РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2016Справа №910/5059/16

За позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк»

про стягнення 407914,22 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_3 (представник за довіреністю);

від відповідача - Максименко В.О. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду міста Києва із указаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору №1/1 від 23.06.2014 оренди нежитлового приміщення в частині своєчасної сплати орендної, внаслідок чого за відповідачем утворилася заборгованість в сумі 407914,22 грн.

З наведених підстав позивач просить стягнути з відповідача 326701,87 грн. заборгованості по орендній платі за червень 2015 - лютий 2016 року, 42140 грн. пені, 35097,68 грн. курсової різниці та 3974,67 грн. 3% річних.

31.05.2016 через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог у зв'язку із перерахунком розміру пені, курсової різниці та 3% річних та просив стягнути з відповідача 326701,87 грн. заборгованості по орендній платі за червень 2015 - лютий 2016 року, 54277,49 грн. пені, 13479,68 грн. курсової різниці, 6010,20 грн. 3% річних.

Заява позивача про зменшення позовних вимог судом прийнята до розгляду, відповідно має місце нова ціна позову.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у відзиві, зокрема зазначив, що позивач у виставлених відповідачеві рахунках повинен був вказувати розмір суми сплати в доларах США, а відповідач під час сплати орендних платежів повинен був сплачувати в гривнях згідно поточного курсу. Оскільки позивачем рахунки було виставлено у гривнях на дату складання рахунку, останній діяв в порушення умов договору.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.06.2014 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендодавець) та Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» (орендар) укладено договір №1/1 оренди нежитлового приміщення.

Відповідно до п. 1.1, 1.2 договору, орендодавець, передав, а орендар прийняв в оренду нерухоме майно (нежитлове приміщення) за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 88,6 кв.м., що належить орендодавцеві на праві приватної власності.

Пунктом 1.3. Договору визначено, що об'єкт оренди передається в оренду з метою розміщення відділення (філії) орендаря.

Згідно з п.2.1. Договору передача об'єкту оренди орендареві відбувається в строк визначений п.4.2.1. цього Договору та підтверджується Актом прийому-передачі в оренду об'єкта оренди, який підписується уповноваженими представниками сторін.

Згідно з п.5.2.2. Договору, Орендар зобов'язаний вчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату, встановлену цим договором, та плату за комунальні послуги відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п.6.1. Договору розмір орендної плати за цим договором за 1 кв.м. приміщення становить суму в гривнях еквівалентну 16,93 дол. США по курсу продажі орендарем долара США на день відповідного орендного платежу без врахування ПДВ.

Пунктом 6.2. Договору передбачено, що сума орендної плати на місяць визначається шляхом множення кількості квадратних метрів площі об'єкта оренди згідно з актом прийому-передачі на зазначений вище розмір орендної плати за один квадратний метр згідно з цим договором. Загальна сума орендної плати за місяць становить суму в гривнях,еквівалентну 1500 дол.США, по курсу продажі орендарем долара США на день відповідного орендного платежу без врахування ПДВ за місяць.

У відповідності з п.6.3. Договору впродовж дії всього терміну договору для визначення відповідної щомісячної орендної плати використовується гривневий еквівалент долару США на день відповідного орендного платежу по курсу продажі орендарем долара США без урахування ПДВ.

Пунктом 6.7. Договору встановлено, що орендар починає сплачувати орендну плату з моменту підписання сторонами Акту прийому-передачі об'єкта оренди орендарю і припиняє з дня підписання Акту прийому-передачі об'єкта оренди орендодавцю.

Відповідно до п.6.9. Договору орендна плата сплачується щомісячно у безготівковому порядку шляхом банківського переказу на зазначений в розділі 12 цього Договору поточний рахунок орендодавця не пізніше 15-го числа поточного місяця, за який здійснюється оплата на підставі виставленого орендодавцем рахунку-фактури. Орендодавець повинен вчасно виставляти такі рахунки орендареві не пізніше 5-го числа поточного місяця.

Згідно з п.9.2. Договору за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до його умов, а також відповідно до норм чинного законодавства України.

Пунктом 9.4. Договору передбачено, що у випадку прострочки орендарем сплати орендної плати більше ніж на місяць, орендар сплачує пеню в розмірі 0,1% від належної до сплати суми за кожен день прострочки. Сплата пені не звільняє орендаря від проведення передбачених договором розрахунків.

Пунктом 10.1. Договору сторони погодили, що термін оренди об'єкту оренди встановлюється на 2 роки 11 місяців 8 днів, з 23.06.2014 по 31.05.2014 включно.

