ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2016 р.Справа № 922/1000/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "КБ "Південне" ім. М.К.Янгеля, м. Дніпропетровськ
до Публічного акціонерного товариства "АТ "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" м. Харків
про стягнення 712968,59 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, за довіреністю № 14/2594 від 18.04.2016 року.

відповідача - ОСОБА_3, за довіреністю № 10-Д від 15.03.2016 року.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "КБ "Південне" ім. М.К.Янгеля" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "АТ "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" про стягнення заборгованості в сумі 376260,00 грн., 3% річних в сумі 28853,47 грн. та інфляційних втрат в сумі 307885,12 грн. за порушення умов договору № 4/12 від 19.07.2012 року щодо оплати виконаних робіт.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.03.2016 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 18.04.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 18.04.2016 року від представника відповідача надійшло клопотання (вх. № 12930/16) про відкладення розгляду справи з метою надання часу для укладення мирової угоди.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.04.2016 року розгляд справи було відкладено на 10.05.2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.05.2016 року розгляд справи було відкладено на 23.05.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 18.05.2016 року від представника позивача надійшло клопотання для долучення до матеріалів справи документів (вх. № 16268).

Через канцелярію господарського суду Харківської області 23.05.2016 року від представника позивача супровідним листом (вх. № 16935/16) надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 23.05.2016 року від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 16929/16) про продовження строку розгляду справи за межами двомісячного строку, встановленого ст. 69 ГПК України.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 23.05.2016 року від представника відповідача надійшов відзив (вх. № 16936/16) на позов з додатками. У своєму відзиві відповідач проти позову заперечує, зазначає, що позивач порушив умови договору, а саме строки виконання зобов`язань. Крім того, акт приймання-передачі, на який посилається позивач у позовній заяві складений в порушення умов договору, а саме: по-перше без урахування строків, зазначених в додаткових угодах, по-друге без залучення представника Державного Космічного агентства України та за відсутності первинних документів про результати випробування, отже даний акт складений у вільній формі, у зв`язку з чим не може бути належним доказом, вважає відповідач. Також відповідач вказує на те, що ним не було здійснено ніяких оплат позивачу, у зв`язку з порушенням останнім строків виконання договірних зобов`язань.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.05.2016 року розгляд справи було відкладено на 06.06.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 06.06.2016 року від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 18673) про долучення до матеріалів справи документів.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 06.06.2016 року від представника відповідача надійшли доповнення (вх. № 18672) до відзиву з додатками.

Представник позивача в судовому засіданні 06.06.2016 року підтримав позов, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.06.2016 року проти позову заперечував, просив суд в задоволенні позову відмовити.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

19.07.2012 р. Державне підприємство «Конструкторське бюро «Південне» ОСОБА_4» (позивач) і Публічне акціонерне товариство «Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань» (відповідач) уклали договір № 4/12, за яким відповідач замовляє, а позивач зобовязується виготовити, випробувати та поставити продукцію «код 33.20.2 Апаратура радіолокаційна, радіонавігаційна та радіоапаратура дистанційного керування (програмно-апаратний комплекс для обробки телеметричної інформації (ПАК для обробки ТМГ)», згідно специфікації.

Замовник зобовязується прийняти продукцію і оплатити її.

Пунктом 7.1 Договору визначено, що загальна ціна договору складає 1 503 000,24 грн. (з ПДВ) .

Згідно п. 8.2 Договору перший платіж для забезпечення робіт першого етапу «Графіку виготовлення, випробування та поставки продукції» (Додаток № 2 до Договору) проводиться замовником не пізніше 20 банківських днів з дати підписання Договору на підставі оригіналу рахунку, який повинен бути отриманий відповідачем упродовж 10 банківських днів з моменту підписання Договору.

Відповідно до п. 8.3 Договору подальша оплата за поетапне виготовлення поставку продукції проводиться Відповідачем згідно Графіку платежів (Додаток № 1 до Договору), банківськими переказами в валюті платежу на рахунок Позивача в термін 20 банківських днів з моменту отримання оригіналу рахунку Позивача. Умовою виконання платежу є виконання робіт за попереднім етапом, що підтверджується підписаним ОСОБА_5 актом про виконання відповідного етапу, підготовленим за типовою формою.

