РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2016Справа №910/6239/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЖНАРОДНІ ІНВЕСТИЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ»

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРІНТІС ЛТД»

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕГІНА-Р»

про солідарне стягнення 281 833 525,00 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Радченко А.В. - за довіреністю від 01.04.2016 року;

від відповідача-1: Сухенко М.В. - за довіреністю №17/05/16-01 від 17.05.2016 року;

від відповідача-2: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МІЖНАРОДНІ ІНВЕСТИЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КІДФУДЗПРОДАКШН" (в подальшому змінено найменування на ТОВ «МАРІНТІС ЛТД») та Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕГІНА-Р" про солідарне стягнення 281 833 525,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Ерфольг-Україна» своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ40/14/1 від 02.06.2014р., та неналежним виконанням відповідачем-1 та відповідачем-2 Договору спільної поруки №29/05/15 від 29.05.2015р.

З цих підстав позивач просив задовольнити позов стягнувши солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 на свою користь 281 833 525,00 грн. - боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.04.2016 року (з врахуванням узвали про виправлення описки від 27.04.2016 року) порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 10.05.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2016 року, в зв'язку з нез'явленням представника відповідача-2, відкладено розгляд справи на 18.05.2016 року.

18.05.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від відповідача-1 надійшла заява про визнання позову.

В судове засідання 18.05.2016 року представник відповідача-2 не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 06.04.2016 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні 18.05.2016 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, представник відповідач-1 визнав позовні вимоги.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 18.05.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародні інвестиційні технології» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ерфольг-Україна» (далі по тексту - позивач, покупець, ТОВ «Ерфольг-Україна») укладено Договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ40/14/1 (далі по тексту - Договір купівлі-продажу), згідно якого продавець зобов'язався передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити наступні цінні папери (далі по тексту - ЦП): інвестиційний сертифікат іменний в без документарній формі, в кількості 281 749 шт., номінальна вартість одного ЦП 100,00 грн., загальна вартість ЦП 281 833 525,00 грн.

Покупець зобов'язується здійснити банківський переказ на банківський рахунок продавця загальної суми договору, що дорівнює 281 833 525,00 грн. до 10 червня 2014р., включно (п. 2.1. Договору купівлі-продажу).

Відповідно до п. 3.2. Договору купівлі-продажу продавець зобов'язується до 10 червня 2014 року включно, забезпечити поставку ЦП з рахунку продавця в ЦП №402487-UA40027074 у Депозитарній установі ТОВ «БЮРО ІНВЕСТИЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ» (код МДО Депозитарної установи № 402487) на рахунок покупця в ЦП № 402487- UA40027170 у Депозитарній установі ТОВ «БЮРО ІНВЕСТИЦІЙНИХ ТЕХНОЛОГІЙ» (код МДО Депозитарної установи № 402487).

Згідно п. 7.1. Договору купівлі-продажу, договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по ньому.

29.05.2015 року, в забезпечення виконання зобов'язань за Договором купівлі-продажу, між позивачем (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРІНТІС ЛТД» (далі по тексту - відповідач-1, поручитель-2) та Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕГІНА-Р» (далі по тексту - відповідач-2, поручитель-1) (поручитель-1 та поручитель-2 далі разом по тексту - поручителі) укладено Договір спільної поруки №29/05/15 (далі по тексу - Договір спільної поруки).

Відповідно до п. 1.1. Договору спільної поруки, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поручителі солідарно поручаються перед Кредитором за повне виконання зобов'язань Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕРФОЛЬГ-УКРАЇНА», код за СДРПОУ 32412412, що знаходиться за адресою: 09109, Київська обл., м. Біла Церква, Сквирське шосе, буд. 20, (надалі за текстом - «Боржник») за Договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ40/14/1 від "02" червня 2014 року, укладеним між Кредитором та Боржником, (надалі іменується "Основний договір"), відповідно до умов якого Кредитор передав, а Боржник прийняв у власність та зобов'язався оплатити цінні папери, а саме: іменні інвестиційні сертифікати у бездокументарній формі існування, у кількості 281 749 (двісті вісімдесят одна тисяча сімсот сорок дев'ять) шт.(код ISIN: UA ) загальною договірною вартістю 281 833 525,00 (двісті вісімдесят один мільйон вісімсот тридцять три тисячі п'ятсот двадцять п'ять грн. 00 коп.) грн.

