ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2016 р.Справа № 923/1992/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Величко Т.А.,

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

(згідно розпорядження керівника апарату від 18.04.2016р. № 166 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи)

при секретарі: Шитря О.М.

за участю представників сторін:

від прокурора - Закернична І.П.;

від позивача - ОСОБА_1;

від відповідача ОСОБА_2;

від третьої особи - не зявився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Голопристанського районного товариства мисливців і рибалок "Голопристанська Чайка"

на рішення господарського суду Херсонської області від 09.02.2016р.

по справі №923/1992/15

за позовом: Голопристанського районного товариства мисливців і рибалок "Голопристанська Чайка"

до відповідача: Чорноморського біосферного заповідника Національної академії наук України

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 обласна рада

про визнання відсутності права користування земельною ділянкою площею 1867,8 га.,

за участю прокуратури Херсонської області

ВСТАНОВИВ:

Голопристанське районне товариство мисливців і рибалок "Голопристанська Чайка" звернулося до господарського суду Херсонської області з позовними вимогами до Чорноморського біосферного заповідника Національної академії наук України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_3 обласна рада про визнання відсутності права користування за відповідачем земельною ділянкою вздовж Тендрівської затоки, яка визначена як охоронна зона площею 1867,8 га.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на даний час позивач звернувся до ОСОБА_3 обласної ради щодо вирішення питання надання мисливських угідь у користування. При підготовці документів для вирішення даного питання йому стало відомо, що в межі Плану мисливських угідь не входить охорона зона Чорноморського біосферного заповідника на узбережжі Ягорлицької затоки в районі Кінських островів, та що площа охоронної зони вздовж заповідної зони Тендрівської затоки в межах плану становить 1867,8 га. Підтвердженням того, що Тендрівська затока, уздовж якої Чорноморський біосферний заповідник встановив охоронні зони площею 1867,8 га не входить до складу земель відповідача є те, що ця ділянка акваторії входила до 1996р. до складу військового полігону. Докази передачі ГБЗ акваторії Тендрівської затоки відсутня, а згідно Державного акту на право постійного користування земельною ділянкою до складу ЧБЗ входить Східна частина Тендрівської затоки, а охоронна зона відповідача встановлена уздовж Південної акваторії затоки. Зібрана позивачем інформація щодо спірної земельної ділянки суперечить відомостям ЧБЗ щодо наявності у межах Плану мисливських угідь ГРТМР „Голопристанська Чайка уздовж Тендрівської затоки охоронних зон відповідача з особливим режимом використання площею 1867,8га, так як ця частина акваторії не є заповідною. Але відомості, надані відповідачем, є перешкодою для прийняття ОСОБА_3 обласною радою рішення про надання позивачу мисливських угідь у користування, відповідач таким чином чинить перешкоди товариству в реалізації прав, передбачених ЗУ „Про мисливське господарство та полювання та Статутом товариства, що і стало підставою для подання даного позову.

Чорноморський біосферний заповідник позовні вимоги не визнав та зазначив під час розгляду спору, що позивач з 2007 по 2012р. мав власне мисливське господарство загальною площею мисливських угідь 10407,6га, які знаходяться в адміністративних межах Краснознамянської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та безпосередньо межували з територією заповідника. До складу мисливських угідь позивачем було незаконно включено 1867,8га території охоронної зони заповідника, де відповідно до ст. 40 ЗУ „Про природно-заповідний фонд України мисливство заборонено. Судові рішення, які набрали законної сили: в адміністративному суді щодо скасування рішення ОСОБА_3 обласної ради від 04.10.2007р. №413, на підставі якого було надано в користування позивачу мисливські угіддя; в господарському суді про визнання недійсним договору між ОСОБА_3 обласним управлінням лісового та мисливського господарства і ГРТМР „Голопристанська Чайка від 12.11.2007р. про умови ведення мисливського господарювання та полювання на зазначених мисливських угіддях стали підставою зупинення порушень природоохоронного законодавства з боку позивача та вилучення у нього мисливських угідь.

