ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.06.2016 р. Справа№ 914/1493/16

Суддя Петрашко М.М. розглянувши матеріали

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості», м.Львів

до відповідача ОСОБА_2 підприємства «Будремстандарт», м.Львів

про стягнення 57 400,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» до відповідача ОСОБА_2 підприємства «Будремстандарт» про стягнення 57 400,00 грн.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви №01/258 від 01.06.2016р. (вх.№1564 від 02.06.2016р.) до розгляду, судом встановлено наявність підстав для повернення її без розгляду зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.56 ГПК України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктом 2 ч.1 ст.57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як вбачається із поданих матеріалів, позивачем до позовної заяви долучено фіскальний чек від 01.06.2016р. про надсилання на адресу відповідача рекомендованої кореспонденції. Однак опису вкладення, як це передбачено ч.1 ст.56 ГПК України, позивачем до позовної заяви не долучено. Долучений до позовної заяви фіскальний чек від 01.06.2016р. не може вважатися належним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та долучених до неї документів, оскільки із вказаного фіскального чеку неможливо встановити яка саме кореспонденція надсилалась на адресу ОСОБА_2 підприємства «Будремстандарт».

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК. (п.3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Відтак, позивачем не виконано вимог господарського процесуального кодексу України про долучення до позовної заяви доказів відправлення копії позовної заяви і доданих до неї документів на адресу відповідача.

Згідно з п.6 ч.1 ст.63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Крім того відповідно до п.3 ч.1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у

відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Враховуючи те, що ціною позову є 57 400,00 грн., то керуючись п.п.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», позивачу при зверненні із позовною заявою до господарського суду Львівської області слід було сплатити 1 378,00 грн. судового збору.

Як вбачається із поданих матеріалів, позивачем до позовної заяви долучено платіжне доручення №3590 від 19.04.2016р. на суму 975,00 грн. та платіжне доручення №3683 від 01.06.2016р. на суму 475,00 грн.

Суд звертає увагу позивача, що платіжне доручення №3590 від 19.04.2016р. на суму 975,00 грн. не може вважатися належним доказом сплати судового збору у даній справі №914/1493/16, оскільки вказане платіжне доручення було подано як доказ сплати судового збору в іншій господарській справі, а саме у справі №914/1097/16 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інститут гірничо-хімічної промисловості до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Інвестиційна компанія ЛЕОДІС про стягнення 65 000,00 грн. і позивач не позбавлений права звернутися до суду із заявою про повернення йому сплаченого судового збору у справі №914/1097/16, відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. (п.2.21. Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Отже позивачем не виконано вимог господарського процесуального кодексу щодо долучення до позовної заяви документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Частиною 3 ст.63 ГПК України передбачено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

Отже, у випадку повторного звернення із позовною заявою до господарського суду Львівської області із позовною заявою, позивачу слід врахувати вищенаведене.

Керуючись п.4, п.6 ч.1 ст. 63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Інститут гірничо-хімічної промисловості» позовну заяву і додані документи без розгляду.

2. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки вказані в ст.ст.91-93 ГПК України.

3. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя Петрашко М.М.