ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року Справа № 910/16954/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого Кочерової Н.О. (доповідач),
суддівАкулової Н.В., Саранюка В.І.,
розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк"
на ухвалуКиївського апеляційного господарського суду від 22.02.2016
у справі№ 910/16954/14 господарського суду міста Києва
за позовомпублічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк"
доприватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ"
простягнення 157 618 927,61 грн
за участю представників сторін:

від позивача: Головіна О.І., дов. від 31.08.2012

від відповідача: Васьковський Є.В., дов. від 05.08.2015

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 року публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк" звернулось до господарського суду з позовом до приватного акціонерного товариства "Бліц-Інформ" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 27106К21 від 26.07.2006 в розмірі 157 618 927,61 грн, з яких: 86 492 062,95 грн - заборгованість за кредитом, 24 690 851,03 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 55 000,00 грн - заборгованість за платою за управління кредитом, 21 465 146,44 грн - пеня за порушення строків погашення кредиту, 5 661 252,97 грн - пеня за порушення строків сплати процентів, 6 808,60 грн - пеня за порушення строків сплати плати за управління кредитом, 4 399 321,48 грн - три проценти річних від простроченої суми боргу за кредитом, 1 179 936,08 грн - три проценти річних від простроченої суми боргу за процентами, 1 432,20 грн - три проценти річних від простроченої суми боргу за платою за управління кредитом, 10 638 523,74 грн - інфляційне збільшення суми боргу за кредитом, 3 034 704,81 грн - інфляційне збільшення суми боргу за процентами, 6 094,98 грн - інфляційне збільшення суми боргу за платою за управління кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором щодо погашення кредиту згідно зі встановленим графіком, сплати процентів за користування кредитом та плати за управління кредитом в порядку, передбаченому договором.

Рішенням господарського суду міста Києва від 26.01.2015 (склад колегії суддів: Марченко О.В. - головуючий, ВасильченкоТ.В., Нечай О.В.) позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ "Бліц-Інформ" на користь ПАТ "Державний експортно-імпортний банк" 86 492 062,95 грн боргу за кредитом; 50 000 грн боргу з оплати за управління кредитом; 24 683 643,36 грн боргу за відсотками; 21 465 146,44 грн пені за кредитом; 5 661 252,97 грн пені за відсотками; 6 808,60 грн пені за плату за управління кредитом; 4 399 321,48 грн 3% річних від простроченої суми за кредитом; 1 179 936,08 грн 3% річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом; 1 432,20 грн 3% річних від простроченої суми боргу за платою за управління кредитом; 10 638 523,74 грн інфляційного збільшення суми боргу за кредитом; 3 034 704,81 грн інфляційного збільшення суми боргу за процентами; 6 094,98 грн інфляційного збільшення суми боргу за платою з управління кредитом та 73 080,00 грн судового збору.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2015 апеляційну скаргу прийнято до апеляційного провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 у справі за клопотанням відповідача призначено судово-економічну експертизу та зупинено провадження у справі.

До Київського апеляційного господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов висновок судово-економічної експертизи № 10967/23687/15-45 від 25.12.2015 разом із матеріалами справи № 910/16954/14.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 прийнято справу до провадження, поновлено апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 01.02.2016.

01.02.2016 до апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про призначення повторної судово-економічної експертизи у даній справі для здійснення правильного розрахунку дійсного розміру заборгованості за кредитним договором № 27106К21 від 26.07.2006, що потребує спеціальних знань у галузі фінансово-кредитних операцій, оскільки, за твердженням відповідача, при проведенні експертизи судові експерти не врахували встановлену умовами вказаного кредитного договору черговість погашення платежів у випадку, якщо сплачена позичальником сума недостатня для погашення всіх платежів за кредитним договором .

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2016 (склад колегії суддів: Ткаченко Б.О. - головуючий, Синиця О.Ф., Шевченко Е.О.) призначено у справі додаткову судово-економічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. Зупинено апеляційне провадження по справі до закінчення проведення судової експертизи та повернення матеріалів справи до Київського апеляційного господарського суду.

При цьому, апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність поставлення експертам додаткових питань щодо розміру заборгованості, враховуючи черговість погашення платежів, передбачену п.п. 3.7.4. та 3.7.8. кредитного договору № 27106К21 від 26.07.2006 та з урахуванням додаткових угод до вказаного кредитного договору, у зв'язку з чим суд призначив додаткову судову експертизу у даній справі та зупинив провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України.

В касаційній скарзі публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк" просить ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2016 в частині зупинення провадження у справі скасувати, а справу передати до апеляційного господарського суду на розгляд, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 41 ГПК України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизи.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 ГПК України у випадках недостатньої ясності чи неповноти висновку судового експерта господарський суд може призначити додаткову судову експертизу.

Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. (п.п. 2, 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").

Пунктом 15.1. вказаної постанови пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 визначено, що додаткова експертиза призначається судом після розгляду ним висновку первинної експертизи, якщо виявиться, що усунути неповноту або неясність висновку в судовому засіданні шляхом заслуховування експерта неможливо.

