ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03.06.2016 р. Справа№ 914/1494/16

Суддя господарського суду Львівської області Горецька З.В., розглянувши позовні матеріали

за позовом: Централізованої бібліотечної системи для дорослих м.Львова, м.Львів;

до відповідача: Фізичної особи підприємця ОСОБА_1, с.Поториця Сокальського району;

за участю третьої особи: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м.Львів

про: стягнення 100 336,33 грн.

визнав їх недостатніми для порушення провадження у справі з наступних підстав.

Статтею 8 Конституції України кожному гарантовано право звернення до суду для захисту його конституційних прав і свобод безпосередньо на підставі Конституції України.

Звернення до господарського суду здійснюється у формі позовної заяви у спорах, які виникають із господарських правовідносин.

Основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів, визначені ст. ст. 54 - 57 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 54 ГПК України, позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб»єктом підприємницької діяльності або його представником.

Як зазначено в п.3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК. Так, позовна заява підлягає поверненню без розгляду, якщо позивачем не вказано повне найменування сторін та їх поштових адрес, або позовну заяву підписано не уповноваженою належним чином особою чи особою, посадове становище якої не вказано, або прокурор не зазначив орган, уповноважений здійснювати відповідні функції держави у спірних відносинах, або позовна заява не підписана позивачем.

Судом встановлено, що позовну заяву Централізованої бібліотечної системи для дорослих м.Львова підписано представником позивача - Временова М.О. Однак, суду не подано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що даний представник наділений правом підпису позовної заяви.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Також суд наголошує, що відповідно до п.3 ст.57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно п.2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, до позовної заяви долучено копію платіжного доручення №7 від 01.04.2015 року на суму 2 006,72 грн.

З врахуванням вищенаведеного, долучена до позовної заяви копія платіжного доручення не є належним та допустимим доказом сплати судового збору у встановленому розмірі по поданій позовній заяві.

Отже, позовна заява з долученими до неї додатками, не відповідає вимогам чинного законодавства України щодо його оформлення.

Також суд зазначає, що форма і зміст документів, які подаються до господарського суду, повинні відповідати вимогам, установленим чинним законодавством для цих документів. Якщо законодавством установлено вимоги до певних документів, то документи повинні відповідати цим вимогам. Зокрема, відповідно до частини 2 статті 36 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Відповідно до пункту 5.27. Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, при цьому засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Аналогічну правову позицію викладено в пункті 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Отже, керуючись ст.63 ГПК України, суддя, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, зобов'язаний повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 56, 57, п.1, 4 ст.63, 86 ГПК України, суд,

У Х В А Л И В:

позовну заяву Централізованої бібліотечної системи для дорослих м.Львова про стягнення 100 336,33 грн. - повернути без розгляду.

ДОДАТОК: позовна заява на 32-ох арк.

Повернення позовної заяви позивачу не перешкоджає повторному зверненню з позовом до господарського суду після усунення виявлених порушень в загальному порядку.

Суддя Горецька З. В.