Зміни та доповнення до цього договору можуть бути внесені за взаємною згодою сторін і оформлюються додатковими письмовими угодами до цього договору (п.10.6. Договору).

В подальшому між сторонами було укладено додаткові угоди №1 від 01.10.2014 та №2 від 23.06.2014 до договору оренди №1/1 від 23.06.2014, якими було тимчасово, в період з 01.10.2014 по 31.03.2015, зменшено розмір орендної плати, визначений п.6.1. та п.6.2. Договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав умови договору та передав в оренду відповідачеві нежиле приміщення загальною площею 88,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1, про що свідчить акт приймання-передачі нежилого приміщення в оренду від 23.06.2014.

Разом з тим, факт належного виконання позивачем своїх зобов'язань за договором підтверджується наявними в матеріалах справи рахунків №11 від 02.06.2015, №13 від 01.07.2015, №15 від 03.08.2015, №17 від 01.09.2015, №19 від 01.10.2015, №21 від 02.11.2015, №23 від 01.12.2015, №01 від 05.01.2016, №3 від 01.02.2016 на загальну суму 326701,87 грн.

Відповідач, в свою чергу, зобов'язання за договором оренди в частині своєчасного внесення орендної плати виконує неналежним чином у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість по орендній платі за період з червня 2015 по лютий 2016 року складає 326701,87 грн.

Згідно положень ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 3 ст. 285 ГК України встановлено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Як видно з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з претензіями №19 від 21.08.2015, №25 від 12.10.2015 та №3 від 15.02.2016 в яких просив відповідача сплатити суму заборгованості по орендній платі. Вказані претензії отримані відповідачем відповідно 26.08.2015, 20.10.2015 та 19.02.2016, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення №5965, №060 та №264, проте зазначені претензії були залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення 326701,87 грн. заборгованості по орендній платі підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 9.4. Договору передбачено, що у випадку прострочки орендарем сплати орендної плати більше ніж на місяць, орендар сплачує пеню в розмірі 0,1% від належної до сплати суми за кожен день прострочки. Сплата пені не звільняє орендаря від проведення передбачених договором розрахунків.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідно до якого сума 3 % річних складає 6010,20 грн., сума пені складає 54277,49 грн. суд дійшов висновку про його обґрунтованість і відповідність умовам закону та договору, внаслідок чого зазначені суми підлягають стягненню з відповідача.

Щодо заявленої вимоги про стягнення з відповідача 13479,68 грн. курсової різниці суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Позивачем не доведено суду належними та допустимими доказами існування підстав для стягнення з відповідача збитків у вигляді курсової різниці в розмірі 13479,68 грн.

Більш того, сторонами у Договорі оренди №1/1 від 23.06.2014 не передбачено будь-яких положень щодо стягнення з орендаря збитків у вигляді курсової різниці.

При цьому, суд зазначає, що курсова різниця не є збитками в розумінні положень норм Цивільного чи Господарського кодексів України, та чинним законодавством України передбачені інші способи захисту майнових прав (інтересів), які полягають у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів, такі як: нарахування інфляційних втрат чи 3% річних за користування чужими коштами (стаття 625 Цивільного кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» курсової різниці у розмірі 13479,68 грн. є безпідставними та задоволенню не підлягають.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а саме в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 326701,87 грн., пені в розмірі 54277,49 грн. та 3% річних в сумі 6010,20 грн.

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Стосовно заперечень відповідача щодо нарахування суми орендної плати в гривні, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до умов договору №1/1 від 23.06.2014 оренди нежитлового приміщення, а саме Розділу 6. «Орендна плата і порядок розрахунків» перед позивачем не встановлено такого обов'язку, як виставлення рахунків за орендну плату в доларах США.

Враховуючи викладене, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

Щодо розподілу судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на дату подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата з 01.01.2016 становить 1378 грн.

Таким чином, враховуючи подану позивачем заяву про зменшення розміру позовних вимог з урахуванням якої нова ціна позову становить 400469,24 грн., за розгляд вказаної справи має бути сплачений судовий збір в розмірі 6007,04 грн.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати на сплату судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» (01004, м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 42/4; ідентифікаційний код 14361575) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (50027, АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 326701 (триста двадцять шість тисяч сімсот одна) грн. 87 коп. заборгованості по орендній платі, 54277 (п'ятдесят чотири тисячi двісті сімдесят сім) грн. 49 коп. пені, 6010 (шість тисяч десять) грн. 20 грн. 3% річних та 5804 (п'ять тисяч вісімсот чотири) грн. 84 коп. витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 06.06.2016

Суддя Я.В. Маринченко