Висновок експерта визнається неповним, якщо досліджено не всі надані йому об'єкти або не дано вичерпних відповідей на всі поставлені перед експертом питання.

Висновок експерта визнається неясним, якщо він викладений нечітко або носить непевний, неконкретний характер.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором № 27106К21 від 26.07.2006 в розмірі 157 618 927,61 грн.

В обґрунтування вимог позивач надав до позовної заяви копії кредитного договору, додаткових угод до нього та договорів про внесення змін до кредитного договору, розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором та виписки з рахунку відповідача. Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не погоджується з сумою заборгованості визначеною позивачем, у зв'язку з чим надав контррозрахунки та просив призначити судову економічну експертизу.

Висновком експертів, зробленим за результатами проведення призначеної ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2015 судово-економічної експертизи № 10967/23687/15-45 від 25.12.2015, було визначено розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № 27106К21 від 26.07.2006, в т.ч. по кредиту, відсоткам за користування кредитом, платі за управління кредитом, пені, трьом відсоткам річних та інфляційним втратам.

Суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що висновок експерта був неповним, у зв'язку з чим призначив додаткову експертизу для вирішення додаткових питань щодо розміру заборгованості, з урахуванням визначеної кредитним договором черговості погашення відповідачем платежів та їх здійснення останнім.

Однак, як вбачається, поставлені судом апеляційної інстанції на вирішення експерта питання стосуються порядку проведення позичальником (відповідачем) розрахунків з банком (позивачем) за кредитним договором № 27106К21 від 26.07.2006. Проте, порядок та строки повернення тіла кредиту, сплати процентів за користування кредитом, плати за управління кредитом, в т.ч. і черговість зарахування таких платежів позичальника банком, порядок притягнення позичальника до відповідальності за прострочення повернення кредиту, сплати процентів сторони погодили в умовах вказаного кредитного договору, додаткових угодах до нього та договорах про внесення змін до кредитного договору, укладених між сторонами у справі. Зокрема черговість погашення кредитної заборгованості визначена в пунктах 3.7.4 та 3.7.8. кредитного договору.

Таким чином, винесені судом на вирішення судового експерта додаткові питання безпосередньо стосуються умов вказаного кредитного договору та можуть бути вирішені судом шляхом надання оцінки умовам договору в сукупності з іншими наявними в матеріалах справи доказами (розрахунком кредитної заборгованості, наданим позивачем, контррозрахунком заборгованості відповідача, банківськими виписками про рух коштів по рахункам відповідача, висновком експерта № 10967/23687/15-45 від 25.12.2015 про розмір кредитної заборгованості та іншими). Тобто, вирішення додаткових питань, поставлених судом перед експертом, не потребує спеціальних знань, оскільки наявні у матеріалах справи докази є достатніми для встановлення фактів, що входять до предмету доказування у даній справі та підлягають дослідженню судом, однак, які не були достатньо вивчені судом апеляційної інстанції для того, щоб переконатися в необхідності признання додаткової судової експертизи.

Крім того, дії відповідача, направлені на ініціювання проведення у справі судових експертиз, призводять до затягування судового процесу та є зловживанням своїми процесуальними правами.

Відповідно до ст. 79 ГПК України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку, зокрема, призначення судової експертизи. Зупинення провадження у справі в даному випадку є факультативним.

При цьому, господарський процесуальний кодекс України передбачає два види зупинення провадження у справі: обов'язковий, зазначений в законі, за наявності якого господарський суд зобов'язаний зупинити провадження у справі (ч. 1 ст. 79 ГПК України), і факультативний, необов'язковий для господарського суду, але який застосовується на його розсуд, зокрема, у випадках призначення господарським судом судової експертизи (п. 1 ч. 2 ст. 79 ГПК України).

Виходячи зі змісту частини другої статті 79 ГПК України, необхідною передумовою для застосування такого необов'язкового виду зупинення провадження у справі мають бути обставини, що перешкоджають її розгляду по суті заявлених позовних вимог, а призначення судової експертизи у відповідності до ст.41 ГПК України можливе у випадку, коли при вирішенні господарського спору виникають питання, які потребують спеціальних знань.

Оскільки в даному випадку зупинення провадження у справі пов'язано з проведенням експертизи, метою якої по суті є встановлення суми боргу за кредитним договором, укладеним між сторонами у справі, що може бути з'ясовано судом на підставі дослідження умов самого кредитного договору та інших доказів і не потребує спеціальних знань, то колегія суддів касаційної інстанції вважає, що апеляційний господарський суд безпідставно виніс ухвалу від 22.02.2016, яка фактично спрямована на затягування судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст.11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, з урахуванням повноважень і меж перегляду справи в касаційній інстанції, Вищий господарський суд України приходить до висновку про необхідність скасування ухвали Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2015 про зупинення провадження у справі у зв'язку з порушенням і неправильним застосуванням норм процесуального права та повернення даної справи до Київського апеляційного господарського суду для подальшого розгляду.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк" задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 22.02.2016 у справі № 910/16954/14 скасувати.

Справу передати до Київського апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Головуючий Н. Кочерова

Судді: Н. Акулова

В. Саранюк