УХВАЛА

30.05.2016Справа № 910/6179/13

За заявоюОСОБА_1
про винесення додаткового рішення
у справі 910/6179/13
за позовом ОСОБА_1
до Публічного акціонерного товариства «Український інститут по проектуванню нафтопереробних та нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідачаЦентрального територіального департаменту Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку
про зобов'язання вчинити дії
Головуючий суддя Босий В.П.

Судді: Лиськом М.О.

Чебикіна С.О.

Представники сторін:
не викликалися
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до ПАТ «Український інститут по проектуванню нафтопереробних та нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект» про зобов'язання відповідача надати на безоплатній основі запитувані позивачем документи, визначені п.п. 1-3, 5-8, 14, 16, 17 ч.1 ст. 77 Закону України «Про акціонерні товариства», детальний перелік яких наведено в заяві від 06.06.2013 р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.06.2014 р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 р. та постановою Вищого господарського суду України від 26.02.2015 р., у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було відмовлено.

18.12.2015 р. позивач звернувся до господарського суду міста Києва із заявою про винесення додаткового рішення у зв'язку з необхідністю повернення судового збору, сплаченого позивачем за подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2014 р.

Згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 22.12.2015 р. вказану заяв передано на розгляд колегії суддів у складі: Босий В.П. (головуючий), Чебикіна С.О., Лиськов М.О.

Після розгляду господарським судом міста Києва заяв позивача про прийняття додаткового рішення та про роз'яснення ухвали суду, матеріали справи №910/6179/13 були передані судді Босому В.П. для розгляду заяви про винесення додаткового рішення.

Частиною 1 ст. 88 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо: 1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення; 2) не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до п. 15 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» №6 від 22.03.2012 р. вирішуючи питання щодо розгляду заяв про прийняття додаткового рішення, господарські суди повинні враховувати, в якому порядку розглядалася справа, зокрема, за участю однієї чи обох сторін або за їх відсутності, а також з обставин справи, доводів, наведених у заяві, тощо. При цьому додаткові докази судом не приймаються і оцінка їх не здійснюється. У залежності від конкретних обставин справи суд може призначити відповідну заяву до розгляду в судовому засіданні, повідомивши учасників судового процесу про час і місце його проведення.

З урахуванням викладеного, заява позивача про винесення додаткового рішення може бути розглянута за наявними в матеріалах справи документами без виклику представників сторін.

Як зазначено у п. п. 13-15 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» від 23.03.2012 р. № 6 прийняття додаткового рішення (стаття 88 ГПК) за заявою сторони, прокурора, який брав участь у процесі, або за ініціативою суду здійснюється, як правило, тим же суддею (складом суду), що приймав первісне рішення, за винятком випадків, коли це неможливо з об'єктивних причин (звільнення судді, відсутність його у зв'язку з відпусткою, захворюванням тощо). Про відхилення заяви сторони чи прокурора щодо прийняття додаткового рішення виносяться ухвала (стаття 86 ГПК).

При цьому сама ст. 88 ГПК України передбачає, що господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо:

1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення;

2) не вирішено питання про розподіл господарських витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Господарським судам слід мати на увазі, що прийняття додаткового рішення допустиме виключно з підстав, передбачених статтею 88 ГПК. Якщо порушується питання про прийняття додаткового рішення з інших підстав, суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Порушення вимог цієї статті тягне за собою зміну або скасування додаткового рішення в апеляційному чи у касаційному порядку (пункт 4 частини першої статті 104, стаття 11110 ГПК).

Таким чином, додаткове рішення є засобом виправлення неповноти судового рішення, однак в межах розгляду заяви про прийняття додаткового рішення не допускається зміна первісного рішення, в т.ч. на підставі переоцінки доказів та долучення до матеріалів справи нових доказів.

Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом. При цьому неповнота судового рішення шляхом прийняття додаткового рішення (ухвали) не може бути виправлена щодо позовних вимог, з яких судом прийнято рішення. Така неповнота може бути усунена лише в процедурі перегляду рішення. Тобто додаткове рішення (ухвала) не можуть стосуватися тих вимог, щодо яких суд ухвалив рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням господарського суду міста Києва від 05.06.2014 р. у справі № 910/6179/13 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Український інститут по проектуванню нафтопереробних та нафтохімічних підприємств «Укрнафтохімпроект» надати документи.

Не погоджуючись з рішенням суду, 17.06.2014 р. ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2014 у справі №910/6179/13 апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто скаржнику, оскільки позивачем подано апеляційну скаргу без клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою, в якій просив Вищий господарський суд України скасувати ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2014 р. та направити справу разом з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду міста Києва від 05.06.2014 р. у справі № 910/6179/13.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.10.2014 у справі № 910/6179/13 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2014 р. у справі № 910/6179/13, справу №910/6179/13 передано до Київського апеляційного господарського суду для вирішення питання щодо прийняття до провадження апеляційної скарги ОСОБА_1 з урахуванням клопотання про відновлення пропущеного процесуального строку.

18.12.2015 р. позивач звернувся до господарського суду міста Києва з заявою про винесення додаткового рішення про повернення йому судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2014 р. у справі № 910/6179/13.

В той же час, за змістом п. 5.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 р. №7 у разі з'ясування судами апеляційної чи касаційної інстанції під час перегляду судових рішень підстав для повернення сплачених сум судового збору питання про це вирішується відповідно судом апеляційної чи касаційної інстанції у судовому рішенні, прийнятому за результатами такого перегляду. Якщо у зазначеному рішенні не вирішено питання про повернення сум судового збору, сплаченого за подання скарг (заяв) до суду апеляційної чи касаційної інстанції, то останні можуть вирішити його в порядку, передбаченому статтею 88 ГПК.

Пунктом 5.6 вказаної постанови визначено, що питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується господарським судом, який розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

З огляду на викладене, оскільки касаційну скаргу, за яку заявником був сплачений судовий збір до державного бюджету України, розглядав Вищий господарський суд України, відтак саме йому належить розглядати питання щодо винесення додаткового рішення (ухвали) про повернення судового збору, сплаченого за розгляд такої касаційної скарги.

При цьому, в матеріалах справи №910/6179/13 наявні ухвали Вищого господарського суду України від 11.06.2015 р. та від 27.08.2015 р., якими позивачу відмовлено у задоволенні заяв про винесення додаткового рішення в частині повернення судового збору, сплаченого за подання касаційної скарги на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 25.07.2014 р.

З огляду на викладене, обставини з якими приписи ст. 88 Господарського процесуального кодексу України пов'язують можливість прийняття господарським судом міста Києва додаткового рішення (ухвали) у справі, судом не встановлено.

За таких обставин, у задоволенні заяви ОСОБА_1 необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 88 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про прийняття додаткового рішення відмовити.

Головуючий суддя В.П. Босий

Судді М.О. Лиськов

С.О. Чебикіна