КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2016 р. Справа№ 911/96/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

За участю представників:

від позивача: Бабич М.Л. - за дов.

від відповідача: Негоденко С.В. - за дов.

від третьої особи: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

на рішення Господарського суду Київської області від 15.02.2016

у справі №911/96/16 (суддя Чонгова С.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київобленерго»

до Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Оберіг»

про стягнення 17 300,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» (далі, позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (далі, відповідач) про стягнення 17 300,76 грн. вартості не облікованої електричної енергії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.03.2015 уповноваженими представниками Києво-Святошинського районного підрозділу ПАТ «Київобленерго» при проведенні перевірки дотримання споживачами ПКЕЕ, за адресою: Київська область, Києво-Святошинській район, с. Забір'я, вул. Лісова виявлено факт порушення пункту 7.6. ПКЕЕ - самовільне підключення електроустановок, а саме вуличного освітлення по вул. Лісовій до електричної мережі енергопостачальника без укладення відповідного договору та без приладів обліку, про що складено акт про порушення правил користування електричною енергією № К 029962 від 26.03.2015.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.02.2016 у справі №911/96/16 позовні вимоги задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на користь Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» 17 300,76 грн. вартості не облікованої електричної енергії, а також 1218,00 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Забірська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 15.02.2016 у справі №911/96/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на відсутність у нього на балансі спірної електромережі та те, що працівниками позивача не встановлено належним чином власника об'єкту енергоспоживання електроустановки за адресою: с. Забір'я, вул. Лісова та безпідставно притягнуто до відповідальності саме відповідача.

Крім того, відповідач зазначив, що спірні правовідносини не підпадають під регулювання статей 235-237 Господарського кодексу України, оскільки оперативно-господарські санкції застосовуються до суб'єкта, який порушив господарське зобов'язання та можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.; розгляд справи призначено на 05.04.2016.

05.04.2016 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2016 розгляд справи відкладено на 28.04.2016, зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» надати суду до дня наступного судового засідання технічні умови, згідно яких використовуються електроустановки, а саме вуличне освітлення по вул. Лісовій в селі Забір'я Київської області.

28.04.2016 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду на виконання вимог ухвали суду від 05.04.2016 письмові пояснення у справі. У вказаних поясненнях позивач зазначив, що відповідач у своїх листах повідомляв ПАТ «Київобленерго» про те, що під час виконання Інвестпрограми в жовтні 2014 року щодо заміни опорних стовпів електропостачання по вул. Лісовій в с. Забір`я підрядною організацією без погодження сільської ради було відновлено вуличне освітлення, але з метою обліку споживання електроенергії під час освітлення вулиці Лісової просив позивача встановити лічильник обліку. Згоди позивача на установлення лічильника без виготовлення технічних умов на використання електроустановки відповідач не отримав.

У судовому засіданні 28.04.2016 було встановлено, що в матеріалах справи міститься лист Комунального підприємства «Оберіг» на адресу сільського голови Забірської сільської ради, згідно якого обов'язки обслуговування ліній вуличного освітлення рішенням виконкому Забірської сільської ради покладено на КП «Оберіг».

З огляду на зазначене, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2016 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Комунальне підприємство «Оберіг», розгляд справи відкладено на 10.05.2016.

У судове засідання, призначене на 10.05.2016, представник третьої особи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представники сторін подали у судовому засіданні 10.05.2016 клопотання про продовження строку вирішення спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2016 продовжено строк вирішення спору, розгляд справи відкладено на 19.05.2016.

19.05.2016 представник третьої особи подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. КП «Оберіг» зазначив, що самовільне підключення вуличного освітлення до мережі енергопостачальника та здійснення освітлення в режимі включення його та виключення не можливе з технічної точки зору, так як ні Забірська сільська рада, ні КП «Оберіг» не мають доступу до КТП 10-70 по вул. Лісовій в с. Забір'я Київської області, на щитах електроустановки є наружні написи «Власність «Київобленерго». Також, КП «Оберіг» підтвердило, що постачання електричної енергії для забезпечення вуличного освітлення здійснюється ним на підставі Договору №0760 від 22.10.2003, однак, освітлення вулиці Лісова не забезпечується електричною енергією в межах вказаного договору №0760.

