КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2016 р. Справа№ 911/1368/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Сотнікова С.В.

Шипка В.В.

за участі представників:

Міністерства економічного розвитку і торгівлі України - Голоюх С.Р., довір. №2432-03/35 від 22.01.2016 та Гаврюшенко В.В., довір. №2432-03/395 від 29.04.2016

ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості" - Боговик О.І., довір. №06-20 від 29.01.2016

Компанії TORQARIA LP (Торкварія ЛП) - Штура Д.П., довір. б/н від 11.04.2016

Міністерства юстиції України - Рибокінь А.В., посв. №004152 від 04.02.2016

Прокуратури Київської област - Ющенко М.П., посв. №030760 від 12.12.2014

розглянувши апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі

України

на ухвалу Господарського суду Київської області від 01.07.2015

у справі №911/1368/15 (суддя Лопатін А.В.)

за заявою Державного підприємства "Державний проектний інститут

"Діпроверф"

до Державного підприємства "Український державний науково-

технічний центр антикризових технологій в промисловості"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.04.2015 порушено провадження у справі №911/1368/15 про банкрутство державного підприємства (далі - ДП) "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості". Ухвалою попереднього засідання Господарського суду Київської області від 01.07.2015 у справі визнано конкурсними кредиторами з грошовими вимогами до боржника ДП "ДПІ "Діпроверф" на суму 759232,34 грн та Компанію TORQARIA LP (Торквария ЛП) на суму 165714241,80 грн.

Вказаною ухвалою від 01.07.2015 затверджено реєстр вимог кредиторів в сумі 166473474,14 грн, до якого включено вимоги ДП "ДПІ "Діпроверф" у розмірі 759232,34 грн, з яких 7308 грн підлягають задоволенню у І чергу, 723593,04 грн - у ІV чергу, 28331,30 грн - у VI чергу; вимоги Компанії TORQARIA LP (Торквария ЛП) у розмірі 165714241,80 грн, з яких 1218 грн підлягають задоволенню в І чергу, 165713023,80 грн. - у ІV чергу. Зобов'язано розпорядника майна боржника вчинити певні дії, інше.

Не погоджуючись з рішенням суду, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу попереднього засідання Господарського суду Київської області від 01.07.2015 у справі №911/1368/15 та припинити провадження у справі про банкрутство ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості".

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України частково задоволено - ухвалу Господарського суду Київської області від 01.07.2015 у справі №911/1368/15 скасовано частково: виключено з реєстру вимог кредиторів Компанію TORQARIA LP (Торквария ЛП) з грошовими вимогами до ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості" у розмірі 165714241,80 грн, в решті ухвалу залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.04.2016 постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 у справі №911/1368/15 в частині розгляду (перегляду) кредиторських вимог Компанії TORQARIA LP (Торквария ЛП) до ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості" скасовано, справу у відповідній частині передано до Київського апеляційного господарського суду на новий апеляційний розгляд в іншому складі суду.

Згідно з мотивувальною частиною постанови суду касаційної інстанції суд апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу частково, дійшов висновку про виключення з реєстру вимог кредиторів ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості" Компанії TORQARIA LP (Торквария ЛП) з грошовими вимогами до боржника у розмірі 165714241,80 грн, разом з тим, «.. рішення про відхилення грошових вимог Компанії TORQARIA LP (Торквария ЛП) судом апеляційної інстанції прийнято не було ..».

Судом касаційної інстанції наголошено, що ч. 6 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка врегульовує порядок розгляду заявлених до боржника грошових вимог кредиторів, передбачено, що заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду - за наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2016 апеляційну скаргу разом із справою було передано на (новий) розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Верховця А.А., суддів Шипка В.В. та Гарник Л.Л. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016 апеляційну скаргу було прийнято до провадження у визначеному складі суду, призначено до розгляду в судовому засіданні на 31.05.2016.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів з розгляду скарги від 30.05.2016, здійсненої у зв'язку з неможливістю виконання суддею Гарник Л.Л. обов'язків судді, для розгляду справи сформовано колегію у складі головуючого судді: Верховця А.А., суддів: Сотнікова С.В., Шипка В.В. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 апеляційну скаргу було прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Досліджуючи матеріали справи, оцінюючи наявні докази, колегія суддів відзначає, що відповідно до ст. 4, 4-1 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України суд вирішує спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

За змістом ст. 99, 101 ГПК України в апеляційній інстанції з урахуванням особливостей справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції, переглядаючи рішення, апеляційний господарський суд користується правами, наданими суду першої інстанції. У процесі перегляду суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення у повному обсязі.

Як вбачається з наявних матеріалів, оголошення (повідомлення) про порушення провадження у справі про банкрутство ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості" за №17266 24.04.2015 було розміщено на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України, 20.05.2015 Компанією TORQARIA LP (Торквария ЛП) було подано заяву про визнання кредиторських вимог, обґрунтовану невиконанням боржником зобов'язання за договором (контрактом) від 12.02.2014 №03/03-12 щодо оплати поставленого товару.

