ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" травня 2016 р. Справа № 924/421/15

Господарський суд Хмельницької області у колегіальному складі за участю суддів Вибодовського О.Д. та Яроцького А.М. під головуванням судді Грамчука І.В. при секретарі судового засідання Полушкіна А.В. розглянувши у відкритому судовому засадні матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" м. Рівне

до товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Лізинг" м.Хмельницький

до публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" м.Київ

про визнання недійсним договору застави № 132065 від 04.07.2008р. в частині передачі в заставу чотирьох транспортних засобів ПАТ "Рівнеазот" : - Ford Тоurneo Соnnесt 1,8 ТDСІ, шасі № WFOJXXTTPJ8C28096, реєстраційний номер № НОМЕР_1; - Ford Тоurneo Соnnekt 1,8 ТDСІ, шасі № WFOJXXTTPJ7Р46667, реєстраційний № НОМЕР_2 ; - Skoda Superb Classic 1,8 МТ, шасі № ТМВDL23UX8B301667, реєстраційний № НОМЕР_3; - Skoda Octavia А5 Liftback Ambiente 1,6 , шасі № ТМВСА41Z88В157371, реєстраційний № НОМЕР_4

Представники сторін:

позивача ОСОБА_1 за довіреністю

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 за довіреностями

Суть спору: Рішенням господарського суду Хмельницької області від 04.06.2015р по справі № 924/421/15 визнано недійсним договір застави № 132065 від 04.07.2008р., укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Євро Лізинг" м.Хмельницький та публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" м.Київ, зокрема її додаткову угоду № 27 від 24 лютого 2011р. в частині передачі в заставу чотирьох транспортних засобів ПАТ "Рівнеазот" : - Ford Тоurneo Соnnесt 1.8ТDСІ, шасі № WFOJXXTTPJ8C28096, реєстраційний номер № НОМЕР_5; - Ford Тоurneo Соnnekt 1.8ТDСІ, шасі № WFOJXXTTPJ7Р46667, реєстраційний № НОМЕР_2; - Skoda Superb Classic 1,8МТ, шасі № ТМВDL23UX8B301667, реєстраційний № НОМЕР_3; - Skoda Octavia А5 Liftback Ambiente 1,6, шасі № ТМВСА41Z88В157371, реєстраційний № НОМЕР_4.

На дане рішення ПАТ "УкрСиббанк" було подано апеляційну скаргу.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 16.09.2015р. рішення господарського суду Хмельницької області від 04.06.2015р. залишено без змін, апеляційну скаргу ПАТ "УкрСиббанк" - без задоволення.

На дану постанову ПАТ "УкрСиббанк" було подано касаційну скаргу.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.11.2015р. касаційну скаргу ПАТ "УкрСиббанк" задоволено частково. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 16.09.2015р. та рішення господарського суду Хмельницької області від 04.06.2015р. у справі № 924/421/15 скасовано. Справу №924/421/15 передано на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області.

У відповідності до постанови колегія суддів Вищого господарського суду України не погодилась із висновками судів попередніх інстанцій, оскільки вони є передчасними, зробленими без належної оцінки обставин справи та з порушенням вимог чинного законодавства.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 24.03.2015 ПАТ "Рівнеазот" звернулося до господарського суду з позовною заявою, яку підписав представник Позивача ОСОБА_4 за довіреністю № 681-Юв від 16.12.2013р. Проте, суд першої інстанції не звернув увагу, що до позовної заяви додано довіреність № 681-Юв від 16.12.2014р., відтак, не надав оцінку зазначені обставині в контексті наявності повноважень представника на звернення з позовом від імені ПАТ "Рівнеазот".

При цьому, як встановлено місцевим судом в ході розгляду справи, Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на такі підстави як : укладення договору застави чотирьох транспортних засобів без згоди ПАТ "Рівнеазот", що суперечить вимогам ст. 9 Закону України "Про фінансовий лізинг" та ст.578 ЦК України; невідповідність договору застави транспортних засобів № 132065 від 04.07.2008 (додаткової угоди № 27 від 24.02.2011) вимозі щодо форми договору - його нотаріального посвідчення. Разом з цим, Позивач звертає увагу суду, що спірні транспортні засоби відповідно до судового рішення господарського суду Хмельницької області по справі № 924/894/14 від 08.09.2014р. (залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2015), є власністю ПАТ "Рівнеазот", а отже не можуть бути у заставі будь-яких інших осіб без згоди власника.