Після заслуховування пояснень представників сторін та третьої особи у судовому засіданні 19.05.2016 було оголошено перерву до 24.05.2016.

Представник третьої особи у судове засідання, призначене на 24.05.2016, не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у судовому засіданні 19.05.2016, що підтверджується відповідною розпискою.

Представник позивача у судових засіданнях просив суд у задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача у судових засіданнях підтримував доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати, у позові відмовити.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії.

Пунктом 5.1. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі, ПКЕЕ), договір на постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» визначено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику. Зокрема, до правопорушень в електроенергетиці відносять: крадіжку електричної і теплової енергії та самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Відповідно до пункту 6.40. ПКЕЕ у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за №782/12656.

Пунктом 6.41. ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень ПКЕЕ або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень ПКЕЕ.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Відповідно до пункту 6.42. ПКЕЕ на підставі Актів уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ визначаються обсяг недорахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків. Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу, разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недорахованої електричної енергії та/або збитків.

Згідно пункту 7.6. ПКЕЕ у разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів або збільшення величини приєднаної потужності понад величину, визначену умовами договору та/або проектними рішеннями, приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку, зниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок електропередавальної організації та інших споживачів, невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу виконавчої влади, який стосується вищенаведених порушень, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) має право без попередження повністю припинити споживачу електропостачання (технічне забезпечення електропостачання споживача) після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акта про порушення.

Як вбачається із матеріалів справи, 26.03.2015 представниками позивача при проведенні перевірки дотримання споживачами ПКЕЕ, за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Забір'я, вул. Лісова було виявлено факт порушення пункту 7.6. ПКЕЕ, а саме самовільне підключення електроустановок, зокрема, вуличне освітлення по вул. Лісовій до електричної мережі енергопостачальника без укладення відповідного договору та без приладів обліку, про що складено акт про порушення правил користування електричною енергією №К 029962 від 26.03.2015 (том 1, а.с.9-11).

Зазначений Акт був складений позивачем у присутності представника відповідача. Представник відповідача від підписання Акту відмовився.

Як зазначено позивачем, 01.04.2015 Києво-Святошинським районним підрозділом позивача було видано наряд на відключення згідно акту №К 029962 від 26.03.2015, який було виконано уповноваженим представником.

У зв'язку з результатами перевірки та виявленими порушеннями, 24.04.2015 позивачем було проведено засідання комісії з розгляду акту №К 029962 від 26.03.2015 про порушення ПКЕЕ у споживача, що супроводжувалось веденням протоколу №0046 (том 1, а.с. 13).

За наслідками засідання комісією позивача вирішено провести нарахування на підставі пункту 2.6. Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (затверджена постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрована в Мінюсті 04.07.2006 за № 782/12656). Так, за розрахунками позивача її вартість складає: 17 300,79 грн., про що відповідачу було виставлено рахунок-фактуру № від 24.04.2015.

Вказане рішення комісії, оформлене протоколом від 24.04.2015, підписано представником відповідача з зауваженнями щодо самовільного підключення по вул. Лісовій в с. Забір'я.

Відповідно до пункту 6.43. ПКЕЕ споживач зобов'язаний оплатити розрахункові документи на недораховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Як зазначає позивач, відповідачем розмір вартості не облікованої електричної енергії не сплачено, у зв'язку з чим ПАТ «Київобленерго» і звернулось до суду з даним позовом.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що Забірська сільська рада не є споживачем енергії з вуличного освітлення вул. Лісововї у с. Забір'я, ПКЕЕ не порушувала, про що неодноразово повідомляла відповідача листами.

Рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ПАТ «Київобленерго» мотивоване тим, що факт підключення вул. Лісова в с. Забір'я до електропостачання без наявності приладу обліку електричної енергії підтверджується Актом про порушення, вказане порушення виявлено позивачем на території Забірської сільської ради у межах села Забір'я, а тому у відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування» саме відповідач є відповідальною особою за вказане правопорушення на території, що йому належить. Крім того, відповідачем не надано суду доказів оскарження рішення комісії, оформленого протоколом №0046 від 24.04.2015 по розгляду акту про порушення правил користування електричною енергією №К-029962 від 26.03.2015.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, а доводи відповідача, викладені у апеляційній скарзі, вважає обгрунтованими з наступних мотивів.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, пошкодження приладів обліку, порушення правил користування енергією.

В розумінні пункту 1.2. ПКЕЕ споживачем електричної енергії є юридична або фізична особа, що використовує електричну енергію для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору. Водночас, зі змісту інших положень ПКЕЕ, зокрема з того ж підпункту 1 пункту 10.2., вбачається, що даний термін необхідно застосовувати в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання (відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.05.2011 у справі № 15/147/10).

При цьому, за приписами пункту 3.3. ПКЕЕ відповідальність за збереження і цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановки або організацію, на території (у приміщенні) якої вони встановлені.

Так, відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частина 2 статті 217 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Отже, з сукупного аналізу змісту вищевказаних норм вбачається, що для донарахування споживачу суми електроенергії, визначальним є факт порушення ПКЕЕ з боку особи, яка вчинила правопорушення. Якщо ж таку особу встановити неможливо, то відповідає власник майна, або особа, що володіє іншими речовими правами щодо цього майна.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно частини 3 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об'єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» елементами (частинами) об'єктів благоустрою є засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами.

У відповідності до статті 29 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» власники об'єктів благоустрою забезпечують освітлення цих об'єктів відповідно до вимог державних стандартів, норм і правил. Забезпечення утримання, належного функціонування та збереження освітлювальних приладів на території об'єктів благоустрою, впровадження енергозберігаючих технологій та обладнання здійснюються балансоутримувачами цих об'єктів благоустрою.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження того, що Забірська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області є власником або балансоутримувачем об'єктів благоустрою, а саме елементів вуличного освітлення по вул. Лісовій у с. Забір'я.

Як вбачається із матеріалів справи, листами від 25.03.2015 №157, від 08.04.2015 №190, від 25.05.2015 №300, від 15.07.2015 №410, від 04.08.2015 №449 Забірська сільська рада повідомляла позивача про те, що роботи по підключенню до мережі електропостачальної організації проводились без участі та погодження сільської ради, вуличне освітлення по вул. Лісовій не знаходиться на балансі Забірської сільської ради, відповідні угоди щодо постачання електроенергії не укладались; відповідач вуличним освітленням по вул. Лісовій не користувався.

Колегія суддів зазначає, що Акт про порушення №К029962 від 26.03.2015, на який позивач посилається як на основний доказ у справі, не містить найменування обладнання у точці безоблікового приєднання до мережі енергопостачальника, балансової належності цього обладнання.

Отже, вказаний Акт про порушення ПКЕЕ не підтверджує, що підключення відбулось саме у точці, яка відноситься до балансової належності відповідача та його експлуатаційної відповідальності.

У рахунку-фактурі № за квітень 2015 року на суму 17 300,76 грн., який виставлений відповідачу для оплати по Акту порушення ПКЕЕ №К029962 від 26.03.2015, Забірська сільська рада зазначена споживачем електроенергії за Договором постачання електричної енергії №0658. Водночас, матеріалами справи підтверджується, що за вказаним Договором №0658 відповідач не має заборгованості, а вуличне освітлення вул. Лісової у с. Забір'я не має точок доступу до обладнання, яке значиться у вказаному договорі. Договір постачання електричної енергії №0658, укладений між позивачем та відповідачем, передбачає електропостачання на інші об'єкти, а саме будинку культури с. Забір'я по вул. Грисюка, 4, а також лікарні по вул. Гончаренка, 12-А і дитсадка «Золота Рибка» по вул. Гончаренка, 12.