Поручителі відповідають перед Кредитором за виконання зобов'язання Боржника в повному обсязі. Поручителі відповідають в тому ж обсязі, що й Боржник, включаючи виконання основного зобов'язання, сплати штрафних санкцій, пені, що виникатимуть з Основного договору (п. 1.4. Договору спільної поруки).

Згідно з п. 2.1. Договору спільної поруки, у разі порушення зобов'язання Боржником Кредитор направляє Поручителям письмові вимоги виконати зобов'язання (або певну його частину). Кредитор не зобов'язаний підтверджувати будь-яким чином факт виконання зобов'язання Боржником. Вимоги Кредитора будуть достатньою для Поручителів підставою виконати зобов'язання на суму, визначену в таких вимогах. Поручителі зобов'язані самостійно виконати зазначений обов'язок Боржника перед Кредитором у повному обсязі на підставі письмової вимоги Кредитора протягом 10 (десяти) банківських днів шляхом перерахування відповідної суми заборгованості на поточний банківський рахунок Кредитора.

На виконання п. 1.1. договору купівлі-продажу позивач 04.06.2014р. передав ТОВ «Ерфольг-Україна», а ТОВ «Ерфольг-Україна» прийняло від позивача у власність цінні папери на загальну суму 281 833 525грн., що підтверджується підписаним та скріпленим печатками обох сторін договору актом приймання-передачі цінних паперів від 04.06.2014р. та випискою про операції з цінними паперами за період з 02.06.2014р. по 09.07.2014р..

ТОВ «Ерфольг-Україна» свій обов'язок, передбачений п. 2.1. договору купівлі-продажу, не виконав, суму боргу до 11.06.2014р. не сплатив, внаслідок чого борг ТОВ «Ерфольг-Україна» перед позивачем за договором купівлі-продажу склав 281 833 525грн.

Факт невиконання ТОВ «Ерфольг-Україна» зобов'язання за Договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ40/14/1 від 02.06.2014 року встановлено рішенням господарського суду Київської області від 29.08.2014 року у справі №911/3232/14.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вимогами №1 та №2 від 09.11.2015 року позивач повідомив відповідача-1 та відповідача-2 про невиконання ТОВ «Ерфольг-Україна» зобов'язання за Договором купівлі-продажу, в зв'язку з чим просив поручителів погасити борг в розмірі 281 833 525,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач-1 та відповідач-2 не виконали зобов'язання за Договором спільної поруки, в зв'язку з чим позивач просив суд стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідач-2 281 833 525,00 грн. - боргу.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За приписами ч. 1 ст. 527 ЦК України Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 528 ЦК України виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. У разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

Згідно з частинами 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частиною 1 ст. 618 ЦК України передбачено, що боржник відповідає за порушення зобов'язання іншими особами, на яких було покладено його виконання (стаття 528 цього Кодексу), якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 540 ЦК України якщо у зобов'язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов'язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З наданих позивачем доказів вбачається, що ТОВ «Ерфольг-Україна» не виконало зобов'язання за Договором купівлі-продажу цінних паперів №БВ40/14/1 від 02.06.2014 року, а відповідач-1 та відповідач-2 не виконали зобов'язання за Договором спільної поруки та мають перед позивачем заборгованість зі сплати 281 833 525,00 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач-1 визнав позовні вимоги, а відповідач-2 в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорили, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині солідарного стягнення з відповідачів 281 833 525,00 грн. нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача-1 та відповідача-2.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суддя -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕГІНА-Р» (02002, м. Київ, вул. Луначарського, буд. 4; ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРІНТІС ЛТД» (49000, Дніпропетровська область, місто Дніпропетровськ, Бабушкінський район, Проспект Карла Маркса, будинок 49; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЖНАРОДНІ ІНВЕСТИЦІЙНІ ТЕХНОЛОГІЇ» (01133, Харківська область, м. Харків, вул. Гвардійців-Широнінців, буд. 1; ) 281 833 525 (двісті вісімдесят один мільйон вісімсот тридцять три тисячі п'ятсот двадцять п'ять) грн. 00 коп. - боргу.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 31.05.2016 року.