УХВАЛА

30.05.2016Справа № 910/19559/15

За позовомОСОБА_1
доТовариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант»
простягнення 724056 грн. 17 коп.

Головуючий суддя Отрош І.М.

Судді Демидов В.О.

Комарова О.С.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Короткін І.В. - представник за довіреністю б/н від 21.12.2015.

ВСТАНОВИВ:

29.07.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» про стягнення 724056 грн. 17 коп., з яких 509200 грн. 00 коп. основного боргу, 7575 грн. 22 коп. 3% річних та 207280 грн. 95 коп. інфляційних втрат.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що 12.12.2013 рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» його було виключено зі складу учасників відповідача. Відповідно до норм ст. 148 Цивільного кодексу України та ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» товариство (відповідач) зобов'язане було, на думку позивача, виплатити вартість частини майна товариства, пропорційну частці позивача у статутному капіталі, після затвердження звіту за рік і в строк до 12 місяців з дня виходу. З огляду на те, що у встановлені строки відповідач не виплатив позивачу вартість частини майна товариства, пропорційну його частці у статутному капіталі, що складає 1,34% статутного капіталу, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 509200 грн. 00 коп., що на думку позивача, є вартістю частини майна товариства, пропорційна частці позивача у статутному капіталі, а також у зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 7575 грн. 22 грн. за період з 01.01.2015 по 30.06.2015 та інфляційні втрати у розмірі 207280 грн. 95 коп. за січень - червень 2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 порушено провадження у справі № 910/19559/15 та справу призначено до розгляду на 07.09.2015.

У судовому засіданні 07.09.2015 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому, зокрема, зазначив, що в основу розрахунку вартості частини майна товариства, належної до сплати учаснику, що виходить з товариства, повинна братись балансова вартість майна товариства, зокрема, баланс товариства на дату виходу учасника. Відповідач зазначив, що і актив і пасив Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на 12.12.2013 (дата виходу позивача зі складу учасників товариства) становили 43806800 грн. 00 коп., а тому вартість всього майна товариства становила 0 грн. 00 коп., у зв'язку з чим частка майна товариства, належна до сплаті позивачу, становить 0 грн. 00 коп.

У судовому засіданні 07.09.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 14.09.2015.

У судовому засіданні 14.09.2015 позивач подав письмові пояснення на відзив, в яких, зокрема, зазначив, що грошова оцінка вартості частини майна товариства, належного йому до сплати та пропорційна його частці у статутному капіталі, була визначена відповідачем у розмірі 509200 грн. 00 коп. у протоколі загальних зборів товариства № 23 від 12.12.2013. При цьому, позивач зауважив, що балансова вартість активів не відповідає реальній ринковій вартості майна товариства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2015, відповідно до статті 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів; у судовому засіданні 14.09.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 05.10.2015.

У судовому засіданні 05.10.2015 позивач подав клопотання про витребування доказів, в якому просив суд витребувати у відповідача оригінал протоколу загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» від 12.12.2013 № 23; баланс товариства (форма №1) за 2012 - 2015 роки; звіт про фінансові результати (форма № 2) поквартально за 2012 - 2015 роки; копії звітів про фінансово-майновий стан товариства (форма № 3) за останні три роки.

Розглянувши у судовому засіданні 05.10.2015 клопотання позивача про витребування доказів, суд відмовив у його задоволенні у зв'язку з тим, що витребовувані докази не доводять обставин, які входять до предмету доказування у даній справі.

У судовому засіданні 05.10.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 07.10.2015.