В підтвердження заборгованості за вказаним договором Компанія у т.ч. посилалась на рішення Господарського суду Київської області від 04.03.2015 у справі №911/578/15, яким стягнуто з ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості" на користь TORQARIA LP (Торквария ЛП) 7161260 дол. США, що відповідно до офіційного курсу долару США еквівалентно 165639943,80 грн та 73080 грн судового збору, сплаченого за розгляд спору, пов'язаного зі стягненням заборгованості за вказаним договором.

Зазначало про те, що 16.03.2015 на примусове виконання вказаного вище рішення від 04.03.2015 у справі №911/578/15 Господарським судом Київської області було видано відповідний наказ, стягнення за яким не здійснено. Місцевий господарський суд, затверджуючи реєстр вимог кредиторів, до якого включив вимоги Компанії TORQARIA LP (Торквария ЛП) в повному обсязі, виходив з того, що факт наявності заборгованості у боржника перед Компанією TORQARIA LP у розмірі 165713023,80 грн є преюдиціальним, тобто таким, що не потребує доказування.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскарженої ухвали у змісті апеляційної скарги Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (а.с. 4-12 т. 4) зазначалось про порушення норм матеріального та процесуального права, що призвели до прийняття неправильного рішення, наголошувалось, що в матеріалах справи був відсутній як такий договір (контракт) від 12.02.2014 №03/03-12 чи то його копія, згідно з яким, зокрема, передбачалась поставка хімічних речовин філії ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості" у місті Москві (РФ).

Наголошувало, що підприємство не має як такої філії за межами України, не здійснює діяльність, пов'язану з обігом хімічних речовин, не могло і не отримувало товару за вказаним договором (контрактом) від 12.02.2014 №03/03-12 від Компанії TORQARIA LP (Торквария ЛП), що зареєстрована, зокрема, у Великій Британії (Шотландії), що і інформація щодо укладення резидентом експортних договорів на продаж отриманого товару (хімічні засоби захисту рослин) або інформація про його використання за межами України відсутня, що в підприємства відсутні як такі ліцензії (дозволи) на ведення діяльності, пов'язаної з обігом відповідних речовин тощо.

Разом з тим, апеляційний господарський суд, дослідивши наявні у справі докази, встановив, що на момент прийняття Господарським судом Київської області ухвали від 01.07.2015 у справі №911/1368/15 рішення Господарського суду Київської області від 04.03.2015 у справі №911/578/15 не набуло чинності - постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 у справі №911/578/15 апеляційну скаргу прокуратури Київської області було задоволено та скасовано відповідне рішення від 04.03.2015, прийнято нове, яким відмовлено Компанії TORQARIA LP (Торквария ЛП) у задоволенні позовних вимог.

Скасовуючи рішення місцевого господарського суду та відмовляючи в задоволенні позовних вимог у справі №911/578/15, суд апеляційної інстанції, зокрема, встановив, що належних і достовірних доказів створення філії ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості" в місті Москві (РФ), а також підтвердження факту дійсного укладення контракту №03/03-12 на поставку товару на суму 7161260 дол. США, а відповідно і отримання товару позивачем не надано, що достовірність цих даних викликає об'єктивні сумніви.

Відхиляючи надані Компанією TORQARIA LP (Торквария ЛП) докази на підтвердження поставки товару - товарні накладні, підписані, зокрема, ОСОБА_9, суд встановив, що оскільки відсутні докази того, що на момент укладення контракту ОСОБА_9 діяв від імені філії ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості" та відповідно боржника, та відсутні які-небудь докази створення такої філії і призначення його керівником цієї філії, то вони не можуть бути прийняті до уваги як докази поставки товару.

Перед початком засідання 31.05.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Компанії TORQARIA LP (Торквария ЛП) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, клопотання про витребування додаткових доказів та заява про уточнення заявлених кредиторських вимог до ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості". Інших додаткових документів, у т.ч. відзиву на апеляційну скаргу письмових пояснень тощо до суду не надійшло.

Клопотання про відкладення розгляду, витребування додаткових доказів у справі вмотивовані поданням заяви про уточнення заявлених Компанією TORQARIA LP (Торквария ЛП) кредиторських вимог до ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості" та обставинами, пов'язаними процедурою узгодження розміру заборгованості з боржником, доводами щодо можливості зміни предмету і підстав заявлених вимог та повторного розгляду справи за наявними і додатково поданими доказами.

Безпосередньо заява про уточнення заявлених кредиторських вимог вмотивована наявністю заборгованості за тим самим договором (№03/03-12 від 12.02.2014), на підставі невиконання якого раніше визнані вимоги були заявлені, підтверджені, зокрема, рішенням Господарського суду Київської області від 04.03.2015 у справі №911/578/15, скасованого в подальшому постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 і відповідно такого, що не набуло чинності на момент прийняття Господарським судом Київської області оскарженої ухвали від 01.07.2015 у справі №911/1368/15.

