РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2016Справа №910/4922/16

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСВ ПЛЮС»

про стягнення 76094,93 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Гіда О.С. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АСВ ПЛЮС» про стягнення заборгованості за надані послуги в розмірі 76094,93 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, у порушення умов укладених між сторонами договору №60742 від 05.11.2014 про надання послуг з організації перевезення відправлень, своєчасно не оплачені надані позивачем послуги, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 33178,50 грн., яку просить стягнути позивач.

Крім того, позивач просить стягнути нараховані на вказану заборгованість 18693,87 грн. пені, 10866,58 грн. 30% річних та 13355,98 грн. інфляційних втрат за порушення грошового зобов'язання.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав, хоча про час та місце проведення судового засідання сповіщений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 05.11.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АСВ ПЛЮС» (замовник) укладено договір №60742 про надання послуг з організації перевезення відправлень, відповідно до умов якого експедитор зобов'язується за плату та за рахунок замовника організувати перевезення відправлення та надання комплексу послуг, пов'язаних із перевезенням відправлення, а замовник зобов'язується їх прийняти й оплатити на умовах, визначених договором.

Згідно з п.2.2. договору експедитор надає замовнику послуги на умовах договору та згідно з умовами, затвердженими експедитором.

За надані експедитором послуги замовник сплачує експедитору винагороду згідно з чинними тарифами експедитора, розміщеними на офіційному сайті експедитора (п.2.3. договору).

Згідно з п.2.6. договору шляхом підписання останнього замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з умовами, чинними на момент укладення договору та розміщеними на офіційному сайті експедитора і зобов'язується їх виконувати.

Замовник зобов'язується здійснити оплату послуг експедитора за надані послуги згідно з чинними тарифами експедитора своєчасно та в повному обсязі (п.3.3.8. договору).

У відповідності до п.5.1. договору оплата вартості наданих експедитором послуг відбувається за чинними тарифами експедитора шляхом перерахування замовником на поточний рахунок експедитора коштів у розмірі 100% вартості наданих послуг упродовж двох банківських днів після виконання замовлення на підставі актів наданих послуг.

Експедитор складає акти наданих послуг на підставі фактично наданих послуг і надсилає замовнику підписані та скріплені печаткою акти наданих послуг у двох примірниках для підписання замовником (п.5.2. договору).

Відповідно до п.5.3. договору, замовник упродовж двох робочих днів з дати отримання Актів наданих послуг від експедитора підписує надані експедитором два примірники актів наданих послуг та повертає експедитору один примірник підписаного акта або в той самий строк надає експедитору письмову мотивовану відмову від підписання актів. Непідписання замовником актів упродовж двох робочих днів з дати отримання актів від експедитора без надання відповідних письмових пояснень є фактом визнання замовником повного виконання експедитором своїх зобов'язань за договором. У такому разі вважається, що акти погоджено, послуги експедитора надано в повному обсязі та відповідно до умов договору, претензії замовника відсутні й замовник зобов'язаний здійснити оплату послуг згідно з отриманим рахунком

Пунктом 6.1. договору визначено, у разі порушення своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України.

За несвоєчасну та/або неповну оплату наданих експедитором послуг замовник сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу та 30% річних від суми заборгованості. Строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань є більшим, ніж це передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України, і становить рік від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (п.6.3.1. договору).

Відповідно до п.8.1. договору, договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє протягом одного року з дати підписання, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань згідно з цим договором.

Матеріалами справи підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» належним чином надавало відповідачеві зумовлені договором послуги, що підтверджується наявним у матеріалах справи та підписаними представниками сторін актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №НП/2-0009692 від 31.01.2015 та №НП/2-0150106 від 10.02.2015.

Відповідно до умов договору строк оплати акту надання послуг №НП/2-0009692 від 31.01.2015 настав 05.02.2015 та акту №НП/2-0150106 від 10.02.2015 настав 15.02.2015.

Відповідач, в свою чергу, зобов'язань з оплати наданих послуг не виконав, внаслідок чого, у останнього утворилася заборгованість в сумі 33178,50 грн.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Кодексу.

Згідно з п.2 ст.11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

За приписами ч.1 ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст.903 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт існування заборгованості відповідача перед позивачем належним чином підтверджений матеріалами справи та відповідачем не заперечується.

Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 33178,50 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, п.6.3.1. договору передбачено, що за несвоєчасну та/або неповну оплату наданих експедитором послуг замовник сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу та 30% річних від суми заборгованості. Строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань є більшим, ніж це передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України, і становить рік від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, відповідно до акту №НП/2-0009692 від 21.01.2015 за період з 05.02.2016 по 10.03.2016 та акту №НП2-0150106 від 10.02.2015 за період з 15.02.2015 по 12.03.2016, сума інфляційних втрат складає 13355,98 грн., сума 30 % річних за вказаний період складає 10866,58 грн., сума пені за вказаний період складає 18693,87 грн., суд дійшов висновку про його обґрунтованість і відповідність умовам закону та договору, внаслідок чого зазначені суми підлягають стягненню з відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат, пені та 30% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Доказів оплати відповідачем існуючої заборгованості сторонами не надано.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

Щодо розподілу судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписами ст.4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на дату подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна заробітна плата з 01.01.2016 становить 1378 грн.

Таким чином, за розгляд вказаної справи має бути сплачений судовий збір в розмірі 1378 грн.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати на сплату судового збору в розмірі 1378 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АСВ ПЛЮС» (01034, м. Київ, вул. Рейтарська, 19-А; ідентифікаційний код 36281664) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (36039, м. Полтава, вул.. Фрунзе, 57; ідентифікаційний код 31316718) заборгованість в сумі 33178 (тридцять три тисячi сто сімдесят вісім) грн. 50 коп., 18693 (вісімнадцять тисяч шістсот дев'яносто три) грн. 87 коп. пені, 13355 (тринадцять тисяч триста п'ятдесят п'ять) грн. 98 коп. інфляційних втрат, 10866 (десять тисяч вісімсот шістдесят шість) грн. 58 коп. 30% річних та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 06.06.2016

Суддя Я.В. Маринченко