У судовому засіданні 07.10.2015 позивач подав клопотання про призначення судової експертизи, в якому просив суд призначити у справі № 910/19559/15 судово-економічну експертизу та на вирішення експерта поставити питання: чи підтверджується документально внесок до статутного фонду Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» зроблений позивачем та в якому розмірі; якою була ринкова вартість всього майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на дату виходу позивача, 12.12.2013; якою була ринкова вартість частки майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант», належна до сплати позивачу, на дату виходу позивача зі складу учасників товариства, виходячи з розміру частки позивача у статутному капіталі відповідача; якою є ринкова вартість всього майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на дату звернення позивача до суду; якою є ринкова вартість частки майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант», належна до сплати позивачу, станом на дату звернення позивача до суду, виходячи з розміру частки ОСОБА_1 у статутному капіталі відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2015 призначено у справі № 910/19559/15 комплексну судову експертизу; на вирішення експерта поставлено питання: яка дійсна (ринкова) вартість майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на 12.12.2013 та станом на найближчу звітну дату?; яка вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант», з урахуванням дійсної (ринкової) вартості, пропорційна частці ОСОБА_1 у розмірі 1,34% статутного капіталу товариства станом на 12.12.2013 та станом на найближчу звітну дату, що підлягає виплаті ОСОБА_1 у зв'язку з його виходом із товариства?; зупинено провадження у справі № 910/19559/15 до проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз комплексної судової експертизи (або до дачі висновку чи повідомлення про неможливість проведення експертизи).

24.02.2016 до Господарського суду міста Києва повернулись матеріали справи № 910/19559/15 разом із Повідомленням судових експертів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про неможливість надання висновку № 19387/15-53/19388/15-45 від 10.02.2016 у зв'язку з тим, що відповідачем не було надано для проведення експертизи у справі № 910/19559/15 переліку основних засобів, нематеріальних та інших активів, що обліковувались на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» із зазначенням первісної, залишкової вартостей, дати постановки на баланс та дати придбання, актів технічного стану основних засобів (для транспортних засобів додатково потрібно було зазначити показники одометра) станом на 12.12.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 поновлено провадження у справі № 910/19559/15; призначено колегіальний розгляд справи у складі трьох суддів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.02.2016 колегією суддів у складі головуючого судді Отрош І.М., суддів Демидова В.О. та Комарової О.С. справу № 910/19559/15 прийнято до провадження; розгляд справи призначено на 15.03.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.03.2016 призначено у справі № 910/19559/15 комплексну судову експертизу; на вирішення експерта поставлено питання: яка дійсна (ринкова) вартість майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на 12.12.2013 та станом на найближчу звітну дату?; яка вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант», з урахуванням дійсної (ринкової) вартості, пропорційна частці ОСОБА_1 у розмірі 1,34% статутного капіталу товариства станом на 12.12.2013 та станом на найближчу звітну дату, що підлягає виплаті ОСОБА_1 у зв'язку з його виходом із товариства?; зупинено провадження у справі № 910/19559/15 до проведення Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз комплексної судової експертизи (або до дачі висновку чи повідомлення про неможливість проведення експертизи).

21.03.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому позивач просить суд витребувати у Головному управлінні статистики у м. Києві фінансову звітність Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на 30.09.2013 та інформацію про дату постановки на баланс основних засобів Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на 12.12.2013.

14.04.2016 до Господарського суду міста Києва повернулись матеріали справи № 910/19559/15 разом із Повідомленням судових експертів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про неможливість надання висновку № 5355/16-53/5356/16-45 від 12.04.2016 у зв'язку з тим, що відповідачем не було надано для проведення експертизи у справі № 910/19559/15 інформації щодо дати придбання, дати постановки на баланс, актів технічного стану основних засобів станом на 12.12.2013 та на 30.06.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2016 поновлено провадження у справі № 910/19559/15, розгляд справи призначено на 30.05.2016.

27.05.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про витребування доказів, в якому позивач просить суд витребувати у Головному управління статистики у м. Києві фінансову звітність Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на 30.09.2013 та інформацію про дату постановки на баланс основних засобів Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на 12.12.2013.

