ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року Справа № 915/402/16

ОСОБА_1

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Васильєвої Л.І. при секретарі судового засідання Матвєєвій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

За позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6

до відповідача: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Факел, 54039, м. Миколаїв, вул. Привільна, 73-Б

про: стягнення 4460,91 грн.

за участю представників сторін

від позивача: ОСОБА_2, дов. № 14-89 від 18.04.2014р.

від відповідача: ОСОБА_3 голова правління

ПАТ «НАК «Нафтогаз України» звернулося з позовними вимогами до Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Факел про стягнення з останнього 4460,91 грн., в тому числі 3464,67 грн. пені, 958,02 грн. 3% річних, 38,22 грн. інфляційних.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.04.2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

28.12.2012р. між сторонами у справі було укладено договір купівлі продажу природного газу № 13/2497-ТЕ-22.

На виконання договору позивач поставив відповідачу протягом січня-грудня 2013р., а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 82442,97 грн.

У звязку з тим, що відповідачем невчасно проводились розрахунки за поставлений природний газ, позивач звернувся до суду із позовними вимогами про стягнення з останнього передбаченої умовами договору пеню в сумі 3464,67 грн., 3 % річних в сумі 958,02 грн., інфляційні в сумі 38,22 грн.

Відповідач несвоєчасну оплату поставленого природного газу пояснює тяжким матеріальним становищем, обумовленим несвоєчасною оплатою боргу мешканцями будинку та значним підвищенням тарифів на газ.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд

встановив:

28 грудня 2012р. між позивачем та відповідачем був укладений договір № 13/2497-ТЕ-22 купівлі-продажу природного газу.

Відповідно до п. 1.1 договору позивач зобовязався передати у власність відповідача у 2013 році природний газ, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити природний газ на умовах договору.

Згідно п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 відсоткової поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

На виконання умов договору позивач протягом січня - грудня 2013 року передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 82442,97 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому передачі природного газу від 31.01.2013р., від 28.02.2013р., від 31.03.2013р., від 30.04.2013р., від 31.05.2013р., від 30.06.2013р., від 31.07.2013р., від 31.08.2013р., від 30.09.2013р., від 31.10.2013р., від 30.11.2013р., від 31.12.2013р.

В порушення вимог договору відповідач за отриманий природний газ розрахувався з порушенням встановленого для сплати строку, в звязку з чим позивач звернувся до суду із позовом про стягнення індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми та пені.

Позовні вимоги підлягають задоволенню частково з огляду на наступне:

Відповідно до норм ст. ст. 525, 526, 629, ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт порушення відповідачем зобовязань щодо строків сплати вартості отриманого газу представником відповідача у судовому засіданні не заперечується.

За розрахунком позивача відповідачу цілком обґрунтовано нараховано до стягнення інфляційні втрати в сумі 38,22 грн., 3% річних в сумі 958,02 грн. Отже в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Пунктом 7.2 договору сторони передбачили, що у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 цього договору він у безспірному порядку зобовязується сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Позивачем цілком обґрунтовано нараховано до сплати пеню в сумі 3464,67 грн.

Разом з тим, позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню частково виходячи з такого.

Відповідно до ч.3 ст.551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинен бути взятий до уваги ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобовязання не задало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Правовий аналіз вказаних норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду, яким приймається рішення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання, суд повинен обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобовязань, причини неналежного виконання або невиконання зобовязань, незначності прострочення у виконанні зобовязання, невідповідність розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Відповідно до приписів ст.3 Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність.

Позивачем не надано суду доказів понесення ним збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за договором або погіршення матеріального стану підприємства саме у звязку з порушенням відповідачем умов договору № 13/2497-ТЕ-22 від 28.12.2012 року.

Судом взято до уваги, що заборгованість за договором відповідачем повністю погашена, тобто відповідачем в добровільному порядку повністю усунено порушення.

Нарахування та стягнення з відповідача 3% річних та збитків від інфляції у значній мірі компенсує позивачу негативні наслідки повязані з порушенням відповідачем умов договору № 13/2497-ТЕ-22. Стягнення ж з відповідача пені у повному обсязі, на думку суду, не є співрозмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобовязання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що даний випадок є винятковим і за умови існування обєктивних підстав для зменшення розміру пені, вважає за необхідне зменшити розмір стягуваної пені до 1000,00 грн.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню частково.

Приймаючи до уваги, що спір виник з вини відповідача, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір слід покласти на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Обєднання співвласників багатоквартирного будинку Факел / 54039, м. Миколаїв, вул. Привільна, 73-Б, / на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України /01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, / 1000,00 грн. пені, 38,22 грн. інфляційних, 958,02 грн. 3% річних., 1378,00 грн. судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.05.2016р.

Суддя Л.I. Васильєва