Погодившись з доводами позовної заяви про необхідність згоди ПАТ "Рівнеазот" (лізингоодержувача за договором фінансового лізингу № 880 від 01.07.2008) на укладення ТОВ "Євро Лізинг" (лізингодавцем) договору застави транспортних засобів з ПАТ "Укрсиббанк" судом першої інстанції не було належним чином досліджено виникнення права власності Позивача на спірні транспортні засоби та його право на звернення до господарського суду з відповідним позовом.

Так, за приписами ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 12.2 Договору фінансового лізингу № 880 від 01.07.2008 протягом усього терміну дії Договору лізингу транспортний засіб є власністю лізингодавця - ТОВ "Євро Лізинг".

Право власності на предмет фінансового лізингу (транспортні засоби) набувається лізингоодержувачем - ПАТ "Рівнеазот" після сплати повної суми лізингових платежів та залишкової вартості згідно з Договором лізингу (п.12.5 Договору). При цьому, п.12.6 цього Договору визначено, що перехід права власності на транспортний засіб до лізингоодержувача оформляється всіма необхідними документами, що передбачені чинним законодавством.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим судом, відповідний договір купівлі-продажу від 12.08.2014р. був укладений на підставі рішення господарського суду Хмельницької області у справі № 924/894/14 від 08.09.2014р. (залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 02.09.2015р.)

Встановивши наведені вище обставини в ході розгляду матеріалів справи, суд першої інстанції вказав, що єдиним власником спірних автомобілів є ПАТ "Рівнеазот".

Разом з цим, місцевий суд послався на ч.1 ст. 317 ЦК України та положення ст.9 Закону України "Про фінансовий лізинг", згідно яких лізингоодержувачу забезпечується захист його прав на предмет лізингу нарівні із захистом, встановленим законодавством щодо захисту прав власника. Зі змісту зазначених норм господарський суд зробив висновок, що права лізингоодержувача (ПАТ "Рівнеазот") на предмет лізингу (чотири автомобілі) захищаються законом на рівні прав власника, а в силу приписів ст. 578 ЦК України щодо передачі в заставу майна, що є у спільній власності, лише за згодою усіх співвласників, спірні транспортні засоби можуть бути передані в заставу лише за згодою ПАТ "Рівнеазот".

Однак, викладені в оскаржуваному рішенні суперечливі висновки щодо права власності на предмет лізингу ПАТ "Рівнеазот" (єдиний власник чи співвласник) не можна вважати законним та обґрунтованим.

До того ж, встановивши зазначені вище обставини, в тому числі пославшись на рішення господарського суду Хмельницької області у справі № 924/894/14 від 08.09.2014р., судом першої інстанції при розгляді позовної заяви не було надано правову оцінку встановленим названим рішенням обставинам та не встановлено в межах даного спору момент виникнення у Позивача права власності на чотири автомобілі, зокрема, в контексті наявності порушеного права ПАТ "Рівнеазот" та права останнього на звернення з позовом про визнання недійсним Договору застави № 132065 від 04.07.2008р., зокрема, Додаткової угоди № 27 від 24.02.2011р. в частині передачі в заставу чотирьох спірних транспортних засобів.

Відповідно до п. 4.2. договору застави, договір укладається з реєстрацією обтяжень в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Про відсутність зареєстрованого у встановленому чинним законодавством порядку права власності зазначив представник ПАТ "Рівнеазот" в засіданні суду касаційної інстанції. При цьому, представник ПАТ "Укрсиббанк" повідомив у судовому засіданні та зазначив в касаційній скарзі, що про обтяження спірних транспортних засобів ТОВ "Євро Лізинг" на користь банку свідчить запис в Єдиному державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 28 від 09.07.2008 (зі змінами та доповненнями).

Ухвалюючи рішення про визнання недійсною оспорюваної угоди з підстав недотримання вимог ст. 13 Закону України "Про заставу" (в редакції Закону України від 06.10.2010 № 2435VІ) щодо її нотаріального посвідчення суд першої інстанції, поміж іншого послався на ст. 5 ЦК України, норми ч. 3 якої визначають, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Проте, аналізу наведеної норми в контексті застосування до спірних правовідносин оскаржуване судове рішення не містить.

Суд апеляційної інстанції на наведені порушення уваги не звернув та їх не усунув. Поряд з цим, апеляційний суд припустився аналогічних порушень.

Згідно з ч. 2 ст. 105 ГПК України у постанові апеляційної інстанції мають бути зазначені, зокрема, доводи, за якими апеляційна інстанція відхиляє ті чи інші докази, мотиви застосування законів та інших нормативно-правових актів.

