ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.05.16р. Справа № 904/3038/16
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Містокомбуд", м. Дніпропетровськ

до Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення 6 834 грн. 83 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, дов. від 08.04.2016р. №б/н;

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, дов. від 12.05.2016р. №3/285.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 6 834 грн. 83 коп., що складає 5 834 грн. 82 коп. заборгованості за роботи, виконані відповідно до умов договору підряду від 23.11.2015р. №2015/10/11/с, 870 грн. 67 коп. пені, 59 грн. 33 коп. річних та 70 грн. 01 коп. інфляційного збільшення заборгованості.

Відповідач у відзиві (вх.№31898/16 від 24.05.2016р.) у господарській справі №904/3038/16 у порядку статті 59 Господарського процесуального кодексу України просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що: - виникнення заборгованості зумовлено тим, що протягом терміну виконання робіт та після їх виконання, жодних вимог щодо сплати за виконані роботи позивачем відповідачу не заявлялись; - після виконання робіт відповідачем для належного обслуговування житлового фонду було укладено низку договорів з іншими підрядниками, за якими контрагенти вимагали своєчасної оплати за виконані роботи; - стягнення з відповідача заборгованості може негативно вплинути на стан розрахункової дисципліни з іншими контрагентами, які на даний час здійснюють виконання поточних ремонтів та технічне обслуговування житлового фонду підприємства.

Оригінали документів, оглянуті у судовому засіданні відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представниками сторін заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2015р. між відповідачем Комунальним підприємством «Жилсервіс-2» Дніпропетровської міської ради та позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Містокомбуд" було укладено Договір №2015/10/11/с (надалі Договір), відповідно до пункту 1.1 підрядник зобовязується у 2015 році виконати замовникові роботи на поточний ремонт сантехсистем за адресою: вул. Набережна ім. Леніна, буд. 19, а замовник прийняти і оплатити такі роботи.

Згідно з пунктом 3.1 Договору ціна цього Договору становить 5 834 грн. 82 коп., у тому числі ПДВ: 972 грн. 47 коп.

Відповідно до пункту 5.1 Договору строк виконання робіт з моменту підписання договору до 31.12.2015р.

Як вбачається позивачем було виконано підрядні роботи за Договором на суму 5 834 грн. 82 коп., що підтверджується Актом від 30.11.2015р. приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2015р. (а.с. 11-14).

Згідно з пунктом 4.1 Договору розрахунок здійснюється у двотижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених Договором робіт, на підставі оформлених належним чином Акту виконаних робіт за формою КБ-2 та рахунка-фактури, шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця, в межах виділених та затверджених бюджетних асигнувань.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, відповідач повинен був розрахуватися з позивачем за виконані роботи до 14.12.2015р. (включно).

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем становить 5 834 грн. 82 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до пункту 7.1 Договору сторони узгодили, що за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цим Договором, сторони несуть відповідальність шляхом сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного стороною зобовязання за кожен день прострочення.

Отже, згідно розрахунку пеня становить 870 грн. 67 коп. (з 15.12.2015р. по 16.04.2016р.).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, згідно розрахунку інфляційні нарахування становлять 70 грн. 01 коп. (січень березень 2016р.), а річні - 59 грн. 33 коп. (з 15.12.2015р. по 16.04.2016р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача у повній сумі, оскільки з його вини спір доведено до суду.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Жилсервіс-2" Дніпропетровської міської ради (49044, м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, буд. 68; ідентифікаційний код 32350310) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Містокомбуд" (49099, м. Дніпропетровськ, б-р Рубіновий, буд. 14; ідентифікаційний код 39397553) 5 834 грн. 82 коп. - заборгованості, 870 грн. 67 коп. пені , 70 грн. 01 коп. - інфляційних нарахувань, 59 грн. 33 коп. річних та 1 378 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„30„ травня 2016р.