Згідно п. 8.7 Договору датою виготовлення продукції в цілому за даним договором вважається дата підписання відповідачем ОСОБА_5 акту про здачу-приймання виготовленої продукції, підготовленого за типовою формою.

Відповідно до п. 8.8 Договору датою виконання ПАТ «АТ НДІРВ» платежу вважається дата списання коштів з рахунку ПАТ «АТ НДІРВ» на рахунок ДП «КБ «Південне».

В матеріалах справи наявний технічний акт № 376/216 від 20.03.2013 року, складений та підписаний комісією з приймання виготовленої продукції за договором № 4/12 від 19.07.2012 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.08.2013 року сторонами було складено акт здачі-приймання про те, що позивач виконав, а відповідач прийняв роботи по виготовленню, випробуванню та постачанню продукції «код 33.20.2 Апаратура радіолокаційна, радіонавігаційна та радіоапаратура дистанційного керування (програмно-апаратний комплекс для обробки телеметричної інформації (ПАК для обробки ТМІ)» у повному обсязі. Вартість НТП договірна складає 1 503 000,24 грн., у тому числі ПДВ - 250000,54 грн.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідачем було перераховано позивачу грошові кошти в сумі 1126980,00 грн. в якості авансу за першим та другим етапами, що підтверджується платіжним дорученням від 19.09.2012 року на суму 486600,00 грн., платіжним дорученням від 18.12.2012 року на суму 412100,00 грн., платіжним дорученням від 20.12.2012 року на суму 62500,00 грн. та платіжним дорученням від 27.12.2012 року на суму 165780,00 грн.

Після підписання акту здачі-приймання, 12.08.2013 року позивачем було виставлено відповідачу рахунок на оплату № 243 на суму 376260,00 грн. (а.с. 36).

Також в матеріалах справи наявна видаткова накладна № 8/376 від 12.08.2013 року на суму 1503240,00 грн., яка підписана обома сторонами.

За вимогами ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За вимогами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як стверджує позивачем, даний рахунок залишився не оплаченим відповідачем.

Оскільки, відповідач не виконав свого обов`язку оплатити виконані позивачем роботи в повному обсязі, у відповідача утворився борг перед позивачем в сумі 376260,00 грн., що стало підставою для звернення останнього до суду з відповідним позовом.

Заперечення відповідача ґрунтуються на тому, що позивач порушив умов договору, а саме строки виконання зобов`язань. Крім того, акт приймання-передачі, на який посилається позивач у позовній заяві складений в порушення умов договору, а саме: по-перше без урахування строків, зазначених в додаткових угодах, по-друге без залучення представника Державного Космічного агентства України та за відсутності первинних документів про результати випробування, отже даний акт складений у вільній формі, у зв`язку з чим не може бути належним доказом, вважає відповідач. Також відповідач вказує на те, що ним не було здійснено ніяких оплат позивачу, у зв`язку з порушенням останнім строків виконання договірних зобов`язань.

По-перше, щодо невідповідності технічного акту № 376/216 від 20.03.2013 року умовам договору, суд зазначає наступне.

Як свідчать матеріали справи, 19.09.2012 року відповідачем було перераховано позивачу грошові кошти в якості авансу в сумі 486600,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 19.09.2012 року.

Крім того, 18.12.2012 року, 20.12.2012 року та 27.12.2012 року відповідачем було перераховано відповідачу грошові кошти в якості авансу по етапу 2 відповідно до графіка платежів, що також підвереджується платіжними дорученнями, які наявні в матеріалах справи.

Також в матеріалах справи наявний технічний акт № 376/216 від 20.03.2013 року, який був складений комісією у складі ОСОБА_1 (з боку відповідача), ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (з боку позивача) та ОСОБА_8 (з боку Дніпропетровського ПГЗ-ДКАУ).

