РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2016Справа №910/5275/16

За позовом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Янатрейдинг»

про стягнення 688 254,00 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - Овчинников Д.В. (дов. №28-03/04 від 28.03.2016);

від відповідача - Жижейко Я.А. (керівник);

ВСТАНОВИВ:

24.03.2016 Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Янатрейдинг» про стягнення 712 200,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо своєчасної поставки товару відповідно до договору поставки зернових культур №34-14-05 від 17.04.2014.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 28.03.2016 порушено провадження у справі №910/5275/16 та призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.04.2016.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.04.2016 у зв'язку із перебуванням судді Демидова В.О. 19.04.2016 у відрядженні, розгляд справи №910/4680/16 призначено на 05.05.2016.

Судове засідання 05.05.2016 не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Демидова В.О. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.05.2016 у зв'язку із виходом судді Демидова В.О. з лікарняного, розгляд справи №910/5275/16 призначено на 31.05.2016.

Письмовим відзивом на позовну заяву відповідач заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що за період червня-грудня 2014 року відповідачем було поставлено позивачу товар на суму 1 680 316,00 грн., що підтверджується видатковими накладними, в той час як оплата від позивача за договором поставки зернових культур №34-14-05 від 17.04.2014 була здійснена на суму 1 680 300,00 грн.

Крім того, 31.05.2016 від позивача через загальний відділ діловодства суду надійшла заява про зменшення позовних вимог, за змістом якої позивач просить стягнути з відповідача 688 254,00 грн.

В судове засідання 31.05.2016 з'явилися представники сторін, надали пояснення по суті справи.

В судовому засіданні 31.05.2016 судом було розглянуто заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог стосовно якої суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до абз. 1 п. 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Враховуючи те, що вищезазначені дії позивача не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд приймає заяву позивача про зменшення позовних вимог до розгляду.

Отже, оскільки зменшення позовних вимог, викладене позивачем у його письмовій заяві, прийняте господарським судом, то новою ціною позову, виходячи з якої розглядається спір є 688 254,00 грн.

В судовому засіданні 31.05.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

17.04.2014 між Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (далі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Янатрейдинг» (далі - відповідач, постачальник) було укладено договір поставки зернових культур №34-14-05 від 17.04.2014, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти у період 2014 року зернові культури, включаючи похідні від зернових, продукти їх обробки, переробки, субпродукти, тощо (далі - продукція), а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти й оплатити таку продукцію.

Відповідно до п.1.2 договору загальна кількість продукції, що є предметом поставки за цим договором, її дольове співвідношення за видами та кількістю визначається додатковими угодами, додатками, специфікаціями до цього договору, які є його невід'ємними частинами.

Згідно з п. 2.1 договору ціна на продукцію, що поставляється за цим договором встановлюється у додаткових угодах, що додаються до цього договору і є його невід'ємними частинами.

Постачальник зобов'язується постачати покупцеві продукцію протягом 2014 року узгодженими партіями, згідно відповідних додаткових угод, до закінчення строку дії даного договору (п. 4.1 договору).

Відповідно до п. 4.4 договору перехід до покупця права власності на продукцію, що поставляється за цим договором, відбувається в момент, коли постачальник надав продукцію у розпорядження покупця на площах Бершадського МПД ДП «Укрспирт».

За умовами п. 5.1 договору оплата продукції покупцем здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

Додатковою угодою №1 від 17.04.2014 сторонами визначено умови поставки кукурудзи подрібненої: кількість 400 тон за ціною 2 500,00 грн. за тону, період поставки з 23.05.2014 по 10.06.2014, адреса поставки: Вінницька область, м. Бершадь, вул. Чкалова, 1.

Додатковою угодою №2 від 17.04.2014 сторони узгодили умови поставки кукурудзи подрібненої: кількість 400 тон за ціною 2 500,00 грн. за тону, період поставки з 15.07.2014 по 25.08.2014, адреса поставки: Вінницька область, м. Бершадь, вул. Чкалова, 1.

Загальна сума поставки кукурудзи дробленої за договором, згідно додаткових угод складає 2 000 000,00 грн.