Також за інформацією відповідача, землі Чорноморського біосферного заповідника знаходяться на значній відстані від межі колишніх мисливських угідь позивача та території охоронної зони 1867,8га, про яку зазначає позивач. Загальна площа охоронної зони ЧБЗ становить 8013,8га. Частина цієї території пл.. 1867,8 га знаходиться навколо заповідної акваторії Тендрівської затоки в адміністративних межах Краснознамянської сільської ради Голопристанського району Херсонської області. Ця охоронна зона існує навколо земельної ділянки ЧБЗ пл. 39612,9493 га, кадастровий номер :04:001:1044, право постійного користування цією земельною ділянкою засвідчено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер 34118826 від 25.02.2015р.).

Прокурор проти позову заперечувала з підстав його необґрунтованості та недоведеності позивачем наявності порушених прав та охоронюваних законом інтересів товариства.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 09.02.2016р. (ОСОБА_4Б.) у задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що позивач не є ні власником, ні законним користувачем спірної земельної ділянки пл. 1867,8га , а тому не довів того, що його права та інтереси порушені відповідачем.

Посилаючись на перешкоджання відповідачем реалізації прав товариства на користування земельною ділянкою площею 1867,8га, позивач залишив поза увагою той факт, що незаконність передачі у користування мисливських угідь загальною площею 10407,6га, складової яких є ділянка площею 1867,8га з обмеженим режимом діяльності, була встановлена судовими рішеннями постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2012р. та ухвалою ВАСУ від 24.04.2013, яким визнано незаконним та скасовано рішення ОСОБА_3 обласної ОСОБА_5 №413 від 04.10.2007р. „Про надання мисливських угідь у користування, а також постановою Одеського апеляційного господарського суду від 05.09.2013р., якою визнано недійсним договір від 12.11.2007р. про умови ведення мисливського господарства, укладений між позивачем та ОСОБА_3 обласним управлінням лісового та мисливського господарства.

За висновками суду, позивач не довів, що його права та інтереси були порушені відповідачем. До того ж, названий позивачем інтерес не повязаний з субєктивними правами відповідача, а тому не підлягає правовому захисту і не може вважатися законним інтересом, оскільки він спрямований на ущемлення прав відповідача.

В апеляційній скарзі, не погоджуючись з висновками суду, ГРТМР „Голопристанська Чайка просить скасувати рішення господарського суду Херсонської області від 09.02.2016р. по справі №923/1992/15 та прийняти нове рішення, яким визнати відсутність права користування за Чорноморським біосферним заповідником НАН України земельною ділянкою вздовж Тендрівської затоки, яка визначена відповідачем як охорона зона площею 1867,8га.

Доводи скаржника ґрунтуються на допущених судом порушеннях норм процесуального та матеріального права. Неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, призвело до невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Предметом позову є відсутність права користування Чорноморським біосферним заповідником земельною ділянкою уздовж південної акваторії Тендрівської затоки площею 1867,8га. Суд першої інстанції невірно визначив характер господарського спору та надав поверхову оцінку матеріалам справи і дійшов до хибного висновку, що позивач вживає заходів щодо повернення у користування мисливських угідь загальною площею 10407,6га, переданих на підставі скасованого в судовому порядку рішення ОСОБА_3 обласної ради №413 від 04.10.2007р. Судовими рішеннями, на які послався господарський суд, не встановлені факти користування ЧБЗ земельною ділянкою уздовж південної акваторії Тендрівської затоки площею 1867,8га. Наслідком цих судових рішень не є встановлення факту наявності в натурі (з винесенням на місцевість) охоронної зони уздовж південної акваторії Тендрівської затоки, що є предметом розгляду даної справи. Господарським судом проігнорована та обставина, що відповідачем не наданий документ, розроблений і затверджений в установленому порядку, яким би встановлювалася охоронна зона уздовж південної акваторії Тендрівської затоки.

Також господарським судом не взято до уваги, що скасоване рішення ОСОБА_3 обласної ради застосовано одноразово і після реалізації вичерпало свою дію фактом його виконання. На виконання цього рішення позивачем отримано розроблений, погоджений і затверджений в установленому порядку Проект організації і розвитку мисливського господарства Голопристанського районного товариства мисливців і рибалок „Голопристанська Чайка, невідємною частиною якого є План типів мисливських угідь та геотехнічних заходів ГРТМР „Голопристанська Чайка загальною площею 10407,6га. Виходячи з рішення Конституційного суду України від 16.04.2009р. по справі №1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) вказані судові рішення не породили наслідків для позивача як користувача земельною ділянкою, наданою ОСОБА_3 обласною радою згідно рішення №413 від 04.10.2007 „Про надання мисливських угідь у користування.

