донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

30.05.2016 р. справа №913/337/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін від позивача: від відповідача: ОСОБА_4 - за довіреністю; ОСОБА_5 - за довіреністю; ОСОБА_6 - за довіреністю;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
на рішення господарського суду Луганської області
від04.04.2016 р.
у справі№ 913/337/16 (суддя Секірський А.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
доКомунального підприємства "Лисичанськтепломережа", м. Лисичанськ, Луганська область
про стягнення 4 232 240 грн. 29 коп.
В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі ПАТ "НАК "Нафтогаз України", позивач) звернулось до господарського суду Луганської області з позовною заявою про стягнення на його користь з Комунального підприємства "Лисичанськтепломережа" (далі КП "Лисичанськтепломережа", відповідач) боргу за договором купівлі-продажу природного газу № 2288/14-КП-20 від 28.01.2014 р. в сумі 2 268 350 грн. 81 коп., пені в сумі 355 444 грн. 10 коп, 3 % річних в сумі 103 991 грн. 68 коп., інфляційних втрат в сумі 1 504 453 грн. 70 коп.

Рішенням господарського суду Луганської області від 04.04.2016 р. у справі № 913/337/16 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача борг в сумі 2 268 350 грн. 81 коп., пеню в сумі 145 139 грн. 98 коп., 3 % річних в сумі 103 976 грн. 28 коп., інфляційні втрати в сумі 1 272 581 грн. 69 коп., а також судовий збір в сумі 56 850 грн. 73 коп.

В частині задоволення позову рішення суду мотивовано доведеністю та обґрунтованістю позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Луганської області від 04.04.2016 р. ПАТ "НАК "Нафтогаз України" подало апеляційну скаргу, в якій просить дане рішення суду скасувати в частині відмови стягнення пені в сумі 210 304 грн. 12 коп. та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 210 304 грн. 12 коп., в іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права України, без дослідження усіх істотних обставин справи.

Позивач вважає, що норми Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси" (далі ОСОБА_7 України № 85-VIII від 13.01.2015 р.) не розповсюджуються на правовідносини сторін, оскільки позивач не є енергопостачальною компанією, а тому, суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення господарського суду Луганської області від 04.04.2016 р. скасувати в частині відмови стягнення пені в сумі 210 304 грн. 12 коп. та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 210 304 грн. 12 коп., в іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

Представники відповідача в судовому засіданні надали відзив на апеляційну скаргу, проти апеляційної скарги заперечили за доводами, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення без змін.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст. 811 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 2 ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, і встановлено місцевим господарським судом, 28.01.2014 р. між позивачем, як продавцем, та відповідачем, як покупцем укладений договір №2288/14-КП-20 про купівлю-продаж природного газу (далі - договір), згідно з п. 1.1 якого продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2. договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими субєктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ).

Відповідно до п. 2.1. договору продавець передає покупцю в період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року природний газ.

Згідно з п. 3.3. договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла обліку газу покупця.

Відповідно до п. 5.2. договору ціна за 1000 куб.м. газу становить 3113,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними та розподільними трубопроводами 287,00 грн., крім того ПДВ 20%.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 3462,26 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ 4154,71 грн.

Додатковою угодою № 1 від 28.04.2014 р. до договору внесено зміни в п. 5.2. договору, у звязку з якими п. 5.2. було викладено в наступній редакції: ціна за 1000 куб.м. газу становить 4020,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними та розподільними трубопроводами 287,00 грн., крім того ПДВ 20%.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 4387,40 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ 5264,88 грн.

Додатковою угодою № 2 від 23.05.2014 р. до договору внесено зміни в п. 5.2. договору, у звязку з якими п. 5.2. було викладено в наступній редакції: ціна за 1000 куб.м. газу становить 4724,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними та розподільними трубопроводами 355,00 грн., крім того ПДВ 20%.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 5173,48 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ 6208,18 грн.

Додатковою угодою № 3 від 10.06.2014 р. до договору внесено зміни в п. 5.2. договору, у звязку з якими п. 5.2. було викладено в наступній редакції: ціна за 1000 куб.м. газу становить 4724,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними та розподільними трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ 20%.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 5185,18 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ 6222,22 грн.

Додатковою угодою № 4 від 15.09.2014 р. до договору внесено зміни в п. 5.2. договору у звязку з якими п. 5.2. було викладено в наступній редакції: ціна за 1000 куб.м. газу становить 4874,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними та розподільними трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ 20%.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 5338,18 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ 6405,82 грн.

Додатковою угодою № 5 від 04.11.2014 р. до договору внесено зміни в п. 5.2. договору, у звязку з якими п. 5.2. було викладено в наступній редакції: ціна за 1000 куб.м. газу становить 5100,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ, тарифів на транспортування, розподіл та постачання газу, крім того:

- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на газ 2%;

- податок на додану вартість за ставкою 20%.

Крім того, тариф на транспортування газу магістральними та розподільними трубопроводами 366,70 грн., крім того ПДВ 20%.

До сплати за 1000 куб. м. природного газу 5568,70 грн., крім того ПДВ - 20%, всього з ПДВ 6682,44 грн.

Згідно з п. 6.1. договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 7.1. договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобовязань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором.