Суд, вважає за необхідне зазначити, що хоча сторони відійшли від умов договору та не складали технічні акти по кожному завершенню етапу (як було передбачено умовами договору), проте 12.08.2013 року сторонами було складено акт приймання-передачі, в якому зазначено, що позивач виконав, а відповідач прийняв роботи за договором № 4/12 від 19.07.2012 року по виготовленню, випробуванню та постачанню продукції «код 33.20.2 Апаратура радіолокаційна, радіонавігаційна та радіоапаратура дистанційного керування (програмно-апаратний комплекс для обробки телеметричної інформації (ПАК для обробки ТМІ)» у повному обсязі. Вартість НТП договірна складає 1 503 000,24 грн., у тому числі ПДВ - 250000,54 грн.

Даний акт був підписаний зі сторони відповідача заступником директора з наукової роботи - першим заступником директора ПАТ "АТ НДІРВ" ОСОБА_9 та скріплений печатками підприємств.

В матеріалах справи відсутні докази вилучення печатки у відповідача та докази відсутності повноважень у відповідної особи на підписання даного акту приймання-передачі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не направлялись позивачу претензії щодо якості виконаних робіт та невідповідності акту, хоча даний технічний акт та роботи були прийняті відповідачем ще в 2013 року.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що строк на оплату за договором настав, оскільки позивачем були виконані роботи та передані відповідачу, а відповідач в свою чергу здійснив авансові платежі за даним договором та прийняв роботи

По-друге, щодо не здійснення відповідачем оплат, у зв`язку з порушенням позивачем строків виконання робіт, то дані твердження відповідача спростовуються матеріалами справи, а саме платіжними дорученнями в яких зазначено призначення платежу: оплата авансу за договором № 4/12 від 19.07.2012 року.

Вищезазначене свідчить про те, що оплати були здійснені відповідачем в рамках спірного договору.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Згідно зі ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини; доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов договору та діючого законодавства, - суд визнає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором № 4/12 від 19.07.2012 року у розмірі 376260,00 грн. обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача, нарахованих позивачем 28853,47 грн. 3% річних та 307885,12 грн. інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, здійснені позивачем, та встановлено, що позивачем не вірно встановлено період прострочення, оскільки відповідно до п. 8.2 договору оплата проводиться замовником не пізніше 20 банківських днів з дати підписання договору на підставі оригіналу рахунку.

Як свідчать матеріали справи, рахунок на оплату був виставлений відповідачу 12.08.2013 року, отже прострочення виконання грошового зобов`язання починається з 02.09.2013 року, оскільки останнім днем виконання зобов`язання є 01.09.2013 року.

В той час, як позивачем здійснюється нарахування 3% річних та інфляційних втрат за період з 01.09.2013 року по 21.03.2016 року.

Враховуючи вищенаведене, судом здійснено перерахунок суми 3% річних та встановлено, що сума 3% річних, яка підлягає стягненню з відповідача складає 28822,55 грн. (за період з 02.09.2013 року по 21.03.2016 року).

В частині стягнення з відповідача 30,92 грн. 3% річних суд відмовляє в їх задоволенні, як безпідставно нарахованих.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов'язання, вимога про стягнення інфляційних втрат в сумі 307885,12 грн. заявлена позивачем обґрунтовано, доведена матеріалами справи та підлягає задоволенню (за період з 02.09.2013 року по 21.03.2016 року).

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 11, 526, 623-629, 901 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 174, ст. 193 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 65, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Науково-дослідний інститут радіотехнічних вимірювань" (61054, м. Харків, вул. Академіка Павлова, 271, р/р 7797 в філії АТ "Укрексімбанк" у м. Харкові, МФО 351618, код 14309534) на користь Державного підприємства "Конструкторське бюро "Південне" ім. М.К. Янгеля" (49008, м. Дніпропетровськ, вул. Криворізька, 3, р/р 8501 в ПАТ АКБ "Новий", м. Дніпропетровськ, МФО 305062, ) 376260,00 грн. основного боргу, 28822,55 грн. 3% річних, 307885,12 грн. інфляційних втрат та судовий збір в сумі 10694,52 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення з відповідача 30,92 грн. 3% річних в задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 08.06.2016 р.

Суддя ОСОБА_10

922/1000/16