ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.05.2016 Справа № 905/873/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Харакоза К.С., при секретарі судового засідання Чорман О.О.,

розглянувши матеріали справи за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, м. Дніпропетровськ,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю СТАРЛАЙН ТЕХНОЛОГІЇ, м.Авдіївка, Донецька область,

про стягнення 61501,96 гривень,

За участю:

представник позивача не з'явився;

представник відповідача не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк звернулося до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю СТАРЛАЙН ТЕХНОЛОГІЇ, м.Авдіївка, Донецька область, про стягнення 61501,96 гривень, з яких: 26118,30грн. заборгованість за кредитом; 24810,13грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 6039,72грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 4533,81грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

29.02.2016р. було порушено провадження у справі, розгляд справи призначений в судовому засіданні на 15.03.0216р.

Ухвалою суду від 26.04.2016р. строк розгляду спору було продовжено на 15 днів до 11.05.2016р. у звязку із заявленим клопотанням позивача, розгляд справи відкладений на 11.05.2016р.

Представник позивача в судове засідання 11.05.2016р. не зявився. В попередніх судових засіданнях наполягав на задоволені позову в повному обсязі.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, представника не направляв, своїм правом. на участь в судовому засіданні не скористався. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином.

Розгляд справи на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України відкладався.

Враховуючи, що наявних в матеріалах справи документів та пояснень достатньо для прийняття рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача за наявними в ній матеріалами справи в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

02.10.2013р. відповідач звернувся до позивача - із заявою про відкриття поточного рахунку. Згідно вказаної заяви відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умови), тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування, отже сторонами у такий спосіб було укладено договір банківського обслуговування від 02.10.2013р.

Відповідно до договору від 02.10.2013р. відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг.

Відповідно до п. 3.2.1.1.16 Умов, при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронного цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1 Умов, кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Згідно з пунктом 3.2.1.1.3 Умов, кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до розділу Умов 3.2.1.4, яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Відповідно до п.3.2.1.4. Умов, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа місяця (далі період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При необнулюванні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 36 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Під непогашенням кредиту мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.2.1.4 Умов).

Відповідно до пункту 3.2.1.4 Умов, розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до пункту 3.2.1.2.3.4 Умов банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Пунктом 3.2.1.6.1 Умов визначено, що обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом до банку заяви на приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (або у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами.

Поясненнями представника позивача, поданою випискою з рахунку відповідача за період з 03.10.2013р. по 12.03.2016р., поданим позивачем розрахунком заборгованості, меморіальними ордерами, підтверджується факт перерахування позивачем відповідачу кредитних коштів за договором у розмірі 26118,30 гривень.

У зв'язку з простроченням сплати кредитних платежів, позивачем здійснено розрахунок пені станом на 10.02.2016р. Так, відповідно до даних такого розрахунку позивачем нараховано пеню в сумі 6039,72 гривень.

Як вбачається з позову, позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем прийнятих на себе договірних зобов'язань та направлені на стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 61501,96 гривень.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Відповідно до п.1 ст.628 Цивільного Кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно до п.1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідач свої зобов'язання по договору в повному обсязі не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла перед позивачем заборгованість за кредитом в сумі 26118,30грн., по процентам за користування кредитом в сумі 24810,13грн.

Доказів повернення відповідачем одержаного кредиту, а також сплати належних за користування кредитом процентів у повному розмірі та в установлений строк суду не надано, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до 3.2.1.5.4 Умов сторони встановили та погодились, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1, 2.2.1.5.2, 3.2.1.5.3 здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Згідно з ч.2 ст.218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Щодо позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 6039,72 грн., суд приходить до висновків про часткове задоволення позову в цій частині.

Як встановлено судом пеня нарахована позивачем за період з 04.03.2014р. по 10.02.2016 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Пунктом 5 ст. 11 Прикінцеві та перехідні положення цього Закону Кабінету Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону доручено затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14 квітня 2014 року N 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

П. 1 Розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 р. N 1275-р Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція встановлено, що на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком, до п.2 розділу 1 включено м.Авдіївка.

З огляду на викладене обґрунтованим можна вважати нарахування позивачем пені лише за період до 14.04.2014 року.

З наданого суду розрахунку суми заборгованості вбачається, що станом на 13.04.2014р. сума нарахованої пені складає 24,58грн.