Відповідно до п. 7.2. договору у разі невиконання покупцем умов п. 6.1. цього договору, покупець у безспірному порядку зобовязується сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно з ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору позивач у січні-лютому, листопаді-грудні 2014 року поставив природний газ відповідачу за договором на загальну суму 2 359 256 грн. 83 коп., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2014 р. на суму 1 058 890 грн. 68 коп., від 28.02.2014 р. на суму 485 498 грн. 88 коп., від 30.11.2014 р. на суму 96 427 грн. 61 коп., від 31.12.2014 р. на суму 718 439 грн. 66 коп., які підписані та скріплені печатками сторін.

Відповідач за поставлений природний газ розрахувався частково лише в сумі 90 906 грн. 02 коп., у звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 2 268 350 грн. 81 коп., що стало підставою для звернення ПАТ "НАК "Нафтогаз України" з позовом до господарського суду.

Оскільки КП "Лисичанськтепломережа" свого обовязку з оплати поставленого природного газу за договором не виконало, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню борг у розмірі 2 268 350 грн. 81 коп.

Щодо нарахування пені за прострочення виконання зобовязання судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Позивачем на підставі п. 7.2. договору нараховано пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ в сумі 355 444 грн. 10 коп. за зобовязаннями січня з 15.02.2014 р. по 14.08.2014 р.; за зобовязаннями лютого з 15.03.2014 р. по 14.09.2014 р.; за зобовязаннями листопада з 15.12.2014 р. по 14.06.2015 р.; за зобовязаннями грудня з 15.01.2015 р. по 14.07.2015 р.

Стаття 216 ГК України передбачає відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами і договором.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Частиною 1 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

За приписами ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

При цьому, відповідно до абзацу другого ст. 2 Закону України "Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси" № 85-VIII від 13.01.2015 р. на час, визначений у статті 1 цього Закону, встановлено мораторій на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

ОСОБА_7 набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування (ч. 1 ст. 2 названого Закону), тобто з 07.02.2015 р.

Виходячи з наведеного, нарахування пені за договором припиняється 07.02.2015 р.

На думку позивача, суд першої інстанції необґрунтовано застосував положення вищезазначеного Закону до правовідносин сторін, оскільки позивач не є енергопостачальною компанією. В обґрунтування цього твердження останній посилається на приписи ст. 275 ГК України, абз. 8 ст. 1 Закону України "Про електроенергетику", а також на ст. 6 Статуту ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

Судова колегія, дослідивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що норми Закону України № 85-VIII від 13.01.2015 р. поширюють свою дію на правовідносини сторін, виходячи з такого.

Згідно з п. 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про визначення гарантованих постачальників природного газу" від 25.07.2012 р. № 705 гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн. м3, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії, є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", що в установленому порядку отримала ліцензію на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом.

У п. 5 Статуту ПАТ "Нафтогаз України", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 р. № 747, встановлено, що метою діяльності компанії є сприяння структурній перебудові нафтової, газової та нафтопереробної галузей, підвищення рівня енергетичної безпеки держави, забезпечення ефективного функціонування та розвитку нафтового комплексу, більш повного задоволення потреб промислових і побутових споживачів у сировині та паливно-енергетичних ресурсах і отримання прибутку.

Предметом діяльності компанії є, зокрема, постачання природного газу, організація виробництва і постачання електричної та теплової енергії (п. 6 зазначеного Статуту).

Враховуючи, що природний газ є енергетичним ресурсом, гарантованим постачальником якого є підприємство позивача, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що ПАТ "НАК "Нафтогаз України" є енергопостачальною компанією.

В свою чергу, основним видом діяльності КП "Лисичанськтепломережа" є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, місцезнаходженням відповідача є м. Лисичанськ Луганської області, про що свідчать відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано застосував приписи ст. 2 Закону України № 85-VIII від 13.01.2015 та погоджується з висновком господарського суду Луганської області щодо необхідності стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 145 139 грн. 98 коп. та відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 210 304 грн. 12 коп.

Аналогічних висновків Вищий господарський суд України дійшов у постановах від 29.09.2015 р. у справі № 908/6344/14, від 24.02.2016 р. у справі № 905/1353/15, від 17.05.2016 р. у справі № 905/3184/15.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач розрахував 3% річних за загальний період з 15.02.2014 р. по 15.12.2015 р., розмір яких склав 103 991 грн. 68 коп., а також інфляційні втрати за загальний період з лютого 2014 року по листопад 2015 р. в сумі 1 504 453 грн. 70 коп.

Враховуючи факт прострочення відповідачем оплати отриманого природного газу, також законними та обґрунтованими є висновки суду першої інстанції про часткове задоволення позову щодо стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних в сумі 103 976 грн. 28 коп. та інфляційних втрат в сумі 1 272 581 грн. 69 коп., а у стягненні 3 % річних в сумі 15 грн. 40 коп. та інфляційних втрат в сумі 231 872 грн. 01 коп. слід відмовити за необґрунтованістю нарахування.

З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду ґрунтується на повному і всебічному дослідженні всіх обставин справи, прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим, а тому, підлягає залишенню в силі.

Судові витрати за апеляційною скаргою покладаються на заявника скарги.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Луганської області від 04.04.2016 року у справі № 913/337/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Луганської області від 04.04.2016 року у справі № 913/337/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий К.І. Бойченко

Судді: Л.Ф. Чернота

ОСОБА_3

Надруковано: 5 прим.

1.позивачу

2. відповідачу

3. у справу

4. апеляційному суду

5. ГСЛО.