Так, визнавши за ПАТ "Рівнеазот" відповідно до ст.ст. 215, 216 ЦК України право як заінтересованої особи на звернення з позовом про визнання угоди недійсною, апеляційний суд зазначив, що Позивач на час укладення Додатку до договору застави являвся володільцем та користувачем транспортних засобів, які були передані лізингодавцем у заставу банку і даним Додатком до Договору застави транспортних засобів може бути порушено його право на отримання у власність зазначених вище автомобілів.

До того ж, відхиляючи доводи апеляційної скарги ПАТ "Укрсиббанк" про те, що даний спір повинен розглядатися в рамках справи про банкрутство ТОВ "Євро Лізинг", апеляційний суд зазначив, що право пред'являти вимоги про вчинення відповідних дій стосовно предмета лізингу - чотирьох транспортних засобів, які з 26.12.2013р. перейшли у власність Позивача (сплачено залишкову вартість предмету), в тому числі і звернення з позовом щодо визнання недійним Договору застави транспортних засобів № 132065 від 04.08.2008, зокрема, його Додаткової угоди № 27 в частині передачі цих чотирьох транспортних засобів, виникло у Позивача з 26.12.2013р. При цьому апеляційний суд встановив, що оскільки провадження у справі № 924/1282/13 про банкрутство ТОВ "Євро Лізинг" порушено 28.10.2013р., то така вимога є поточною і відповідно до ст. ст. 10, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон про банкрутство) повинна розглядатися в позовному провадженні господарським судом.

Наведені у даній постанові Вищого господарського суду України суперечливі висновки стосовно права власності та права вимоги Позивача на спірні автомобілі, а також інші недоліки у вирішенні спору, яких припустилися суди попередніх інстанцій, свідчать про передчасність здійснених висновків стосовно позовної заяви ПАТ "Рівнеазот".

Поряд з наведеним необхідно звернути увагу на те, що справа № 924/1282/13 про банкрутство ТОВ "Євро Лізинг" перебуває на стадії ліквідаційної процедури відповідно до постанови про визнання банкрутом від 23.07.2015р. Про прийняття вказаної постанови представник Відповідача-2 зазначав у своїй заяві б/н від 28.07.2015р. до Рівненського апеляційного господарського суду (а.с. 131). У звязку з цим, не можна вважати правомірним посилання апеляційного суду на абз.4 ч.8 ст. 23 Закону про банкрутство, яким визначено, що до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають будь-які (незалежно від характеру правовідносин) поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство. При цьому, апеляційний суд не звернув увагу, що названою нормою Закону про банкрутство також передбачено, що поточні кредитори з вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство, можуть пред'явити такі вимоги після прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Переглядаючи рішення місцевого суду за апеляційною скаргою Відповідача-2, в порушення приписів ст.ст. 43, 101 ГПК України, судом апеляційної інстанції не було зясовано всіх обставин справи, зокрема, стосовно стадії справи про банкрутства станом на день прийняття оскаржуваної постанови від 16.09.2015р. У зв'язку з цим, висновок апеляційного суду про розгляд даного спору у позовному провадженні має значення в контексті обрання ПАТ "Рівнеазот" способу захисту свого права, зокрема, права на звернення з відповідними вимогами до ТОВ "Євро Лізинг" в межах справи про банкрутство у встановленому Законом про банкрутство порядку.

На думку касаційного суду, з'ясування вказаних у даній постанові обставин має значення при розгляді позовної заяви ПАТ "Рівнеазот".

У зв'язку із викладеним та керуючись повноваженнями, передбаченими нормами ч. 3 ст. 1119 ГПК України, суд касаційної інстанції скасував як незаконні оскаржувані судові рішення першої та апеляційної інстанцій, з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2015р. справу № 924/421/15 передано на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області та прийнято до провадження відповідно до ухвали суду від 21.12.2015р., з наступним розглядом у колегіальному складі за протоколом від 22.02.2016р. та зміною складу колегії згідно протоколу від 15.03.2016р.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено, що Позивач звернувся до господарського суду області з позовом про визнання недійсним договору застави № 132065 від 04.07.2008р. в частині передачі в заставу чотирьох транспортних засобів ПАТ "Рівнеазот" : - Ford Тоurneo Соnnесt 1,8 ТDСІ, шасі № WFOJXXTTPJ8C28096, реєстраційний номер № НОМЕР_1; - Ford Тоurneo Соnnekt 1,8 ТDСІ, шасі № WFOJXXTTPJ7Р46667, реєстраційний № НОМЕР_2 ; - Skoda Superb Classic 1,8 МТ, шасі № ТМВDL23UX8B301667, реєстраційний № НОМЕР_3; - Skoda Octavia А5 Liftback Ambiente 1,6 , шасі № ТМВСА41Z88В157371, реєстраційний № НОМЕР_4, визначивши відповідачами товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Лізинг" м.Хмельницький та публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" м.Київ.