Як було встановлено судом, після 14.04.2014р. відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості: 14.04.2014р. в розмірі 615,00грн., 15.04.2014р. в розмірі 911,00грн., 16.04.2014р. в розмірі 291,00грн., 17.04.2016р. в розмірі 391,00грн., 18.04.2014р. в розмірі 346,00грн., 22.04.2014р. в розмірі 558,00грн., 23.04.2014р. в розмірі 682,00грн., 25.04.2014р. в розмірі 795,00грн., 28.04.2014р. в розмірі 368,00грн., 30.04.2014р. в розмірі 147,00грн., 05.05.2014р. в розмірі 304,00грн., 08.05.2014р. в розмірі 147,00грн., 12.05.2014р. в розмірі 468,00грн., 14.05.2014р. в розмірі 388,00грн., 15.05.2014р. в розмірі 300,00грн., 16.05.2014р. в розмірі 47,00грн., 19.05.2014р. в розмірі 100,00грн., 20.05.2014р. в розмірі 97,00грн., 21.05.2014р. в розмірі 227,00грн., 26.05.2014р. в розмірі 194,00грн., 10.06.2014р. в розмірі 147,00грн., 11.06.2014р. в розмірі 694,00грн., 12.06.2014р. в розмірі 77,00грн., 13.06.2014р. в розмірі 97, 00грн., 16.06.2014р. в розмірі 157,00грн., 17.06.2014р. в розмірі 144,00грн., 25.06.2014р. в розмірі 97,00грн., 27.06.2014р. в розмірі 97,00грн., 10.07.2014р. в розмірі 100,00грн., 11.08.2014р. в розмірі 100,00грн., 10.09.2014р. в розмірі 100,00грн., 10.10.2014р. в розмірі 100,00грн., 23.10.2014р. в розмірі 80,00грн., 07.03.2015р. в розмірі 97, 00грн., 10.03.2015р. в розмірі 9,00грн., 21.05.2015р. в розмірі 57,00грн., 08.06.2015р. в розмірі 57,00грн., 25.10.2015р. в розмірі 237,00грн.

Згідно п.3.2.1.4.10. Умови, зобовязання виконуються в такій послідовності: кошти отримані від Клієнта, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості, насамперед спрямовуються для відшкодування витрат / збитків Банку згідно п.п. 3.2.1., 2.2.16, 3.2.1., 2.3.15, далі для погашення неустойки згідно розділу 5 цього розділу «Умов і правил надання банківських послуг», далі - простроченої винагороди, далі - винагороди, далі - прострочених відсотків, далі - відсотків, далі - простроченого кредиту, далі - кредиту. Остаточне погашення заборгованості виконується не пізніше дати, зазначеної в п. 3.2.1.1.8. При несплаті винагороди, відсотків до відповідних їм дати сплати, вони вважаються простроченими. У разі розрахунку витрат Банку відповідно до п.п. 3.2.1.2.2.16, 3.2.1.2.3.15 за погодженням сторін можлива зміна термінів погашення кредиту.

Отже, на погашення заборгованості за кредитом після 14.04.2014р. відповідачем були перераховані грошові кошти в загальній сумі 9823,00грн., з яких, згідно розрахунку заборгованості за період з 02.10.2013 року по 10.02.2016 року, на погашення пені було віднесено 1395,55грн.

Отже, з урахуванням того, що після 14 квітня 2014 року сума нарахованої пені в розмірі 24,58грн. не мала збільшуватися, суд вважає, що вказана сума пені відповідачем була погашена в повному обсязі.

У звязку із викладеним вимога позивача про стягнення 6039,72грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязання за договором є необґрунтованою, що зумовлює відмову у задоволенні позову в цій частині.

Залишок суми грошових коштів, що були внесені відповідачем на погашення заборгованості після 14.04.2014р. і які були віднесені на погашення пені в сумі 1370,97грн.(1395,55грн.-24,58грн.), відповідно до вимог п.3.2.1.4.10. Умов, підлягають віднесенню на погашення суми простроченої винагороди.

У звязку із викладеним вимога позивача про стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом в розмірі 4533,81грн. підлягає зменшенню на 1370,97грн. до 3162,84грн.

Отже, перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, про обґрунтованість заявленої суми заборгованості станом на 10.02.2016р. в розмірі: 54091,27грн., з яких: 26118,30грн. заборгованість за кредитом; 24810,13грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3162,84грн. заборгованість по комісії за користування кредитом.

При цьому оскільки спір виник з вини відповідача, а позивач мав формальне право здійснити нарахування штрафних санкцій у звязку з невиконанням відповідачем своїх зобовязань з повернення кредитних коштів, а також керуючись принципом справедливості суд вважає, що вся сума судового збору, що сплачена позивачем за розгляд цієї справи у розмірі 1378,00 гривень має бути покладена на відповідача, незалежно від того, що у позовній вимоги в частині стягнення пені судом задоволено частково, що узгоджується із приписами ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 43, 44, 48, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, м.Дніпропетровськ до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю СТАРЛАЙН ТЕХНОЛОГІЇ, м.Авдіївка, Донецька область, про стягнення 61501,96 гривень задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю СТАРЛАЙН ТЕХНОЛОГІЇ (86060, Донецька область, м.Авдіївка, вул.Леніна, б,171-А; код 38897242) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк (49094, м.Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, код 14360570) заборгованість за Договором №б/н від 02.10.2013р. в розмірі 54091,27грн., з яких: 26118,30грн. заборгованість за кредитом; 24810,13грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3162,84грн. заборгованість по комісії за користування кредитом), судовий збір у розмірі 1378,00 гривень.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Донецького апеляційного господарського суду через господарський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя К.С. Харакоз