Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

"27" травня 2016 року Справа № 927/366/16

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Техно-Сервіс",

вул. Історична, 1, с. Кавказ, Переяслав-Хмельницький р-н, Київська обл.,

08436

Відповідач: Публічне акціонерне товариство науково-виробниче обєднання

"Чернігівеліткартопля", вул. Я. Лизогуба, 13, смт. Седнів, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 15522

про стягнення 65171,75 грн.

Суддя Бобров Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 4 від 10.01.2016;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 10.05.2016

Позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Техно-Сервіс» подано позов до Публічного акціонерного товариства науково-виробниче обєднання «Чернігівеліткартопля» про стягнення 65171,75 грн заборгованості згідно з договором поставки запасних частин № 93 від 10.06.2011.

Розгляд справи відкладався.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Разом з тим, представником відповідача подана письмова заява про надання відстрочки виконання рішення суду на 4 місяці до 27 вересня 2016 року.

Обґрунтовуючи дану заяву представник відповідача посилається, зокрема, на те, що на даний час на підприємстві відсутні кошти для добровільного виконання рішення суду в повному обємі після набрання ним чинності.

Також представник відповідача в заяві зазначає, що ПАТ НВО Чернігівеліткартопля є сільськогосподарським товаровиробником. Відповідно до відомостей з ЄДРПОУ видами діяльності ПАТ НВО Чернігівеліткартопля, зокрема, є (за КВЕД): 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур; 01.13 Вирощування овочів і баштанових культур, коренеплодів і бульбоплодів. Не зважаючи на складні економічні і фінансові умови в країні, на сьогоднішній день відповідач активно проводить посівні роботи аби виростити врожай та отримати кошти від його реалізації, щоденно витрачаючи значні кошти.

Крім того, видами діяльності ПАТ НВО Чернігівеліткартопля є (за КВЕД): 72.11 Дослідження й експериментальні розробки у сфері біотехнологій; 72.19 Дослідження й експериментальні розробки у сфері інших природних і технічних наук. Тобто, підприємство займається науковою діяльністю, проте, починаючи з 2000 року, відсутня підтримка з боку держави як науковій установі.

До заяви, зокрема, додано: копію Статуту ПАТ НВО Чернігівеліткартопля; копію довідки МОН України, згідно якої з 2002 року останнє не входить до реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, копію витягу з ЄДРПОУ станом на 11.12.2013, довідку ПАТ НВО Чернігівеліткартопля про середньоденні матеріальні витрати по підприємству.

Представник позивача в судовому заасіданні не заперечив стосовно задоволення заяви про відстрочку виконання рішення.

Розглянувши подані матеріали, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.06.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Техно-Сервіс" (Продавець) та Закритим акціонерним товариством науково-виробниче об'єднання "Чернігівеліткартопля" (Покупець) був укладений договір № 93 поставки запасних частин (далі Договір).

Згідно з п.п.1.1. Договору Продавець зобовязується передати у власність Покупця запасні частини для сільськогосподарської техніки виробництва фірми «КЛААС КГаА мбХ» (надалі - ОСОБА_3), а Покупець зобовязується прийняти ОСОБА_3 та оплатити його на умовах даного Договору.

Асортимент ОСОБА_3, його найменування, ціна, кількість та комплектність, що передається Покупцю за цим Договором, визначається сторонами у погодженому рахунку-фактурі або специфікації (п.1.2.Договору).

Відповідно до п.2.1. Договору, загальна сума цього Договору розраховується з урахуванням податку на додану вартість і складається із сум, вказаних у Видаткових накладних або Актах приймання-передачі (додатках) до цього Договору.

Згідно з п.2.2 Договору платежі за цим Договором за кожну окрему партію ОСОБА_3 здійснюються Покупцем згідно підписаних специфікацій або виписаних рахунків-фактур.

Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до моменту повного виконання Сторонами істотних умов Договору (п.7.1. Договору).

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов Договору, 12.09.2014 позивач передав у власність відповідача ОСОБА_3 згідно з видатковими накладними № 5770 від 12.09.2014 на суму 78932,81 грн; № 5839 від 12.09.2014 на суму 40,70 грн; № 6595 від 19.09.2014 на суму 10398,24 грн. (а.с.57-59).

Факт отримання Відповідачем ОСОБА_3 підтверджується довіреністю №154 від 10.09.2014 (а.с.60).

Відповідач товар отримав, будь-яких заперечень не надав, отже враховуючи положення ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Однак, відповідач оплату за поставлений товар своєчасно та в повному обсязі не здійснив, сплативши лише 23200,00 грн (01.09.2014 - 8 900,00 грн; 07.10.2015 - 10 000,00 грн; 29.12.2015 - 4300,00 грн.), що підтверджується випискою по рахунку позивача за період з 01.09.2014 по 30.09.2014 (а.с.54).

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача була направлена претензія № 138 від 04.02.2016 (а.с.10) з вимогою сплатити заборгованістю в сумі 65171,75 грн, яка була залишена відповідачем без відповіді, заборгованість сплачена не була.

Таким чином, на день прийняття судом рішення, заборгованість відповідача становить 65171,75 грн.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання, згідно ст.526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується факт несвоєчасного виконання відповідачем своїх зобовязань за договором, а також визнання відповідачем позову в повному обсязі, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Щодо заявленого відповідачем клопотання про відстрочення виконання рішення, то суд, враховуючи специфіку діяльності відповідача (сільськогосподарського товаровиробника), його фінансовий стан та наявність кризових процесів у економіці держави, з метою збереження фінансової платоспроможності відповідача, вважає за можливе задовольнити клопотання, відстрочивши виконання рішення суду до 4 місяці до 27.09.2016. Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 78, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства науково-виробниче об'єднання "Чернігівеліткартопля" (вул. Я. Лизогуба, 13, смт. Седнів, Чернігівський район, Чернігівська область, 15522; р/р 7089 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 380805; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Техно-Сервіс» (вул. Історична, 1, с. Кавказ, Переяслав-Хмельницький район, Київська область, 08436; п/р № 4 в КРД «ОСОБА_4 Аваль», МФО 380805; ) 65171,75 грн заборгованості та 1378,00 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору, відстрочивши виконання рішення суду до 27 вересня 2016 року.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В судовому засіданні 27.05.2016, на підставі ст. 85 ГПК України, оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 30.05.2016.

Суддя Ю.М. Бобров