ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" травня 2016 р.Справа № 916/787/16

Господарський суд Одеської

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 01.01.2016р.;

Від відповідача: не зявився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий будинок „Коровай до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 29 156, 53 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Торговий будинок „Коровай (далі по тексту ТОВ „Торговий будинок „Коровай) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості в загальному розмірі 29 159,53 грн., яка складається суми боргу за надані послуги у розмірі 20 046,00 грн., збитків від інфляції у розмірі 3217,23 грн., 3 % річних в розмірі 335,75 грн. та пені в розмірі 5 557,55 грн. Заявлені позовні вимоги обґрунтовані фактом порушення відповідачем прийнятих на себе зобовязань за договором № ОД 01/10-13 від 01.01.2014 року про надання послуг по мерчандайзингу, особливому розміщенню обладнання щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг.

Відповідно до заяви про зміну розміру позовних вимог позивач зменшив розмір заявлених позовних вимог до загальної суми 18 172,09 грн. та просив суд стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 суму основного боргу за надані послуги у розмірі 14 046,00 грн., збитків від інфляції у розмірі 635,73 грн., 3% річних в розмірі 225,59 грн. та пені в розмірі 3 264,77 грн. Вказана редакція позовних вимог ТОВ „Торговий будинок „Коровай була прийнята судом до розгляду як остаточна.

Відповідач не заперечував проти задоволення заявленого ТОВ „Торговий будинок „Коровай позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

01.01.2014 року між ТОВ „Торговий будинок „Коровай (Виконавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (Замовник) було укладено договір №ОД 01/10-13 про надання послуг, у відповідності до п. 1.1 якого Виконавець зобовязується надати послуги по мерчандайзингу, особливому розміщенню обладнання, а Замовник зобовязується оплатити надані послуги належним чином. Відповідно до п. 3.3 договору № ОД 01/10-13 вартість послуг наданих Виконавцем Замовнику складає 650,00 грн. (в тому числі ПДВ) за місяць за кожну торговельну точку. Сім торгових місць, за адресами яких розміщували обладнання, були передбачені в додатку №1 до договору. Додатковою угодою від 01.11.2014 р. до договору №ОД 01/10-13 п. 3.3 було викладено в редакції, відповідно до якої вартість послуг Виконавця з 01.11.2014 року складає 550 грн. в тому числі ПДВ. 01.03.2015 року сторони підписали додаток до договору № ОД 01/10-13, яким зменшили кількість торгових місць з семи до шести.

Згідно зі ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

31.12.2014 року Замовник та Виконавець підписали акт звірки взаємних розрахунків, відповідно до якого станом на 31.12.2014 року заборгованість відповідача перед позивачам складала 12 946,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов п. 3.2 договору про надання послуг Виконавцем та Замовником було підписано акти надання послуг на загальну суму 37 400,00 грн.: № 48 від 30.01.2015 року на суму 3850,00 грн.; №147 від 28.02.2015 року на суму 3850,00 грн.; №251 від 31.03.2015 року на суму 3300,00 грн., №458 від 31.05.2015 року на суму 3300,00 грн.; №451 від 31.05.2015 року на суму 3300,00 грн. (послуги за квітень 2015 року); №534 від 30.06.2015 року на суму 3300,00 грн., №630 від 31.07.2015 року на суму 3300,00 грн.; №748 від 31.08.2015 року на суму 3300,00 грн.; № 854 від 30.09.2015 року на суму 3300,00 грн.; № 975 від 31.10.2015 року на суму 3300,00 грн.; № 1071 від 30.11.2015 року на суму 3300,00 грн.

Відповідно до п. 3.4 договору про надання послуг № ОД 01/10-13 від 01.01.2014 року Замовник сплачує Виконавцю вартість наданих послуг не пізніше 10 числа поточного місяця шляхом перерахування на рахунок Виконавця або іншим способом, який передбачений законодавством України.

Так, статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу, якщо оплата передбачена умовами договору, в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проте, як свідчать матеріали справи, всупереч умовам договору про надання послуг № ОД 01/10-13 від 01.01.2014 року відповідач не здійснив оплати вартості наданих позивачем послуг, в результаті чого, на момент вирішення даного спору за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 рахується прострочена заборгованість перед ТОВ „Торговий будинок „Коровай в розмірі 14 046,00 грн.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 629, 903 ЦК України господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ „Торговий будинок „Коровай про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 суми боргу за надані послуги в сумі 14 046,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку із порушенням відповідачем прийнятих на себе зобовязань відповідно до договору № ОД 01/10-13 від 01.01.2014 року з оплати послуг, позивачем в порядку ст. 625 ЦК України було нараховано 3% річних в сумі 225,59 грн. Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок 3% відсотків річних, господарський суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість, у звязку з чим, позовні вимоги ТОВ „Торговий будинок „Коровай про стягнення із відповідача трьох відсотків річних в сумі 225,59 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, з посиланням на положення ст. 625 ЦК України позивачем також було нараховано відповідачу до сплати збитки від інфляції в загальній сумі 653,73 грн. Перевіривши вказаний розрахунок, господарський суд визнає його правильним та обґрунтованим, у звязку з чим, із відповідача слід стягнути на користь ТОВ „Торговий будинок „Коровай збитки від інфляції в загальній сумі 653,73 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання. Так, згідно ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (із змінами та доповненнями) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями п. 4.4 договору № ОД 01/10-13 від 01.01.2014 року передбачено, що за несвоєчасну оплату та/або не оплату послуг Виконавця Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент порушення, за кожний день прострочення виконання зобовязання.

З посиланням на наведені умови договору № ОД 01/10-13 від 01.01.2014 року позивачем було нараховано пеню за несвоєчасну оплату наданих послуг у сумі 3264,77 грн. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок штрафної санкції, заявленої до стягнення, господарський суд доходить висновку про його правильність та обґрунтованість, у звязку з чим, позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 3264,77 грн. підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 перед ТОВ „Торговий будинок „Коровай в загальній сумі 18 172,09 грн., яка складається із заборгованості за надані послуги у розмірі 14 046,00 грн., трьох відсотків річних в сумі 225,59 грн., збитків від інфляції в сумі 635,73 грн. та пені в сумі 3 264,77 грн., витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі шляхом присудження до стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ТОВ „Торговий будинок „Коровай заборгованості за надані послуги відповідно до умов договору № ОД 01/10-13 від 01.01.2014 в сумі 14 046,00 грн., збитків від інфляції у розмірі 635,73 грн., 3 % річних за користування чужими грошима в розмірі 225,59 грн., пені в розмірі 3 264,77 грн. відповідно до ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 615, 617, 625, 629, 901 ЦК України, ст.ст. 193, 231, 232 ГК України, ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами та доповненнями).

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 /АДРЕСА_1, 65012, реєстраційний номер облікової картки платника податків: / на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Торговий будинок „Коровай /вул. Прохорівська, буд. 47, кімн. 1, м. Одеса, 65005, р/с 5301 в АБ „Південний, МФО 328209, / суму основного боргу у розмірі 14 046 грн. /чотирнадцять тисяч сорок шість грн./, збитки від інфляції в сумі 635 грн. 73 коп. /шістсот тридцять пять грн. сімдесят три коп./, три відсотки річних за користування чужими грошовими коштами в розмірі 225 грн. 59 коп. /двісті двадцять пять грн. пятдесят девять коп./, пеню в розмірі 3 264 грн. 77 коп. /три тисячі двісті шістдесят чотири грн. сімдесят сім коп./, судовий збір в сумі 1 378 грн. /одна тисяча триста сімдесят вісім грн./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 27.05.2016р.

Суддя С.П. Желєзна