ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

02 червня 2016 року Справа № 910/6424/15-г

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Короткевича О.Є. (доповідач у справі),
суддів:Коваленка В.М., Полякова Б.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві
на окрему ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2016 року
у справі Господарського суду№ 910/6424/15-г м. Києва
за заявою Державної податкової інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві
доПриватного акціонерного товариства "Народна фінансова-страхова компанія "Добробут"
пробанкрутство,
ВСТАНОВИВ:

Подана Державною податковою інспекцією у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві касаційна скарга не може бути розглянута Вищим господарським судом України з наступних підстав.

Як вбачається, предметом касаційного оскарження є окрема ухвала Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2016 року у справі № 910/6424/15-г.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI, далі - Закон про банкрутство) визначають спеціальний порядок оскарження судових рішень місцевого господарського суду у справі про банкрутство в апеляційному та в касаційному порядку.

Так, згідно з ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство, якими врегульовані питання щодо касаційного оскарження судових рішень у справі про банкрутство, у касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови апеляційного господарського суду, прийняті за результатами перегляду таких судових рішень: ухвали про порушення справи про банкрутство, ухвали про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника, ухвали за результатами розгляду грошових вимог кредиторів, ухвали про звільнення (усунення, припинення повноважень) арбітражного керуючого, ухвали про перехід до наступної судової процедури, ухвали про затвердження плану санації, ухвали про припинення провадження у справі про банкрутство, а також постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Наведений перелік судових рішень, що підлягають касаційному оскарженню, є вичерпним і тому подання касаційних скарг на інші судові рішення (тобто відсутні у вказаному переліку) виключає можливість здійснення касаційного провадження за такими скаргами.

У даному випадку предметом касаційного оскарження є окрема ухвала суду апеляційної інстанції, можливість оскарження якої не передбачена ч. 3 ст. 8 Закону про банкрутство.

За таких обставин заявник позбавлений права на касаційне оскарження вказаної ухвали суду апеляційної інстанції.

У зв'язку з чим касаційна скарга не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження, тому в її прийнятті необхідно відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 55, 129 Конституції України, ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", п. 1 ч. 1 ст. 62, ст.ст. 1115, 1117, 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Державній податковій інспекції у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві в прийнятті касаційної скарги на окрему ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2016 року у справі № 910/6424/15-г.

Головуючий О.Є. Короткевич

Судді В.М. Коваленко

Б.М. Поляков