ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

07 червня 2016 року Справа № 915/417/16

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 «Дніпро-Бузький морський термінал» про відвід судді вх. № 10444/16 від 07.06.2016 року по справі

за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України, пр-т. Перемоги, 14, м. Київ, 01135 ()

в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту), вул. Заводська, 23, м. Миколаїв, 54020 ()

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 КОМПАНІЯ, вул. Заводська, 23/26, м. Миколаїв, 54020 ()

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Дніпро-Бузький морський термінал, вул. Лягіна, 4/1, м. Миколаїв, 54001

про стягнення заборгованості в сумі 872 132, 05 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_4, довіреність №7644 від 29.12.2015;

від відповідача: ОСОБА_5, довіреність №32 від 19.042016 року;

від третьої особи: представник не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Миколаївської філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (адміністрація Миколаївського морського порту) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ОСОБА_3 КОМПАНІЯ про стягнення заборгованості в сумі 872 132, 05 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 11.04.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 27.04.2016 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 27.04.2016 року з урахуванням ухвали господарського суду Миколаївської області від 16.05.2016 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Дніпро-Бузький морський термінал. Розгляд справи відкладено на 31.05.2016 року.

У звязку з перебуванням судді Олейняш Е.М. у відпустці, розгляд справи № 915/417/16, призначений на 31.05.2016 року, не відбувся.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 01.06.2016 року призначено розгляд справи в судовому засіданні на 07.06.2016 року.

07.06.2016 року на адресу господарського суду Миколаївської області надійшла заява про відвід судді вх. № 10444/16, в якій третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 «Дніпро-Бузький морський термінал» просить суд відвести суддю Олейняш Е.М. від розгляду справи № 915/417/16 за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Компанія» про стягнення заборгованості в сумі 8 721 32, 05 грн.

Заява долучена судом до матеріалів справи.

Заява мотивована тим, що 06.06.2016 року з Єдиного державного реєстру судових рішень (http://reyestr.court.gov.ua) ОСОБА_1 «ДБМТ» стало відомо, що суддя Олейняш Е.М. здійснювала розгляд справи № 915/92/16 за позовом Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» до ОСОБА_1 «Грінтур-Екс» про припинення договору сервітуту на причал та причальну інфраструктуру. Як зазначає третя особа ОСОБА_1 «ДБМТ» під час розгляду справи № 915/92/16 суддею було досліджено та встановлено, що портовий оператор користується причалом на підставі договору сервітуту, а не на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2015 року № 483, наказу Міністерства інфраструктури України від 18.12.2015 року № 541, якими передбачено надання спеціалізованої послуги із забезпечення доступу портового оператора до причалу. В судовому рішенні від 05.04.2016 року суддею встановлено, що послуга із забезпечення доступу до причалу не може замінити сервітут.

В той же час, в справі № 915/417/16 між сторонами також існує спір щодо підстав користування портовим оператором причалом та причальною інфраструктурою. Третя особа ОСОБА_1 «ДБМТ» вважає, що участь у провадженні по справі з тими ж обставинами призводить до формування у судді певного погляду з приводу того, як потрібно вирішити господарський спір, у зв'язку з чим її позиція з цього приводу може вплинути на її справедливість, об'єктивність та упередженість при розгляді справи № 916/417/16.

Заява обґрунтована приписами ст. 20, 27 ГПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, рішеннями Європейського Суду з прав людини.

Представник позивача в судовому засіданні 07.06.2016 року проти задоволення заяви про відвід судді заперечив, зазначивши про відсутність правових підстав для задоволення заяви та доказів неупередженого ставлення суду до учасників процесу.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.06.2016 року вирішення питання про відвід судді залишив на розсуд суду.

Розглянувши заяву про відвід судді, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ГПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

За приписами ч. 3 ст. 20 ГПК України відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі.

Відповідно до ч. 5 ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами i несуть процесуальні обов'язки сторін, крім права на зміну підстави i предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову.

Відповідно до п. 1.2 Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року № 18 з усіх учасників судового процесу лише сторони, треті особи і прокурор, який бере участь у процесі, наділені правом заявити відвід судді за наявності підстав та в порядку, зазначених у статті 20 ГПК, у тому числі у випадку, коли суддя бере участь у новому розгляді справи в разі скасування рішення, ухвали, прийнятих ним чи за його участю.