27.05.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій позивач просить суд накласти арешт на майно та грошові кошти, належні Товариству з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант», у розмірі суми позову; заборонити відповідачу до завершення проведення судової експертизи вчиняти дії з відчуження житлового будинку з нежитловими приміщеннями та підземним паркінгом в Оболонському районі міста Києва за адресою: проспект Оболонський, 54.

27.05.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про призначення у справі № 910/19559/15 судової експертизи, проведення якої доручити Маркусу Якову Ісааковичу (судовий експерт; свідоцтво Міністерства Юстиції України № 1573 від 20.04.2012) та Максименко Тетяні Олексіївни (судовий експерт; свідоцтво Міністерства Юстиції України № 1712 від 12.12.2014; на вирішення експерта поставлено питання: яка дійсна (ринкова) вартість майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на 12.12.2013 та станом на найближчу звітну дату?; яка дійсна (ринкова) вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант», пропорційна частці ОСОБА_1 у розмірі 1,34% статутного капіталу товариства станом на 12.12.2013 та станом на найближчу звітну дату, що підлягає виплаті ОСОБА_1 у зв'язку з його виходом із товариства з урахуванням дійсної (ринкової) вартості житлового комплексу по проспекту Оболонському, 54 у місті Києві.

Представник позивача у судове засідання 30.05.2016 не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана позивачем у позовній заяві, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією реєстру поштових відправлень суду та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, з якого вбачається, що 28.05.2016 поштове відправлення було вручено адресату особисто.

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

У судове засідання 30.05.2016 з'явився представник відповідача, подав документи на виконання вимог ухвали суду та надав усні пояснення по суті спору.

Розглянувши у судовому засіданні 30.05.2016 подану позивачем заяву про забезпечення позову, суд відмовив в її задоволенні з огляду на те, що позивачем не подану суду доказів сплати судового збору за подання вказаної заяви.

Так, відповідно до п. 2.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 судовий збір, оскільки інше не передбачено Законом (Законом України «Про судовий збір»), сплачується окремо за подання кожної позовної заяви (заяви, скарги).

Судом встановлено, у заяві про забезпечення позову, яка подана позивачем через канцелярію суду 27.05.2016, позивач вказує, що оригінал квитанції про сплату судового збору від 19.02.2016 за подання заяви про забезпечення позову знаходиться у матеріалах справи, та при цьому, позивач долучив до заяви копію вказаної квитанції.

Однак, суд зазначає, що оригінал квитанції про сплату судового збору у розмірі 689 грн. 00 коп. від 19.02.2016 був долучений позивачем разом із заявою про забезпечення позову від 19.02.2016 (подана до відділу діловодства суду 19.02.2016). При цьому, вказана заява про забезпечення позову від 19.02.2016 була розглянута у судовому засіданні 15.03.2016 та судом було відмовлено у її задоволенні, про що зазначено в ухвалі Господарського суду міста Києва від 15.03.2016.

Таким чином, подаючи заяву про забезпечення позову через канцелярію суду 27.05.2016, позивач повинен був сплатити судовий збір у встановленому законодавстві розмірі, докази чого надати суду.

Однак, зважаючи, на те, що позивачем до заяви про забезпечення позову, поданої до суму 27.05.2016, долучено копію квитанції від 19.02.2016, оригінал якої був долучений позивачем до заяви про забезпечення позову, поданої до суду 19.02.2016, та яка була розглянута судом, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову від 27.05.2016 (подана через канцелярію суду 27.05.2016), у зв'язку з чим суд відмовив позивачу у задоволенні вказаної заяви.

У судовому засіданні 30.05.2016, розглянувши клопотання позивача про витребування доказів, подані через канцелярію суду 21.03.2016 та 27.05.2016, суд дійшов висновку, що вони підлягають задоволенню з огляду на таке.

За змістом ст. 38 ГПК України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується, обставини, що перешкоджають його наданню, підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація, обставини, які може підтвердити цей доказ.