Розглядаючи заявлені клопотання про відкладення розгляду справи та витребування додаткових доказів, відхиляючи їх, колегія суддів відзначає, що останні зводяться до необґрунтованого затягування розгляду справи, тоді як процесуальні строки розгляду судом апеляційної інстанції апеляційної скарги, поданої на ухвалу суду першої інстанції, зокрема, обмежені п'ятнадцятиденним терміном з моменту прийняття скарги до провадження. Зважаючи на наявні в матеріалах та зібрані докази, процесуальні строки розгляду апеляційної скарги, що спливають, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи по суті.

Звертаючись з заявою про визнання кредиторських вимог у розмірі 165714241,80 грн, Компанія TORQARIA LP (Торквария ЛП) посилалась у т.ч. на рішення Господарського суду Київської області від 04.03.2015 у справі №911/578/15, яким стягнуто борг у відповідному розмірі за договором (контрактом) поставки від 12.02.2014 №03/03-12. В заяві про уточнення вимог, поданій в подальшому в суді апеляційної інстанції при новому розгляді справи, посилалось на той самий борг у тому ж розмірі (165714241,8 грн), виникнення якого обґрунтоване невиконанням зазначеного вище договору (контракту) від 12.02.2014 №03/03-12.

Згідно з ч. 2 ст. 35 ГПК України обставини, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. У п. 2.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 наголошено, що не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони, в тому числі і в тих випадках, коли в іншому спорі сторони мали інший процесуальний статус (наприклад, позивач у даній справі був відповідачем в іншій, а відповідач у даній справі - позивачем в іншій).

Приймаючи до уваги результат розгляду спірних грошових вимог до боржника відповідно до постанови Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 у справі №911/578/15, залишеної без змін постановою Вищого господарського суду України від 13.04.2016, грошові вимоги Компанії TORQARIA LP (Торквария ЛП) до ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості" у розмірі 165714241,80 грн, обґрунтовані невиконанням вказаного вище договору (контракту) від 12.02.2014 №03/03-12, в установленому порядку вже визнані безпідставними, а отже не підлягають включенню до реєстру вимог кредиторів боржника.

Як зазначено вище, за наслідком розгляду касаційної скарги Компанії TORQARIA LP (Торквария ЛП) на постанову Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 у справі №911/1368/15 в мотивувальній частині постанови Вищого господарського суду України від 19.04.2016 вже були наведені висновки щодо небезпідставності виключення з реєстру вимог кредиторів ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості" вимог Компанії TORQARIA LP (Торквария ЛП) у розмірі 165714241,80 грн.

Судом касаційної інстнації наголошено, що скасовуючи оскаржену ухвалу місцевого господарського суду в частині визнанні цих вимог, приймаючи рішення про виключення з реєстру вимог кредиторів ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості" Компанії TORQARIA LP (Торквария ЛП) з грошовими вимогами до боржника у розмірі 165714241,80 грн, судом апеляційної інстанції, в порядку ч. 6 ст. 23 Закону про банкрутство, не прийнято рішення про відхилення (повністю або частково) вимог цього кредиторів.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Виходячи зі змісту вказаної норми, суд при розгляді відповідних заяв зобов'язаний перевірити їх обґрунтованість та наявність документів, що підтверджують відповідні вимоги. Обов'язок надання правового аналізу поданих кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог, покладений на господарський суд, який здійснює розгляд справи про банкрутство.

Частиною 6 ст. 23 Закону про банкрутство, яка врегульовує порядок розгляду заявлених до боржника грошових вимог кредиторів, передбачено, що заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у т.ч. щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

З урахуванням викладеного, розглянувши доводи апеляційної скарги, обставини справи в їх сукупності, перевіривши матеріали і дослідивши наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, перевірки законності та обґрунтованості рішення у повному обсязі, колегія суддів вбачає доводи апеляційної скарги частково обґрунтованими, наведені вище обставини такими, які є підставою часткового скасування оскарженої ухвали та прийняття у відповідній частині нового рішення.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 01.07.2015 у справі №911/1368/15 скасувати в частині визнання конкурсним кредитором ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості" з грошовими вимогами до боржника Компанії TORQARIA LP (Торквария ЛП) на суму 165714241,80 грн та включення до затвердженого реєстру вимог кредиторів відповідних вимог в сумі 165714241,80 грн, з яких: 1218 грн підлягають задоволенню в І чергу, 165713023,80 грн - у ІV чергу.

Прийняти у відповідній частині нове рішення, яким відхилити вимоги Компанії TORQARIA LP (Торквария ЛП) до ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості" на суму 165714241,80 грн (з яких: 1218 грн підлягають задоволенню в І чергу, 165713023,80 грн - у ІV чергу). Виключити з реєстру вимог кредиторів Компанію TORQARIA LP (Торквария ЛП) з грошовими вимогами до боржника у розмірі 165714241,80 грн.

Зобов'язати розпорядника майна (ліквідатора, керуючого санацією) боржника внести відповідні зміни до реєстру визнаних вимог кредиторів ДП "Український державний науково-технічний центр антикризових технологій в промисловості".

В решті залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили

Повний текст постанови складено 02.06.2016

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді С.В. Сотніков

В.В. Шипко