Позивачем на виконання умов договору було перераховано грошові кошти на розрахунковий рахунок постачальника у загальному розмірі 1 680 300,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №1419 від 13.06.2014 на суму 108 950,00 грн., №2706 від 16.07.2014 на суму 84 900,00 грн., №2822 від 21.07.2014 на суму 50 000,00 грн., №2878 від 22.07.2014 на суму 52 100,00 грн., №3049 від 25.07.2014 на суму 50 000,00 грн., №3012 від 25.07.2014 на суму 50 000,00 грн., №3173 від 28.07.2014 на суму 30 000,00 грн., №3234 від 29.07.2014 на суму 50 000,00 грн., №3410 від 04.08.2014 на суму 50 000,00 грн., №3459 від 05.08.2014 на суму 97 500,00 грн., №3526 від 06.08.2014 на суму 50 000,00 грн., №3598 від 07.08.2014 на суму 213 700,00 грн., №3603 від 07.08.2014 на суму 415 000,00 грн., №3644 від 08.08.2014 на суму 98 150,00 грн., №3690 від 11.08.2014 на суму 180 000,00 грн., №3788 від 13.08.2014 на суму 100 000,00 грн.

Разом з тим, позивач зазначає, що відповідачем поставлено товар на суму 968 100,00 грн., що підтверджується видатковими накладними: ВН №15 від 06.06.2014 на суму 108 950,00 грн., ВН №57 від 15.07.2014 на суму 50 000,00 грн., ВН №58 від 15.07.2014 на суму 34 900,00 грн., ВН №52 від 15.07.2014 на суму 84 900,00 грн., ВН №62 від 23.07.2014 на суму 197 950,00 грн., ВН №63 від 24.07.2014 на суму 96 150,00 грн., ВН №64 від 26.07.2014 на суму 199 600,00 грн., ВН №65 від 03.08.2014 на суму 97 500,00 грн., ВН №66 від 07.08.2014 на суму 98 150,00 грн.

Таким чином позивач вважає, що відповідачем недопоставлено товару на загальну суму 688 254,00 грн., а сплачені в якості передплати кошти станом на 09.03.2016 ним також не повернуто, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду з цим позовом та просив стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 688 254,00 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та необхідність відмови у задоволенні позову з таких підстав.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник у зв'язку із простроченням, на думку позивача, виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо своєчасної поставки товару за договором поставки зернових культур №34-14-05 від 17.04.2014.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Позивач на виконання умов договору поставки зернових культур №34-14-05 від 17.04.2014 перерахував на поточний рахунок відповідача оплату у загальному розмірі 1 680 300,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які знаходиться в матеріалах справи.

Разом з тим, відповідно до наданих відповідачем видаткових накладних, останнім було поставлено позивачу товар на загальну суму 1 680 316,00 грн., а саме за видатковими накладними: №66 від 07.08.2014 на суму 98 150,00 грн., №65 від 03.08.2014 на суму 97 500,00 грн., №64 від 26.07.2014 на суму 199 600,00 грн., №63 від 24.07.2014 на суму 96 150,00 грн., №62 від 23.07.2014 на суму 197 950,00 грн., №58 від 15.07.2014 на суму 34 900,00 грн., №57 від 15.07.2014 на суму 50 000,00 грн., №15 від 06.06.2014 на суму 108 950,00 грн., №71 від 23.12.2014 на суму 170 946,00 грн., №70 від 19.12.2014 на суму 182 016,00 грн., №69 від 15.12.2014 на суму 59 958,00 грн., №68 від 11.12.2014 на суму 57 654,00 грн., №67 від 30.11.2014 на суму 51 192,00 грн., №61 від 21.07.2014 на суму 190 450,00 грн., №52 від 15.07.2014 на суму 84 900,00 грн.

Вказані видаткові накладні підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками товариств.

Таким чином відповідачем за період червня-грудня 2014 року повністю поставлено оплачений позивачем товар на загальну суму 1 680 316,00 грн., у зв'язку із чим відсутні підстави для стягнення з нього грошових коштів у розмірі 688 254,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, з покладенням судових витрат в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 06.06.2016.

Суддя В.О. Демидов