Інформування відповідачем ОСОБА_3 обласну раду про наявність охоронних зон уздовж південної акваторії Тендрівської затоки за відсутності у відповідача будь яких документів на підтвердження цього та за наявності підтверджуючих документів позивача, породило даний спір.

У відзиві на апеляційну скаргу прокуратура Херсонської області просить залишити рішення господарського суду Херсонської області від 09.02.2016р. по справі №923/1992/15 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Як зазначив заступник прокурора, відсутність порушеного права є підставою для прийняття рішення про відмову в позові.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач послався на перешкоджання відповідачем реалізації прав товариства на користування земельною ділянкою площею 1867,8га, яка є складовою земельної ділянки 10407га, незаконність надання якої встановлена судовими інстанціями. Позивач в даному випадку не власник та не користувач спірної земельної ділянки, а тому його права та інтереси відповідачем не порушені. А названий позивачем інтерес, неповязаний з субєктивними правами відповідача, і тому не підлягає правовому захисту і не може вважатися законним інтересом.

В письмових поясненнях від 23.05.2016р. ОСОБА_3 обласна рада зазначила, що 04.10.2007р. прийнято рішення №413 «Про надання мисливських угідь у користування», на підставі якого Голопристанському районному товариству мисливців і рибалок «Голопристанська Чайка» було надано мисливські угіддя загальною площею 10407,6 га в адміністративних межах території Краснознамянської сільської ради Голопристанського району Херсонської області у користування терміном на 49р. за умови надання переважного права полювання на цій території мисливцям району. ОСОБА_5 Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2012р., залишеною в силі ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.04.2013р. визнано незаконним та скасовано рішення від 04.10.2007р. №413 «Про надання мисливських угідь у користування». За таких обставин в звязку із скасуванням вищезазначеного рішення в судовому порядку, воно не може породжувати жодних правових наслідків від моменту його прийняття. Тому, поновлення прав Голопристанського районного товариства мисливців і рибалок «Голопристанська Чайка» шляхом внесення будь-яких змін до зазначеного рішення є протиправними.

Враховуючи зазначені постійною комісією ОСОБА_3 обласної ради з питань агропромислового комплексу, земельних відносин та екології надано висновки та рекомендації від 24.09.2013р. №30/36 про необхідність надання документів відповідно до вимог чинного законодавства України. Також ОСОБА_3 обласна рада зазначає, що рішення від 04.10.2007р. №13 «Про надання мисливських угідь у користування» є ненормативним актом.

Згідно з рішенням Конституційного суду України від 16.04.2009р. №7-рп/2009 у справі №1-9/2009 за конституційним поданням Харківської міської ради щодо офіційного тлумачення положень ч.2 ст. 19, ст. 144 Коснтитуції України, ст. 25, ч.14 ст. 46, ч.1,10 ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого субєкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Приписи рішення ОСОБА_3 обласної ради від 04.10.2007р. №413 «Про надання мисливських угідь у користування» були звернені до Голопристанського районного товариства мисливців і рибалок «Голопристанська Чайка» У звязку із скасуванням вищезазначеного рішення, воно не підлягає застосуванню в цілому. Тому між ОСОБА_3 обласною радою та Голопристанським районним товариством мисливців і рибалок «Голопристанська Чайка» відносини щодо користування зазначеними мисливськими угіддями відсутні.

Перевіривши наявні матеріали справи(фактичні обставини справи) на предмет правильності їх юридичної оцінки господарським судом та заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Відповідно до п. 1.1 Статуту (в редакції від 25.10.2005р.) Голопристанське районне товариство мисливців і рибалок „Голопристанська Чайка є добровільною місцевою громадською організацію, основною метою якої є обєднання громадян для задоволення та захисту своїх законних соціальних, економічних, творчих, вікових, національно-культурних, спортивних та інших спільних інтересів Товариства. Його діяльність поширюється на територію Голопристанського району і здійснюється відповідно до Конституції України, ЗУ „Про обєднання громадян, ЗУ „Про мисливське господарство та полювання, Положення про мисливське господарство та порядок здійснення полювання, іншого чинного законодавства.

