ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2016 р.Справа № 922/839/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроазія ОСОБА_1", м.Херсон
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, смт.Васищеве Харківської області
про стягнення 41262,00 гривень
за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

24.03.2016 р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Євроазія ОСОБА_1", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, 41262,00 гривень. Крім того, просить стягнути з відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.03.2016 р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 12.04.2016 р.

11.04.2016 р. позивач надав до суду заяву супровідним листом (вх.№11957) витребувані документи на підтвердження заявлених позовних вимог.

11.04.2016 р. позивач надав до суду клопотання (вх.№119580) про слухання справи без участі його представника.

Судом були досліджені та долучені до матеріалів справи надані документи.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 12.04.2016 р. та від 11.05.2016 р. було відкладено розгляд справи на 11.05.2016 р. та на 24.05.2016 р. відповідно.

У призначене судове засідання 24.05.2016 р. представники сторін не зявились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ст.64 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Ухвала про порушення провадження у справі а про відкладення розгляду справи направлені відповідачеві на юридичну адресу згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Враховуючи те, що норми ст.65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3 ст.129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами, на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, суд, зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступне.

20.05.2015 р. між експедитором ФОП ОСОБА_2 (відповідачем), що виступив замовником перевезення, та перевізником-позивачем був укладений договір №20/05 про організацію перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Предметом цього договору, - йдеться в п.1.1. - є взаємовідносини сторін, що виникають при плануванні, взаєморозрахунках і здійсненні перевезень вантажів автомобільним транспортом територією України, а також країн далекого та близького зарубіжжя. Відповідно до п.1.2. Договору, - перевізник на підставі письмових заявок від експедитора виконує транспортне перевезення шляхом залучення транспортних засобів, належних перевізнику, у відповідності з умовами даного договору і заявок. Договір був укладений у спрощений спосіб, шляхом обміну електронними листами, що узгоджується з положеннями ст.181 ГК України, відповідно до якої допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Законом встановлена спеціальна вимога до порядку укладення даного виду договорів (див. нижче), яка була дотримана. За своєю правовою природою та істотними умовами укладений сторонами Договір є договором перевезення, при якому обовязки відправника по оплаті виконаного перевезення, визначені ч.І ст.909 узяті на себе експедитором (у Розділі 4 Договору).

Того ж дня 20 травня 2015р., на адресу перевізника, електронною поштою, надійшла Заявка №21052015 на перевезення вантажу у міжнародному сполученні за

маршрутом м.Березань (Київської обл.) - м.Астана (Казахстан). Вартість перевезення, згідно Заявки склала 76900,00грн.

На підтвердження укладення договору перевезення, у відповідності з ч.З ст.909

ЦК України, сторонами складений коносамент у вигляді міжнародної товаротранспортної накладної CMR А №075103.

На підтвердження прийняття до виконання замовлення автопоїзд належний перевізнику поставлений під завантаження.

Перевезення було виконане ТОВ «ЄВРОАЗІЯ ОСОБА_1» без зауважень та застережень з боку вантажоодержувача та замовника. Вказану обставину підтверджує відсутність будь-яких приміток у графі 24 CMR та наявність відтиску печатки та підпису вантажоодержувача В накладній (прим, печатка і підпис зміщені з графи 24 у графи 11,12 накладної).

Після виконання перевезення, а саме 29 травня 2015р. замовником була проведена часткова оплата послуги (у вигляді авансу) у сумі 30000,00 грн.

22 червня 2015р. був проведений черговий платіж у сумі 8450,00 грн. Залишкова сума належна до сплати (але не борг), за вказаним перевезенням склала 38450,00 грн.= (7б900,00 - 30000,00 - 8450,00)-що складає 50% від усієї суми, визначеної в Заявці.

Відповідно до змісту пункту Заявки «сума фрахту, порядок і строки оплати», перевезення оплачується в наступний спосіб: 50% після митного оформлення вантажу - оплата проводиться протягом 2 (двох) банківських днів з дня виставлення рахунку, решта 50% після отримання оригіналів документів, протягом 7 (семи) банківських днів після отримання оригіналів документів, що за звичаями ділового обороту, що склалися в галузі міжнародних перевезень, є підставою для здійснення оплати. Усі необхідні для оплати

Документи були направлені Замовнику Перевезення одним листом.

04 червня 2015р., на адресу перевізника, електронною поштою, надійшла Заявка №11 на перевезення вантажу у міжнародному сполученні за маршрутом м.Актобе (Казахстан) - м.Запоріжжя. Вартість перевезення, згідно Заявки, склала 21400,00 грн.

На підтвердження укладення договору перевезення, у відповідності з ч.З ст.909 ЦК України, сторонами складений коносамент у вигляді міжнародної товаротранспортної накладної CMR А №075101

На підтвердження прийняття до виконання замовлення автопоїзд належний перевізнику поставлений під завантаження.