Так, у вказаних клопотаннях позивач просить суд витребувати у Головному управління статистики у м. Києві фінансову звітність Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на 30.09.2013 та інформацію про дату постановки на баланс основних засобів Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на 12.12.2013.

Суд зазначає, що інформація про фінансову звітність Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на 30.09.2013 та інформація про дату постановки на баланс основних засобів Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на 12.12.2013 є необхідною для визначення дійсної (ринкової) вартості майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на 12.12.2013 та станом на 30.09.2013, оскільки згідно з чинними методиками у галузі судової експертизи та національними стандартами у галузі оцінки при встановленні вартості майна обов'язковим є врахування терміну експлуатації кожної одиниці майна, а також дійсного технічного стану об'єкту на дату визначення вартості.

Таким чином, враховуючи обґрунтованість клопотання позивача про витребування доказів, суд дійшов висновку про задоволення клопотання ОСОБА_1 про витребування у Головному управління статистики у м. Києві фінансової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на 30.09.2013 та інформації про дату постановки на баланс основних засобів Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на 12.12.2013.

Розглянувши у судовому засіданні 30.05.2016 клопотання позивача про призначення у справі № 910/19559/15 судової експертизи, суд дійшов висновку в його задоволенні з огляду на таке.

Відповідно до норм статті 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу". Особа, яка проводить судову експертизу користується правами і несе обов'язки, зазначені у статті 31 цього Кодексу.

Сторони і прокурор, який бере участь в судовому процесі, мають право до початку проведення судової експертизи заявити відвід судовому експерту в порядку та з підстав, зазначених у частинах п'ятій і шостій статті 31 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» від 23.03.2012 № 4, відповідно до статті 1 Закону «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Згідно з ч. 2 ст. 148 Цивільного кодексу України, учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства. За домовленістю між учасником та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Якщо вклад до статутного капіталу був здійснений шляхом передання права користування майном, відповідне майно повертається учасникові без виплати винагороди. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про господарські товариства», при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Пунктом 30 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» визначено, що при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з ТОВ (ТДВ), а також порядку і строків їх виплати господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства. У випадку неврегульованості в установчих документах вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення). Розрахунок належної учаснику частини прибутку здійснюється на дату виходу (виключення) з товариства.

У пункті 3.7 Рекомендацій Президії Вищого господарського суду України № 04-5/14 від 28.12.2007 «Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин» зазначено, що відповідно до статей 54 і 64 Закону України "Про господарські товариства" учасник товариства з обмеженої або додаткової відповідальності, що виходить або був виключений з товариства, має право на одержання вартості частини майна товариства пропорційно розміру його частки у статутному капіталі товариства. У вирішенні спорів щодо розрахунків з учасником, що вийшов (був виключений) з товариства, господарським судам необхідно враховувати таке. Майно підприємства обліковується на його балансі, де відображається вартість активів підприємства та джерел їх формування. Тому в основу розрахунку вартості частини майна товариства, належної до сплати учаснику, що виходить з товариства, за загальним правилом, повинна братись балансова вартість майна товариства. Активи (майно і в тому числі майнові вимоги) товариства відображаються у статтях активу балансу за кодами 010, 020, 030, 035, 040, 045, 050, 060, 100, 110, 120, 130, 140, 150, 160, 170, 180, 190, 200, 210, 230, 240, 250. Зобов'язання товариства та забезпечення майбутніх витрат і платежів товариства визначаються у статтях пасиву балансу за кодами 400, 410, 420, 440, 450, 460, 470, 500, 510, 520, 530, 540, 550, 560, 570, 580, 590, 600, 610. Будь-який учасник товариства має право вимагати проведення з ним розрахунків, виходячи з дійсної (ринкової) вартості майна товариства.

Враховуючи викладені обставини та той факт, що для вирішення справи по суті необхідно встановити, яка дійсна (ринкова) вартість майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на дату виходу ОСОБА_1 із товариства та станом на найближчу звітну дату, та беручи до уваги, що раніше суд вже дійшов висновку щодо необхідності призначення у справі № 910/19559/15 судової експертизи (відповідно до ухвали господарського суду міста Києва від 07.10.2015), суд вважає за доцільне задовольнити клопотання позивача про призначення судової експертизи.