Як слідує із матеріалів справи і це встановлено господарським судом, 04.10.2007р. ОСОБА_3 обласною радою було прийнято рішення №413 „Про надання мисливських угідь у користування, на підставі якого Голопристанському районному товариству мисливців і рибалок „Голопристанська Чайка було надано мисливські угіддя загальною площею 10407,6 га в адміністративних межах території Краснознамянської сільської ради Голопристанського району Херсонської області у користування терміном на 49 років за умов надання переважного права полювання на цій території мисливцям району.

12.11.2007р. між Голопристанським районним товариством мисливців і рибалок „Голопристанська Чайка та ОСОБА_3 обласним управлінням лісового та мисливського господарства був укладений договір про умови ведення мисливського господарства, відповідно до умов якого Управління доручає, а товариство (Користувач) приймає на себе зобовязання з ведення мисливського господарства загальною площею 10407,6га, в тому числі польові 10374,6га, водно-болотні 33га. Строк дії договору узгоджено з моменту його підписання і до 04.10.2056р.

Згідно ст. 20 ЗУ „Про мисливське господарство та полювання №1478-111 від 22.02.2000р. з метою раціонального використання мисливських тварин, охорони диких тварин, а також середовища їх перебування забороняється полювання в заборонених для цього місцях, зокрема, на територіях та обєктах природно-заповідного фонду, де це заборонено відповідно до положень про них.

Відповідно до ОСОБА_5 Міністрів УРСР від 02.11.1978р. №245 „Про встановлення охоронної зони навколо Чорноморського державного заповідника навколо Чорноморського біосферного заповідника були створені охоронні зони.

На виконання вказаної постанови та розпорядження виконкому ОСОБА_3 обласної ради н/д від 27.11.1978р. №637-р „Про встановлення охоронної зони навколо Чорноморського державного заповідника ОСОБА_3 філія Всесоюзного державного проектно-дослідного інституту „Укрземпроект у 1984-1985 р. виділила в натурі охоронні зони Чорноморського заповідника.

Рішенням Голопристанської районної ради н/д №167/7 від 21.05.1985р. затверджені охоронні зони Чорноморського заповідника.

За результатами дослідження картографічних матеріалів ДП „ОСОБА_3 науково-дослідний та проектний інститут землеустрою встановлено, що площа охоронної зони Чорноморського біосферного заповідника, яка увійшла до площі наданих у користування Голопристанському районному товариству мисливців і рибалок „Голо пристанська Чайка мисливських угідь становить приблизно 2467,8га. Тобто, вказане підтвердило, що при винесенні ОСОБА_3 обласною радою рішення №413 від 12.11.2007р. не було враховано, що передана у користування частина території була охоронною зоною Чорноморського біосферного заповідника, де полювання заборонено.

Враховуючи, що ГРТМР „Голопристанська Чайка у користування передано, в тому числі і землі, на яких встановлено охоронні зони Чорноморського біосферного заповідника, на території яких полювання (мисливство) заборонено, судовими рішеннями у адміністративній справі №К/9991/50745/12 визнано незаконним та скасовано рішення ОСОБА_3 обласної ради від 04.10.2007р. №413 „Про надання мисливських угідь у користування.

А рішеннями судів апеляційної та касаційної інстанції у справі №50247/296/2021 визнано недійсним на майбутнє договір від 12.11.2007р. про умови ведення мисливського господарства та полювання (постанова Одеського апеляційного господарського суду від 05.09.2013р.)

10.09.2013р. за вих. №07 голова ГРТМР „Голопристанська Чайка звернувся до голови ОСОБА_3 обласної ради із клопотанням про поновлення порушених прав товариства на користування мисливськими угіддями шляхом внесення змін до рішення ОСОБА_3 обласної ради №413 від 04.10.2007р.

Вказане клопотання було розглянуто 24.09.2013р. на засіданні постійної комісії ОСОБА_3 обласної ради з питань агропромислового комплексу, земельних відносин та екології (протокол №30) і рекомендовано товариству надати обласній раді пакет документів щодо надання мисливських угідь відповідно до чинного законодавства.