Перевезення було виконане ТОВ «ЄВРОАЗІЯ ОСОБА_1» без зауважень та застережень з боку вантажоодержувача та замовника. Вказану обставину підтверджує відсутність будь-яких приміток у графі 24 CMR та наявність відтиску штампу та підпису вантажоодержувача в накладній (прим. "штамп і підпис зміщені з графи 24 у праву частину графи 20 накладної").

Відповідно до змісту пункту Заявки «строки оплати», перевезення оплачується в наступний спосіб: 50% - по факту розвантаження, решта 50% після отримання оригіналів документів, протягом 9 (девяти) банківських днів після отримання оригіналів документів, що за звичаями ділового обороту, що склалися в галузі міжнародних перевезень, є підставою для здійснення оплати.

Автопоїзд, згідно відмітки вантажоодержувача в CMR був розвантажений 15 червня 2015р., проте кошти у розмірі 50% від обумовленої суми у строк, визначений вавкою не надійшли. Платіж був здійснений лише 22 червня у сумі 10700,00 грн. Залишкова сума належна до сплати (але не борг), за вказаним перевезенням склала 10700,00 грн.

За двома здійсненими перевезеннями розрахунок строку виконання відповідачем грошового зобовязання, повязаний з подією, отримання документів, які, за звичаями ділового обороту, що склалися в галузі міжнародних перевезень, є підставою для проведення оплати. Документи, що підтверджують належне виконання обох перевезень, рахунок, тощо були направлені відповідачу рекомендованим листом №246 та, згідно повідомлення про вручення, отримані відповідачем особисто 02 липня 2015р. З наступної дати, 03.07.2015р. сьомий банківський день (див. Заявку №21052015), визначений кінцевим днем оплати виконаного перевезення на залишкову суму 38450,00 грн. завершився 14 липня 2015р. З наступного дня, 15 липня 2015р. зобовязання відповідача на суму 38450,00 грн. вважається простроченим.

Так само, з 03 липня 2015р. девятий банківський день (див. Заявку №11), визначений кінцевим днем оплати виконаного перевезення на залишкову суму 10700,00 грн. завершився 16 липня 2015р. З наступного дня, 17 липня 2015р. зобовязання відповідача на суму 10700,00 грн. вважається простроченим.

Загальна сума простроченого зобовязання склала 49150,00 грн.

21 грудня 2015р., в погашення боргу, відповідачем було сплачено 10000,00 грн. Таким чином, сума основного боргу, заявлена до стягнення, складає 39150,00 грн. На вказану суму нараховуються інфляційні.

Відповідно до змісту ст.526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України, господарське зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно з вимогами ч.1 ст.901 ЦК України виконавець зобовязаний за завданням замовника надати послугу, а замовник зобовязаний оплатити цю послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановленому договором. Невиконанням умов Договору, відповідач порушив вимоги ч.1 ст.903 ЦКУ та ч.1 ст.909 ЦКУ, відповідно до якої за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Згідно долучених Договору та Заявки відповідач узяв на себе обовязки відправника по оплаті, однак не виконав їх у встановлений строк.

Враховуючи, що вказана сума боргу відповідачем не оспорена, відповідач не надав суду доказів про погашення боргу, а також враховуючи, що відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, позовні вимоги позивача в сумі 39150,00 грн. є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Згідно з ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги позивача в частині стягнення 1327,75 грн. інфляційних та 688,61 грн. 3% річних підтверджуються матеріалами справи та відповідають діючому законодавству, у звязку з чим, підлягають задоволенню, в іншій частині слід відмовити, у зв'язку з невірним розрахунком.

Відповідно до ст.44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Таким чином надані позивачу адвокатом ОСОБА_3 юридичні послуги є судовими витратами.

З матеріалів справи вбачається, що адвокат ОСОБА_3 у судові засідання жодного разу не з'явився, позовну заяву та усі клопотання чи заяви позивача підписані директором - ОСОБА_4, в підтвердження повноважень на представництво інтересів позивача у суді адвокатом ОСОБА_3 надано довіреність від 18.03.2016р. та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №507 від 16.05.2008 р., проте, до суду не надано договір позивача з адвокатом, акти виконаних робіт, докази виконання та оплати наданих адвокатських послуг.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що понесення 4126,00 грн. витрат на послуги адвоката не підтверджуються матеріалами справи, є недоведеними, у зв'язку з чим не підлягають задоволенню.

Суд, вирішуючи питання розподілу судових витрат, керується ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких, судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

За таких обставин, суд, керуючись ст.526, 530, 612, 625, 901, 903, 909 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1, 62495, Харківська обл., Харківський р-н, смт.Васищеве. вул.Радянська,64, р/р 7954 в ПАТ "Акцент-Банк", МФО 307770) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євроазія ОСОБА_1" (код 35568276, 73032, м.Херсон, вул.К.Хетагурова,1а/34, р/р НОМЕР_2 в АТ "ОСОБА_5 Аваль", МФО 380805) 39150,00 гривень боргу, 1327,75 гривень інфляційних, 688,61 гривень 3% річних, 1374,81 гривень судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.05.2016 р.

Суддя ОСОБА_6