/1848/15.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Треті особи користуються правами і несуть обов'язки сторони у справі (за деякими винятками щодо третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору); прокурор, який бере участь у справі, несе обов'язки і користується правами сторони (статті 26, 27, 29 ГПК України). Тому якщо до касаційної скарги не додано доказів надіслання її копії третім особам, прокурору, який бере участь у справі, то така касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом (пункт 3 частини першої статті 1113 ГПК України).

Таку ж правову позицію викладено і в пункті 61 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України" (зі змінами та доповненнями).

До касаційної скарги ФОП ОСОБА_2 не додано доказів надіслання її копій Прокурору, іншим сторонам та третім особам, які беруть участь у справі, а також матеріали скарги не містять й відміток про безпосереднє вручення копій касаційної скарги всім учасникам процесу у даній справі, що є порушенням вимог частини четвертої статті 111 ГПК України.

Додані скаржником до касаційної скарги копії фіскальних чеків датовані 23.03.2016, тобто раніше, ніж була винесена оскаржувана ухвала апеляційного господарського суду та здійснено її оскарження у касаційному порядку.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) до касаційної скарги додаються, зокрема докази сплати судового збору.

Згідно з підпунктом 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674) у редакції, що діє з 01.09.2015, ставку судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду встановлено в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" у 2016 році з 1 січня встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1 378,00 гривень.

До касаційної скарги ФОП ОСОБА_2 на порушення вимог частини четвертої статті 111 ГПК України не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись пунктами 3, 4 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.04.2016 зі справи № 912/1848/15 повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2.

Суддя В. Палій

Суддя Б. Грек

Суддя Г. Прокопанич