У відповідності до ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, повязаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобовязань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

За приписами п. 7 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі : справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Положеннями ч. 9 ст. 16 ГПК України визначено, що до виключної підсудності суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, віднесено розгляд справ у майнових спорах, передбачених п. 7 ч.1 ст. 12 ГПК України.

Вказане положення кореспондується з ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України від 22.12.2011 №4212-VI, що набрав чинності 19.01.2013р.), згідно з вимогами якого суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Таким чином, у межах провадження у справі про банкрутство підлягають розгляду спори про визнання недійсними правочинів боржника, незалежно від правових підстав для визнання їх недійсними (цивільно-правові чи передбачені законом про банкрутство), оскільки такі правочини безпосередньо пов'язані з провадженням у справі про банкрутство (формування ліквідаційної маси боржника, розгляд кредиторських вимог боржника та формування його пасиву у реєстрі кредиторів) та в силу імперативних приписів процесуального закону.

Окремо враховується і зміст ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає дві форми розгляду справ господарськими судами та два види процесу у господарських судах : позовне провадження та провадження у справах про банкрутство, яке здійснюється у порядку, передбаченому Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а норми господарського процесуального кодексу застосовуються субсидіарно, якщо відсутнє відповідне регулювання у законі про банкрутство.

Згідно з частиною 9 статті 16 ГПК України до виключної підсудності суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, віднесено розгляд справ у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини 1 статті 12 ГПК України.

На час проведення судового засідання 30 травня 2016р. колегією суддів враховується, що ухвалою господарського суду Хмельницької області від 28.10.2013р. порушено провадження у справі № 924/1282/13 про визнання банкрутом ТОВ "Євро Лізинг", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника, введено процедуру розпорядження майном, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_5 та призначено попереднє засідання суду.

Ухвалою суду від 25.02.2014р. повноваження арбітражного керуючого ОСОБА_5 як розпорядника майна у справі № 924/1282/13 припинено, розпорядником майна ТОВ "Євро Лізинг" у справі № 924/1282/13 призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6

Ухвалою суду від 21.05.2015р. затверджено реєстр вимог кредиторів до боржника, визначено дату проведення перших зборів кредиторів та призначено підсумкове судове засідання.

Постановою суду від 23.07.2015р. визнано боржника банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено арбітражного керуючого ОСОБА_6 ліквідатором ТОВ "Євро Лізинг".

23.07.2015р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України було оприлюднене повідомлення № 20558 про визнання боржника ТОВ ""Євро Лізинг"" банкрутом.

З огляду на викладене, зважаючи на внесення змін до Господарсько-процесуального кодексу України (частини 7 статті 12 та частини 9 статті 16) та виключну підсудність майнових спорів, до яких віднесено спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником, щодо якого здійснюється провадження у справі про банкрутство, з 19.01.2013 року виключно судам, у провадженні яких перебуває справа про банкрутство, незалежно від правових підстав для визнання їх недійсними (цивільно-правові чи передбачені законом про банкрутство), суд дійшов до висновку, що публічне акціонерне товариство "Рівнеазот" м. Рівне з вимогою до товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Лізинг" м.Хмельницький та публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" м.Київ про визнання недійсним договору застави № 132065 від 04.07.2008р. в частині передачі в заставу чотирьох транспортних засобів ПАТ "Рівнеазот" : - Ford Тоurneo Соnnесt 1,8 ТDСІ, шасі № WFOJXXTTPJ8C28096, реєстраційний номер № НОМЕР_1; - Ford Тоurneo Соnnekt 1,8 ТDСІ, шасі № WFOJXXTTPJ7Р46667, реєстраційний № НОМЕР_2 ; - Skoda Superb Classic 1,8 МТ, шасі № ТМВDL23UX8B301667, реєстраційний № НОМЕР_3; - Skoda Octavia А5 Liftback Ambiente 1,6 , шасі № ТМВСА41Z88В157371, реєстраційний № НОМЕР_4 вправі звернутися у межах справи № 924/1282/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО ЛІЗИНГ" (аналогічних висновків дійшов Вищий господарський суд України у постановах № 911/5237/14 від 21.07.2015р. та №923/553/13 від 20.08.2013р., а також Верховний Суд України у постанові від 13.04.2016р. у справі № 908/4804/14).

