ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"23" травня 2016 р.Справа № 916/3897/14

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

при секретарі судового засідання Себовій О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 на підставі довіреності № 14-137 від 13.05.2014р.;

від відповідача: ОСОБА_2- довіреність № 07-06/123 від 23.12.2015р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Теплодаренерго" про стягнення 871 609,22 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

СУТЬ СПОРУ: Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Теплодаренерго" про стягнення заборгованість в розмірі 871 609,22рн., яка складається з суми основної заборгованості 524 752,99грн., пені 218 670грн., інфляційні втрати 74 653,40грн., 3% річних в розмірі 53 532,84грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.09.2014р. порушено провадження у справі №916/3897/14.

13.10.2014р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд у задоволенні позову відмовити з підстав виклдених у відзиві.

У судовому засіданні 19.11.2014 року представник позивача надав клопотання, в якому просить суд продовжити строк розгляду справи на пятнадцять днів.

Ухвалою господарськогосуду Одеської області від 19.11.2014р. клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи на пятнадцять днів - задоволено.Строк розгляду справи № 916/3897/14 продовжено до 08.12.2014 р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.12.2014р. призначено справу №916/3897/14 до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Одеської області.

Розпорядженням керівника апарату суду ОСОБА_4 від 08.12.2014р. та відповідно до рішення зборів суддів господарського суду Одеської області ( протокол № 17-8/24 від 17.04.2014р.) було призначено автоматичний розподіл справи та визначено наступний склад колегії для розгляду даної справи: головуючий суддя Оборотова О.Ю., судді Волков Р.В., Демешин О.А.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.12.2014р. прийнято справу №916/3897/14 на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Оборотова О.Ю., судді Волков Р.В., Демешин О.А.

26.01.2015р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшли письмові пояснення.

Рішенням господарського суду Одеської області від 09.02.2015р. у справі № 916/3897/14 позовні вимоги Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" задоволені повністю: стягнуто з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Теплодаренерго" на користь Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" заборгованість за договором купівлі продажу № 13/3113-БО-23 від 28.12.2012р. суму в розмірі 871 609,22грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30.04.2015 рішення господарського суду Одеської області від 09.02.2015р. заа позовом Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Теплодаренерго" про стягнення 871609,22 грн. - залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.03.2016р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 30.04.2015 у справі №916/3897/14 та рішення господарського суду Одеської області від 09.02.2015 у цій справі скасовано. Справу направлено на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

Згідно повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями господарського суду Одеської області від 18.03.2016р. на підставі розпорядження керівника апарату суду № 399 від 18.03.2016р., справу №916/3897/14 передано на розгляд судді Зайцеву Ю.О.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.03.2016р. справу № 916/3897/14 було прийнято до свого провадження суддею Зайцевим Ю.О.

В судовому засіданні 06.04.2016р. представником відповідача було надано суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

16.05.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області від відповідача надійшла заява про залучення до участі у справі в якості третьої особи Державну казначейську службу України у м. Теплодарі Одеської області.

В судовому засіданні 23.05.2016р. судом було відмовлено у задоволенні вищезазначеного клопотання відповідача у повному обсязі.

23.05.2016р. у судовому засіданні після повернення з нарадчої кімнати було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянув матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

28.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець) та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Теплодаренерго" (Покупець) було укладено договір купівлі продажу природного газу №13/3113-БО-23 відповідно до п. 1.1 якого Продавець зобовязується передати у власність Покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", а Покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі газ), на умовах цього договору.

Відповідно до п. 2.1 договору № 13/3113-БО-23 від 28.12.2012р. Продавець передає Покупцеві з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року газ обсягом до 1 100 тис. куб. м, у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м.): січень 205; лютий 250; березень 200; квітень 130; травень вересень 0; жовтень 60; листопад 110; грудень 145.

Згідно з п. 3.3 договору № 13/3113-БО-23 від 28.12.2012р. приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Пунктом 5.2 договору №13/3113-БО-23 від 28.12.2012р. передбачено, що ціна за 1000куб. м. газу становить 3 509,00 грн. без врахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ 2%, податок на додану вартість за ставкою 20%. Крім того тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільчими трубопроводами 305,60 грн., крім того ПДВ 20% - 61,12 грн., всього з ПДВ 366,72 грн. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 3 884,78 грн., крім того ПДВ 20% - 776,96 грн., всього з ПДВ 4 661,74 грн.