Водночас, у матеріалах справи відсутні будь-які договори, які б свідчили про те, що на час виникнення спору між сторонами існували відносини щодо поставки і споживання електроенергії на об'єкті споживача за адресою: вул. Лісова у с. Забір'я Київської області.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження відомостей, викладених у складеному позивачем Акті порушення ПКЕЕ №К029962 від 26.03.2015, а саме, що відповідач є споживачем електроенергії по вул. Лісовій та/або саме він здійснив самовільне підключення до електричних мереж позивача.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до частин 1, 2 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом; ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, зазначений акт про порушення ПКЕЕ № К029962 від 26.03.2015 та складений на його підставі Протокол № 0046 від 24.04.2015 підлягає оцінці судом наряду з іншими доказами з урахуванням всіх обставин справи у їх сукупності.

Крім того, як зазначило КП «Оберіг» у своїх поясненнях, самовільне підключення вуличного освітлення до мережі енергопостачальника та здійснення освітлення в режимі включення його та виключення неможливе з технічної точки зору, так як ні Забірська сільська рада, ні КП «Оберіг» не мають доступу до КТП 10-70 по вул. Лісовій в с. Забір'я Київської області, на щитах електроустановки є наружні написи «Власність «Київобленерго».

Звернення відповідача до позивача з листами із проханням надати дозвіл на установку електролічильника вуличного освітлення по вул. Лісовій в с. Забір'я вищезазначених обставин справи у будь-якому випадку не підтверджують, що саме Забірська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області є власником або балансоутримувачем елементів вуличного освітлення по вул. Лісовій у с. Забір'я. Крім того, як зазначив відповідач, вказані звернення були спрямовані виключно на усунення в майбутньому притягнення Забірської сільської ради до відповідальності за умови не встановлення власника.

Таким чином, позивачем всупереч приписам статті 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не доведено суду належними засобами доказування, що саме відповідач здійснив самовільне підключення вуличного освітлення по вул. Лісовій у с. Забір'я та є споживачем електроенергії, як і не встановлено суб'єкта, якому належить електроустановка.

Відтак, позивачем не доведено, що відповідач є особою, на яку в силу положень чинного законодавства покладено обов'язок з відшкодування позивачу вартості бездоговірного споживання електроенергії згідно Акту порушення ПКЕЕ №К029962 від 26.03.2015, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ПАТ «Київобленерго».

Місцевий господарський суд в обґрунтування оскаржуваного рішення кваліфікував грошову суму, яку стягнув з Забірської сільської ради, як застосування оперативно-господарської санкції відповідно до статей 235-237 Господарського кодексу України. Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, оскільки положення вказаних статей не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, адже присвячені визначенню поняття оперативно-господарські санкції, які застосовуються за порушення господарських зобов'язань і застосування їх передбачається договором. У свою чергу, як уже зазначалося вище, Забірська сільська рада не укладала договір про постачання електричної енергії з вуличного освітлення вул. Лісової в с. Забір'я.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції у даній справі підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Апеляційна скарга Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Розподіл господарських витрат здійснено у відповідності до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 15.02.2016 у справі №911/96/16 задовольнити.

Рішення Господарського суду Київської області від 15.02.2016 у справі №911/96/16 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 2-Б; ) на користь Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (08145, Київська обл., Києво-Святошинський район, с. Забір'я, вул. Гончаренка, 12; ) 1 515 (одну тисячу п'ятсот п'ятнадцять) грн. 80 коп. судового збору за подання апеляційної скарги. Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області відповідно до вимог процесуального законодавства.

Матеріали справи №911/96/16 повернути Господарському суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко