РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2016Справа №910/5191/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОРГАНІЧНІ РІШЕННЯ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОКЄР"

про вчинити дії

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача Турчин Д.О. (за дов.)

від відповідача не з'явились

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 30.05.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом товариство з обмеженою відповідальністю " ОРГАНІЧНІ РІШЕННЯ " до товариства з обмеженою відповідальністю "ВОКЄР" про зобов'язання відповідача здійснити поставку 100 (сто) тон збагачувач кормовий білково-вітамінний переданого згідно договору від 03.10.2014 № МКБ-01/38938021/2014 товару.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на порушення його права, у зв'язку з невиконанням відповідачем договірних зобов'язань. Позивач здійснив попередню оплату товару на суму 160000,00 грн., однак в порушення взятих на себе договірних зобов'язань відповідач даний товар не поставив. В зв'язку з цим позивач просить зобов'язати відповідача поставити оплачений товар.

Ухвалою суду від 25.03.2016 порушено провадження у справі № 910/5191/16, розгляд останньої призначено на 18.04.2016.

В судове засідання 18.04.2016 представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 18.04.2016 розгляд справи відкладено на 16.05.2016.

Через загальний відділ діловодства Господарського суду м. Києва 16.05.2016 позивач подав документи на виконання вимог ухвали суду.

В судове засідання 16.05.2016 представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином.

В судовому 16.05.2016 засіданні представник позивача подав заяву про продовження строків вирішення спору.

Ухвалою суду від 16.05.2016 строк розгляду спору продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладено на 30.05.2016.

В судове засідання 30.05.2016 представник відповідача не з'явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

В судовому засіданні 30.05.2016 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд зобов'язати поставити 40 тон збагачувача кормового білково-вітамінного, 100% було оплачено позивачем на підставі рахунку-фактури № ВО-0000010 від 15.12.2015.

У відповідності до статті 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Вищезазначена заява, за своєю правовою природою являється заявою про зменшення розміру позовних вимог і була подана до прийняття рішення у справі, а тому приймається судом до розгляду, позовні вимоги розглядаються з урахування заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, з адреси місцезнаходження відповідача до суду повернулась поштова кореспонденція з довідкою ф. 20 "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач не скористався своїм правом, забезпеченим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, відзив суду не надав.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

14.12.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВОКЄР" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОРГАНІЧНІ РІШЕННЯ" (покупець) укладено договір поставки № 43.

Відповідно до п.1.1, 1.2, 2.1 договору, постачальник зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму, передбачену цим договором. Поставка товару здійснюється окремими партіями. Кількість товару, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру, загальна вартість партії товару визначаються у рахунках-фактурах, які погоджуються сторонами. Поставка товару здійснюється на умовах EXW (Київська область, с. Крюківщина, вул. Булакова, 1).

Поставка товару здійснюється партіями. Під партією слід розуміти ту кількість товару, яка вказана постачальником у одному рахунку-фактурі, товарно-транспортній накладній та видатковій накладній. Постачання товару і його прийняття оформляється у видатковій накладній, що підписується уповноваженими представниками сторін. Повноваження представника покупця повинні бути підтверджені дорученням. В разі відсутності оригіналу печатки організації. Товар рахується поставленим постачальником і прийнятим покупцем по кількості і якості, а право власності на товар таким, що перейшло від постачальника до продавця з дати, що вказана у видатковій накладній постачальника. (п. 3.1, 3.5, 3.7 договору).

Будь-яких доказів поставки товару відповідачем суду не надано.

Ціна товару, який входить у партію поставки, остаточно узгоджується сторонами в рахунку-фактурі. Зміна остаточно узгодженої сторонами ціни товару після його поставки покупцю не допускається. Оплата товару здійснюється покупцем на підставі виставленого рахунка-фактури в безготівковій формі в українській національній валюті - гривнях, шляхом перерахунку на поточний рахунок постачальника коштів у розмірі 100% вартості партії товару, на умовах передоплати протягом 3 банківських днів з моменту виставлення рахунку-фактури. (п. 6.1, 7.1 договору).

Позивач надав до матеріалів справи рахунок-фактуру № ВО-0000010 від 15.12.2015, виставлений ТОВ "ВОКЄР" за договором № 43 від 14.12.2015 на суму 160000,00 грн. за 40 тон збагачувача кормового білково-вітамінного.

На підтвердження факту оплати позивачем виставленого рахунку, до матеріалів справи надано копії: платіжного доручення № 449 від 15.12.2015 на суму 50000,00 грн., з призначенням платежу: оплата за товар згідно рахунку № ВО-0000010 від 15.12.2015; платіжного доручення № 4 від 16.12.2015 на суму 110000,00 грн., з призначенням платежу: оплата за товар згідно рахунку № ВО-0000010 від 15.12.2015. Загальна сума сплачена позивачем становить 160000,00 грн. Також позивачем подано банківські виписки за 15.12.2015 та 16.12.2015 на підтвердження сплати 160000,00 грн. на користь відповідача

Відповідно до п. 8.3 договору одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2016, а в частині взаємних розрахунків - до повного їх виконання. Закінчення строку дії договору не звільняє винувату сторону від відповідальності за його виконання. ( п. 10.1 договору).

В зв'язку з не поставкою оплаченого товару позивач звернувся до відповідача з листом від 05.02.2016 № 350, в якому повідомляв про оплату товару на суму 160000,00 грн. та просив надати графік поставки товару. Лист направлений відповідачу 10.02.2016, що підтверджується копіями фіскального чеку від 10.02.2016 та описом вкладення від 10.02.2016.

Судом встановлено, що позивач здійснив попередню оплату товару у кількості 40 тон вартістю 160000,00 грн., відповідач не поставив позивачу оплачений товар, чим порушив свої договірні зобов'язання.

Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ст.. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Положеннями ч. 1 ст. 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно ст. 662, 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Ст. 693 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд вважає вимоги позивача доведеними та обґрунтованими, в зв'язку з цим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ВОКЄР" (01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 119, літера А, офіс 22, ) здійснити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " ОРГАНІЧНІ РІШЕННЯ " (08600, Київська область, місто Васильків, вулиця Декабристів, будинок 151, корпус 1, приміщення 1001, ) поставку 40 (сорок) тон збагачувача кормового білково-вітамінного передплаченого на підставі рахунку-фактури № ВО-0000010 від 15.12.2015.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОКЄР" (01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 119, літера А, офіс 22, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю " ОРГАНІЧНІ РІШЕННЯ " (08600, Київська область, місто Васильків, вулиця Декабристів, будинок 151, корпус 1, приміщення 1001, ) судовий збір в розмірі 2400 (дві тисячі чотириста) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.06.2016

Суддя І.В.Усатенко