Відповідно до п. 6.1 договору №13/3113-БО-23 від 28.12.2012р. оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Згідно з п. 7.2 договору № 13/3113-БО-23 від 28.12.2012р. у разі невиконання Покупцем пункту 6.1 цього Договору він у безпосередньому порядку повинен сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

Позивач зазначає, що на виконання п. 2.1. Договору Позивач поставив протягом січня -грудня 2013р., а Відповідач прийняв природний на загальну суму 4 527 778,58 грн., що підтверджуються актами приймання - передачі природного газу від 28.10.13 б/н на суму 895 920,40 грн. (за січень 2013р.), від 28.10.13 б/н на суму 873 357,60 грн. (за лютий 2013р.), від 28.10.13 б/н на суму 785 642,37 грн. (за березень 2013р.), від 28.10.13 б/н на суму 337 146,07 грн. (за квітень 2013р.), від 31.10.12 б/н на суму 282 965,83 грн. (за жовтень 2013р.), від 30.11.12 б/н на суму 414 542,11 грн. (за листопад 2013р.) та від 31.12.13 б/н на суму 938 204,20 грн. (за грудень 2013р.). Таким чином позивачем передано відповідачу за період січень - грудень 2013р. природного газу на загальну суму 4 527 778,58 грн. Відповідачем частково сплачено кошти за поставлений природний газ. Станом на 05.08.14 Відповідачем було сплачено коштів на загальну суму 4 003 025,59 грн. Таким чином, станом на 05.08.14 сума основного боргу Відповідача склала 524 752,99 грн.

Згідно з п. 7.2 договору № 13/3113-БО-23 від 28.12.2012р. у разі невиконання Покупцем пункту 6.1 цього Договору він у безпосередньому порядку повинен сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

У звязку з простроченням сплати вартості отриманого газу, позивачем здійснено розрахунок пені, 3% річних та інфляційних. Так, відповідно до даних такого розрахунку за відповідачем рахується пеня у розмірі 218 670грн., інфляційні втрати 74 653,40грн., 3% річних 53 532,84грн.

Враховуючи невиконання відповідачем взятого на себе за договором № 13/3113-БО-23 від 28.12.2012р. обовязку щодо оплати заборгованості за поставлений природний газ, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 871 609,22рн., яка складається з суми основної заборгованості 524 752,99грн., пені 218 670грн., інфляційні втрати 74 653,40грн., 3% річних в розмірі 53 532,84грн.

26.01.2015р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких відповідачем зазначено, що 28.12.2012 р. між сторонами по даній справі був укладений договір за №13/3113-БО-23, за умовами якого Продавець зобов'язувався передати у власність Покупця у 2013 році природний газ, який повинен був використовуватися виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами і організаціями та іншими споживачами. Як вважає НАК „Нафтогаз в своій позовній заяві, то станом на 05.08.2014 р. у ТОВ „Теплодаренерго виникла перед ним заборгованість (основний борг) за спірний період (січень-грудень 2013 р.) у сумі 524752,99 грн., що не відповідає дійсності, оскільки на вказану дату, тим більш на 18.09.2014 р. (дата оформлення позову), будь якої заборгованості у ОСОБА_3 перед Компанією за вищевказаним договором не існувало, що підтверджується відповідними платіжними документами. Згідно до акту звірки розрахунків за період з 01.01.2013 року по 31.10.2014 року у ТОВ „Теплодаренерго немає заборгованості по договору № 13/113-БО-23 від 28.12.2012 р. тобто, підприємством помилково було вказано в платіжному дорученні № 130 від 01.03.2013 р. оплата за газ за січень 2012 р. згідно договору № 12 1069-БО-23 від 18.10.2012 р., виправлено та вірно вважати оплата за газ січень 2013 р. згідно договору № 13-3113-БО-23 від 18.12.2012р. у сумі 60 000,00 грн. Також помилково вказано в платіжному дорученні № 143 від 11.03.2013 року оплата за газ січень 2012 р. згідно договору 12/1069-БО-23 від 18.10.2012 р., виправлено та вірним буде оплата за газ січень 2013 р. згідно договору № 13-3113-БО-23 від 18.12.2012р. у сумі 135920,40 грн. В платіжному дорученні № 151 від 13.03.2013 року помилково вказано оплата за газ січень 2012 р. згідно договору № 12/1069-БО-23 від 18.10.2012 р. виправлено та вірним буде оплата за газ січень 2013 р. згідно договору № 13-3113-БО-23 від 18.12.2012 р. у сумі 100 000,00 грн. Також помилково вказано в платіжному дорученні № 153 від 18.03.2013 р. оплата за газ за січень 2012 р. згідно договору №12/1069-БО-23 від 18.10.2012 р. вірним вважається оплата за газ за січень 2013 р. згідно договору № 13-3113-БО-23 від 18.12.2012 р. у сумі 200 000,00 грн. Помилково вказано в платіжному дорученні № 174 від 25.03.2013р. оплата за газ за січень 2012 р. згідно договору № 12/1069-БО-23 від 18.10.2012 р. вірним вважати оплата за газ за січень 2013р. згідно договору № 13-3113-БО-23 від 18.12.2012 р. у сумі 60 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов висновків про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобовязання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, 28.12.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (Продавець) та ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Теплодаренерго" (Покупець) було укладено договір купівлі продажу природного газу № 13/3113-БО-23 відповідно до п. 1.1 якого Продавець зобовязується передати у власність Покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", а Покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі газ), на умовах цього договору.