Відповідно до ч. 4 ст. 20 ГПК України відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів.

Відповідно до п. 1.2.5 вищевказаної Постанови Пленуму ВГСУ № 18 право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини звертає увагу на те, що для вирішення питання про незалежність суду з точки зору статті 6 § 1 Конвенції необхідно брати до уваги серед іншого, на ... існування гарантій проти зовнішнього тиску та наявність зовнішніх ознак незалежності (п. 80 рішення Суду по справі Салов проти України № 65518/01 від 06.09.2005 року).

У світлі прецедентної практики Європейського Суду з прав людини об'єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об'єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім. При зовнішній демонстрації судом незалежності та безсторонності можуть виникнути щодо цього сумніви. Тому важливою є та довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні викликати у громадськості (див.: Hauschidt v. Denmark judgment of 24 May 1989, Series A. No. 154, p. 48)

У справі «Декюббер проти Бельгії» ОСОБА_3 Суд з прав людини встановив, що мало місце порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки суддя «міг в очах обвинуваченого» здаватися негативно налаштованим проти нього (див.: De Cubber v. Belgium judgment of 26 October 1984, Series A, No. 86, p. 29).

Аналогічна правова позиція Європейського Суду з прав людини також висловлена в численних судових рішеннях, а саме: рішення суду у справі Фельдман проти України № 76556/01 та № 38779/04 від 08.04.2010 року, рішення Суду у справі Агрокомплекс проти України № 23465/03 від 06.10.2011 року, рішення Суду у справі ОСОБА_6 проти України № 21722/11 від 09.01.2013 року, рішення Суду у справі Газета Україна-Центр проти України № 16695/04 від 15.07.2010 року, рішення Суду у справі Бушемі проти Італії № 29569/95 від 16.09.1999 року, рішення Суду по справі Салов проти України № 65518/01 від 06.09.2005 року).

Посилаючись на прийняте суддею Олейняш Е. М. рішення в господарській справі № 915/92/16 як на підставу для відводу судді, суд дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість тверджень третьої особи, оскільки: по-перше, судове рішення прийнято відносно інших (ніж у даній справі) учасників процесу, зокрема, третя особа ОСОБА_1 «ДБМТ» не була учасником процесу по справі № 915/92/16; по-друге, зі змісту судового рішення не вбачається формування певного погляду у судді з приводу того як потрібно вирішити спір у даній справі, що може вплинути на прийняття справедливого та обєктивного рішення у даній справі, тобто доводи заявника ґрунтуються на припущеннях; по-третє, судове рішення по справі № 915/92/16 оскаржено в апеляційному порядку та станом на 07.06.2016 року не скасовано.

Проте, при вирішенні питання про відвід судді судом також враховано наступне.

Відповідно до ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов'язком держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 4-3 ГПК України господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Враховуючи висловлення третьою особою ОСОБА_1 «Дніпро-Бузький морський термінал», яка була залучена до участі у справі 27.04.2016 року, сумнівів в неупередженому ставленні суду до учасників процесу, виявлення недовіри до судді, з метою дотримання загальних засад правосуддя, рівності учасників процесу перед законом і судом, забезпечення учасникам процесу права на справедливий, неупереджений, обєктивний судовий розгляд, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 «Дніпро-Бузький морський термінал» про відвід судді вх. № 10444/16 від 07.06.2016 року.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 3 Конституції України, ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 4-3, 20, 27, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 «Дніпро-Бузький морський термінал» про відвід судді вх. № 10444/16 від 07.06.2016 року.

Відвести суддю Олейняш Е.М. від розгляду справи № 915/417/16 за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Миколаївської філії ДП «Адміністрація морських портів України» до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_3 Компанія» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Дніпро-Бузький морський термінал про стягнення заборгованості в сумі 872 132, 05 грн.

Склад суду, який розглядатиме справу, визначити у відповідності до порядку, встановленого ч. 3 ст. 2-1 ГПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Е.М. Олейняш