Окремо враховується і висновок Вищого господарського суду України від 03.07.2014р. викладений у постанові по справі № 924/1282/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Євро Лізинг, якою постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.03.2014р. та ухвалу господарського суду Хмельницької області від 04.02.2014р. у справі №924/1282/13 скасовано, з огляду на невірне застосування норм ст.ст.10, 23 Закону.

Відповідну судову практику застосування норм господарського судочинства враховано і самим господарським судом Хмельницької області, який в межах справи № 924/1282/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „Євро Лізинг, розглянувши спір по суті ухвалою від 23 травня 2016р. відмовив у задоволенні заяви ТОВ "Автоцентр Київ" м. Київ про визнання недійсною додаткової угоди № 29 від 07.04.15р. до договору застави транспортних засобів № 132065 від 04.07.08 укладеної між ПАТ "УкрСиббанк" та ТОВ "Євро Лізинг" по справі №924/1282/13 про банкрутство ТОВ "Євро Лізинг".

При цьому суд звертає увагу, що передача справ з позовного провадження для розгляду у справу про банкрутство та в зворотному порядку нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та Господарського процесуального кодексу України не передбачена.

Проте згідно з ухвалою господарського суду області від 26.03.2015р., з огляду на обрану позивачем форму звернення та викладені у змісті поданої заяви норми ГПК України, провадження у справі № 924/421/15 порушено за правилами ст.ст. 61, 64 ГПК України, як позовного провадження.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем невірно обрано форму розгляду справи, провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства "Рівнеазот" м. Рівне до товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Лізинг" м.Хмельницький до публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" м.Київ про визнання недійсним договору застави № 132065 від 04.07.2008р. в частині передачі в заставу чотирьох транспортних засобів ПАТ "Рівнеазот" : - Ford Тоurneo Соnnесt 1,8 ТDСІ, шасі № WFOJXXTTPJ8C28096, реєстраційний номер № НОМЕР_1; - Ford Тоurneo Соnnekt 1,8 ТDСІ, шасі № WFOJXXTTPJ7Р46667, реєстраційний № НОМЕР_2 ; - Skoda Superb Classic 1,8 МТ, шасі № ТМВDL23UX8B301667, реєстраційний № НОМЕР_3; - Skoda Octavia А5 Liftback Ambiente 1,6 , шасі № ТМВСА41Z88В157371, реєстраційний № НОМЕР_4 належить припинити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

При цьому суд звертає увагу позивача, що припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України в порядку позовного провадження не позбавляє права заявника звернутись з відповідними вимогами в межах справи № 924/1282/13 про банкрутство ТОВ "Євро Лізинг".

Керуючись ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 2, 21, 4-2 - 4-7, 12, п.1 ч.1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Провадження у справі № 924/421/15 про визнання недійсним договору застави № 132065 від 04.07.2008р., укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю "Євро Лізинг" м.Хмельницький та публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" м.Київ, зокрема додаткової угоду № 27 від 24 лютого 2011р. в частині передачі в заставу чотирьох транспортних засобів ПАТ "Рівнеазот" : - Ford Тоurneo Соnnесt 1.8ТDСІ, шасі № WFOJXXTTPJ8C28096, реєстраційний номер № НОМЕР_5; - Ford Тоurneo Соnnekt 1.8ТDСІ, шасі № WFOJXXTTPJ7Р46667, реєстраційний № НОМЕР_2; - Skoda Superb Classic 1,8МТ, шасі № ТМВDL23UX8B301667, реєстраційний № НОМЕР_3; - Skoda Octavia А5 Liftback Ambiente 1,6, шасі № ТМВСА41Z88В157371, реєстраційний № НОМЕР_4, припинити.

Головуючий суддя І.В. Грамчук

суддя О.Д. Вибодовський

суддя А.М. Яроцький

Віддрук. 4 прим. : 1 - до справи, 2 - позивачу, ПАТ "Рівнеазот" м.Рівне, 17, 3 - відповідачу.ТОВ "Євро Лізинг" м.Хмельницький, вул.Проскурівська, 23/1, 4 -відповідачу ПАТ "УкрСиббанк" м.Київ, вул.Андріївська, 2/12.