Відповідно до п. 1.2 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, комплексною є експертиза, що проводиться із застосуванням спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання). До проведення таких експертиз у разі потреби залучаються як експерти експертних установ, так і фахівці установ та служб (підрозділів) інших центральних органів виконавчої влади або інші фахівці, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах.

З огляду на те, що для проведення експертизи у даній справі необхідне застосування спеціальних знань різних галузей науки, техніки або інших спеціальних знань (різних напрямів у межах однієї галузі знань) для вирішення одного спільного (інтеграційного) завдання (питання), суд дійшов висновку щодо необхідності призначення комплексної судової експертизи у справі № 910/19559/15.

При цьому, як вбачається з поданого позивачем клопотання про призначення у справі № 910/19559/15 судової експертизи, позивач просить суд доручити проведення експертизи Маркусу Якову Ісааковичу (судовий експерт; свідоцтво Міністерства юстиції України № 1573 від 20.04.2012) та Максименко Тетяні Олексіївни (судовий експерт; свідоцтво Міністерства юстиції України № 1712 від 12.12.2014.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» від 23.03.2012 № 4 у вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи.

Відповідно до п. 7.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» від 23.03.2012 № 4 з урахуванням вимог частини третьої статті 41 ГПК господарський суд доручає проведення судових експертиз установам та особам, зазначеним у статтях 7, 9 і 10 Закону України «Про судову експертизу».

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про судову експертизу» атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України. Особа або орган, які призначили судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, а у випадках, передбачених частиною четвертою статті 7 цього Закону, - іншим фахівцям з відповідних галузей знань.

Згідно зі ст. 10 Закону України «Про судову експертизу» судовими експертами державних спеціалізованих установ можуть бути фахівці, які мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності. До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому цим Законом.

Судом встановлено, що відповідно до інформації, яка міститься у Реєстрі атестованих судових експертів Міністерства юстиції України, Маркус Яков Ісаакович є атестованим судовим експертом, який не є фахівцем державної спеціалізованої установи, який отримав експертну спеціальність з дослідження об'єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів, визначення оціночної вартості будівельних об'єктів та споруд, оцінки земельних ділянок (свідоцтво Міністерства юстиції України № 1573); Максименко Тетяна Олексіївна є атестованим судовим експертом, який не є фахівцем державної спеціалізованої установи, який отримав експертну спеціальність з дослідження докуме6нтів бухгалтерського, податкового обліку і звітності, дослідження документів про економічну діяльність підприємств і організацій, дослідження документів фінансово-кредитних операцій (свідоцтво Міністерства юстиції України № 1712).

Таким чином, враховуючи, що судові експерти, запропоновані позивачем у клопотанні про призначення судової експертизи, атестовані Міністерством юстиції України та їх внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, суд дійшов висновку проведення експертизи у справі № 910/19559/15 доручити судовим експертам Маркусу Якову Ісааковичу (свідоцтво Міністерства юстиції України № 1573) та Максименко Тетяні Олексіївні (свідоцтво Міністерства юстиції України № 1712).

Відповідно до п. 3.7 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998 у документі про призначення експертизи (залучення експерта) для проведення комплексної експертизи зазначаються її назва та експертна(і) установа (установи), експертам якої (яких) доручено її проведення, а в разі участі в її проведенні особи, яка не працює в експертній установі, - також прізвище, ім'я та по батькові, освіта, спеціальність, місце роботи, місце реєстрації цієї особи, інші дані. Якщо проведення комплексної експертизи доручено експертам декількох експертних установ, у документі про призначення експертизи (залучення експерта) зазначається, яка з них є провідною, тобто яка з них здійснює організацію проведення експертизи, зокрема координацію роботи експертів і зв'язок з органом (особою), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта).