Згідно з п. 3.3 договору № 13/3113-БО-23 від 28.12.2012р. приймання-передача газу, переданого Продавцем Покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу Покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показників комерційного вузла/вузлів обліку газу Покупця.

Відповідно до п. 6.1 договору № 13/3113-БО-23 від 28.12.2012р. оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки.

На виконання п. 2.1. Договору Позивач поставив протягом січня -грудня 2013р., а Відповідач прийняв природний на загальну суму 4 527 778,58 грн., що підтверджуються актами приймання - передачі природного газу від 28.10.13 б/н на суму 895 920,40 грн. (за січень 2013р.), від 28.10.13 б/н на суму 873 357,60 грн. (за лютий 2013р.), від 28.10.13 б/н на суму 785 642,37 грн. (за березень 2013р.), від 28.10.13 б/н на суму 337 146,07 грн. (за квітень 2013р.), від 31.10.12 б/н на суму 282 965,83 грн. (за жовтень 2013р.), від 30.11.12 б/н на суму 414 542,11 грн. (за листопад 2013р.) та від 31.12.13 б/н на суму 938 204,20 грн. (за грудень 2013р.). Таким чином позивачем передано відповідачу за період січень - грудень 2013р. природного газу на загальну суму 4 527 778,58 грн.

В судовому засіданні 20.04.2016р. супровідним листом від 19.04.2016р. представником відповідача було надано суду банківську виписку по рахунку, щодо перерахування суми основного боргу, відповідно до якої, відповідачем повністю погашена сума заборгованості за поставлений природній газ за спірним договором, що підтверджує сам позивач.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, господарський суд припиняє провадження у справі в частині стягнення з відповідача 524 752,99 грн. основного боргу, у звязку із відсутністю предмету спору.

Щодо вимог про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних витрат, господарський суд зазначає наступне.

Згідно ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною шостою статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За приписами ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом з допомогою системи «Ліга-Закон» здійснено власний розрахунок 3% річних, інфляційних витрат та пені, та встановлено їх належний розмір, а саме: 17 597,16 грн. - 3% річних, 80 538,65 грн. пені та 17 439,24 грн. інфляційного збільшення суми боргу.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог у загальній сумі 115 575,05 грн.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи відповідачем не було належним чином доведено суду та доказано виконання своїх зобовязань.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог відповідно зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49, п.1-1ст.80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині стягнення з відповідача 524 752,99 грн. основного боргу припинити.

2. Позов Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до відповідача ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Теплодаренерго" задовольнити частково.

3. Стягнути з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Теплодаренерго" (65490, Одеська обл, м. Теплодар, вул Польова, 1, р/р 6101 у АБ Південний, МФО 328209, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (01001, м.Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ; р/р 1 в ПАТ „Державний ощадний банк України, МФО 300465) пеню у розмірі 80 538 /вісімдесят тисяч пятсот тридцять вісім/ грн. 65 коп., інфляційні втрати у розмірі 17 439 /сімнадцять тисяч чотириста тридцять девять/ грн. 24 коп., 3% річних в розмірі - 17 597 /сімнадцять тисяч пятсот девяносто сім/ грн. 16 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 12 805 /дванадцять тисяч вісімсот пять/ грн. 67 коп.

4. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 30 травня 2016 р.

Суддя Ю.О. Зайцев