На виконання вказаних рекомендацій позивач звернуся до ЧБЗ із запитом у відповідь на який відповідач листом від 01.09.2014р. №01-12/118/245 направив позивачеві представлений ним План мисливських угідь ГРТМР „Голопристанська Чайка загальної площею 10407,6га з позначенням на ньому меж охоронної та заповідної зон Чорноморського біосферного заповідника та повідомив, що площа охоронної зони вздовж заповідної зони Тендрівської затоки в межах Плану становить 1867,8га.

Позивачем було отримано лист №9/850-14 від 01.09.2014р. від Департаменту Заповідної справи Міністерства екології та природних ресурсів, в якому було зазначено, що Указом Президента України від 25.02.2009р. №100 територію ЧБЗ в Херсонській області розширено на 20125,8га земель за рахунок земель державної власності (запас), які знаходяться на території Голопристанського району (671га), акваторії Тендрівської затоки (18250,8га) та акваторії Чорного моря шириною 1 км вздовж острова Тендрівська коса (1204га), що в установленому порядку передаються заповіднику у постійне користування. Інші ділянки Тендрівської коси та прилеглих акваторій залишились під контролем Збройних сил України, що також підтверджується листом Держземагенства України від 05.09.2014р. №31-28-0.12-10749/2-14.

Позивач вважає, що підтвердження того, що Тендрівська затока, уздовж якої ЧБЗ встановив охоронні зони площею 1867,8га, не входить до складу земель відповідача є і той факт, що ця ділянка акваторії входили до 1996р. до складу військового авіа полігону і разом з Ягорлицькою затокою складала 18540га водної акваторії. З посиланням і на лист відділу Держемагенства у Голопристанському районі від 03.09.2013р. №01-10/2236, позивач зазначає, що до складу ЧБЗ входить Східна частина Тендрівської затоки, а охоронна зона відповідача встановлена уздовж Південної акваторії затоки.

Зазначена інформація та вказані факти, на думку позивача, суперечать відомостям ЧБЗ щодо наявності у межах Плану мисливських угідь ГРТМР „Голо пристанська Чайка уздовж Тендрівської затоки охоронних зон відповідача з особливим режимом використанням площею 1867,8га, так як ця частина акваторії не є заповідною.

На думку позивача, надані відповідачем відомості є перешкодою для прийняття ОСОБА_3 обласною радою рішення про надання товариству мисливських угідь у користування, і таким чином відповідач чинить перешкоди для товариства в реалізації його прав, передбачених ЗУ „Про мисливське господарство та полювання і Статутом товариства, а тому позивач просить визнати відсутність права користування за Чорноморським біосферним заповідником НАН України земельною ділянкою вздовж Тендрівської затоки, яка визначена відповідачем як охоронна зона площею 1867,8га.

Господарський суд, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, не погоджуючись з доводами позивача, послався на те, що позивач не є ні власником, ні законним користувачем спірної земельної ділянки площею 1867,8га, а тому не довів порушення його прав та інтересів відповідачем.

Висновки господарського суду ґрунтуються і на приписах ст. 35 ГПК України, за якими обставини, встановлені рішеннями суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також господарський суд встановив, що названий позивачем інтерес не повязаний з субєктивними правами відповідача і тому не підлягає правовому захисту і не може вважатися законним інтересом, крім того, цей інтерес спрямований на ущемлення прав відповідача.

З обґрунтованістю висновків господарського суду погодитися можна, оскільки вони ґрунтуються на конституційних засадах судочинства, принципі верховенства права, з урахуванням фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині 2 цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів полягає в зясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були порушені або було необхідним їх судове визначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Субєктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використовувати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів судом.

Стаття 1 ГПК України визначає право підприємства, установи, організації, інших юридичних осіб (в тому числі іноземних), громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набула статус субєкта підприємницької діяльності звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Виходячи зі змісту зазначеної норми, порушення права та законного інтересу або спір щодо них повинні існувати на момент звернення до суду.