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку визначити провідного судового експерта з проведення комплексної експертизи у справі № 910/19559/16 Маркуса Якова Ісааковича (свідоцтво Міністерства юстиції України № 1573; експертна спеціальність з дослідження об'єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів, визначення оціночної вартості будівельних об'єктів та споруд, оцінка земельних ділянок; місце роботи - Приватне підприємство «Бюро Маркуса», м. Київ, вул. Федорова, буд. 26).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Керуючись ст.ст. 38, 41, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Витребувати у Головному управлінні статистики у м. Києві (04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 71) фінансову звітність Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» (02091, м. Київ, вул. Харківське шосе, буд. 144 А; ідентифікаційний код: 31450731) станом на 30.09.2013 та інформацію про дату постановки на баланс основних засобів Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на 12.12.2013.

2. Призначити у справі № 910/19559/15 комплексну судову експертизу.

3. Проведення комплексної судової експертизи доручити судовому експерту Маркусу Якову Ісааковичу (свідоцтво Міністерства юстиції України № 1573) та судовому експерту Максименко Тетяні Олексіївні (свідоцтво Міністерства юстиції України № 1712).

4. Визначити провідного судового експерта з проведення комплексної експертизи у справі № 910/19559/16 Маркуса Якова Ісааковича (свідоцтво Міністерства юстиції України № 1573; місце роботи - Приватне підприємство «Бюро Маркуса», м. Київ, вул. Федорова, буд. 26).

5. На вирішення експертів поставити питання:

5.1. Яка дійсна (ринкова) вартість майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант» станом на 12.12.2013 та станом на найближчу звітну дату?

5.2. Яка вартість частини майна Товариства з обмеженою відповідальністю «КПО Гарант», з урахуванням дійсної (ринкової) вартості, пропорційна частці ОСОБА_1 у розмірі 1,34% статутного капіталу товариства станом на 12.12.2013 та станом на найближчу звітну дату, що підлягає виплаті ОСОБА_1 у зв'язку з його виходом із товариства?

6. Витрати на проведення експертизи покласти на ОСОБА_1.

7. Зобов'язати позивача - ОСОБА_1 провести попередню оплату експертизи.

8. Зобов'язати судових експертів, згідно з ч. 1 ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, направити сторонам копію висновку судової експертизи.

9. Звернути увагу судових експертів, що у випадку подання ними клопотань про надання додаткових документів (доказів), необхідних для проведення комплексної судової експертизи у справі № 910/19559/15, - такі клопотання повинні бути належним чином обґрунтовані з посиланням на положення Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/5, (інші нормативні акти) та у випадку повідомлення експертами про неможливість надання висновку у зв'язку з ненаданням сторонами витребуваних документів - експертам необхідно обґрунтувати неможливість проведення судової експертизи за відсутності відповідних документів (доказів).

10. Попередити експертів, що за надання завідомо неправдивого висновку, за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов'язків з проведення судової експертизи, а також за розголошення даних, що стали їм відомі під час проведення експертизи експерти несуть кримінальну відповідальність, відповідно до статей 384 та 385 Кримінального кодексу України.

11. Матеріали справи № 910/19559/15 направити до Приватного підприємства «Бюро Маркуса» (м. Київ, вул. Федорова, буд. 26) - судовому експерту Маркусу Якову Ісааковичу (свідоцтво Міністерства юстиції України № 1573) та судовому експерту Максименко Тетяні Олексіївні (свідоцтво Міністерства юстиції України № 1712).

12. Зупинити провадження у справі № 910/19559/15 до проведення судовими експертами Маркусом Яковом Ісааковичем та Максименко Тетяною Олексіївною судової експертизи (або до дачі висновку чи повідомлення про неможливість проведення експертизи).

Головуючий суддя І.М. Отрош

Судді В.О. Демидов

О.С. Комарова