Правові підстави набуття особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності визначено ч. 1 ст. 116 ЗК України. Також підставами є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, передбачених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Господарським судом із посиланням на приписи ст. 35 ГПК України, зроблено підставний висновок про відсутність у позивача порушеного права та охоронюваного законом інтересу щодо спірної ділянки, оскільки:

- рішення №413 „Про надання мисливських угідь у користування ОСОБА_3 обласної ради, на підставі якого було надано ГРТМР „Голо пристанська Чайка мисливські угіддя загальною площею 10407,6га та укладений на підставі цього рішення договір про умови ведення мисливського господарства та полювання від 12.11.2007р. визнанні недійсними, як такими, що не відповідають вимогам закону;

- судами апеляційної та касаційної інстанцій встановлено, що навколо Чорноморського біосферного заповідника були створені охоронні зони на підстави постанови ОСОБА_5 Міністрів УРСР від 02.11.1978р. №245 „Про встановлення охоронної зони навколо Чорноморського державного заповідника;

- ОСОБА_3 філія інституту „Укрземпроект у 1984-1985 р. виділила в натурі охороні зони Чорноморського заповідника, рішенням Голопристанської районної ради н/д №167/7 від 21.05.1985р. затверджено охоронні зони Чорноморського заповідника, на території яких полювання заборонено;

- площа охоронної зони Чорноморського біосферного заповідника, яка увійшла до площі наданих у користування позивачу мисливських угідь становить 2467,8га.

Таким чином, на даний час законодавство встановило і визначило охоронні зони, їх площа, межі охоронних зон та те, що спірна земельна ділянка площею 1867,8га є складовою 2467,8га охоронної зони Чорноморського біосферного заповідника, що увійшла до площі наданих позивачу у 2007р. в користуванні мисливських угідь та незаконність користування якими встановлена судами.

Станом на 24.09.2013р. за результатами розгляду звернення позивача з клопотанням до ОСОБА_3 обласної ради про поновлення порушених прав товариства на користування мисливськими угіддями шляхом змін до рішення ОСОБА_3 обласної ради №413 від 04.10.2007р., йому дано рекомендацію надати пакет документів щодо надання мисливських угідь у користування відповідно до чинного законодавства.

Таких документів позивачем на розгляд ОСОБА_3 обласної ради не надано, рішення щодо надання або відмову в наданні мисливських угідь не прийнято, а отже, будь-які правовстановлюючі документи, які підтверджують право користування позивача мисливськими угіддями, в тому числі площею 1867,8га, яка є охоронною зоною ЧБЗ, відсутні.

Вказане підтверджує висновок господарського суду про відсутність у позивача порушеного права щодо спірної земельної ділянки і необхідність його захисту в судовому порядку.

Надана відповідачем інформація (відомості) щодо наявності у межах Плану мисливських угідь вздовж Тендрівської затоки, охоронних зон відповідача з особливим режимом використання пл. 1867,8га безпідставно визначена позивачем як така, що є перешкодою для прийняття ОСОБА_3 обласною радою рішення про надання ГРТМР „Голопристанська Чайка мисливських угідь у користування, та такою, що чинить позивачу перешкоди для реалізації прав, передбачених законом та Статусом, що спростовується поясненнями ОСОБА_3 обласної ради.

Посилання скаржника на те, що згадані вище рішення судів апеляційної та касаційної інстанцій не породили наслідків (не позбавили права користування земельною ділянкою) для ГРТМР „Голопристанська Чайка як користувача земельною ділянкою, наданою йому згідно рішення №413 від 04.10.2007р. є безпідставним, помилковим, таким, що спростовується нормами чинного законодавства, фактичними обставинами справи та самими діями позивача щодо збору документів на вирішення питання щодо надання мисливських угідь у користування.

Господарський суд, вирішивши спір, дав обєктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду.

Підставно встановивши відсутність порушеного права та інтересу у позивача, який не є власником або користувачем спірної земельної ділянки, господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків господарського суду не спростовують, а зводяться до тлумачення норм права та оцінки фактичних обставин на свою користь.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 ГПК України,

суд постановив:

Апеляційну скаргу Голопристанського районного товариства мисливців і рибалок "Голопристанська Чайка" залишити без задоволення, рішення господарського суду Херсонської області від 09.02.2016р. по справі №923/1992/15 без змін.

ОСОБА_5 в порядку ст. 105 Господарського Процесуального Кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

ОСОБА_5 апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Т.А. Величко

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя С.В. Таран