ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2016 р. Справа № 925/375/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лани Христинівщини», Черкаська область, м. Христинівка, вул. 60-річчя Жовтня, 16

до приватного підприємства «Уманське бюро Експертиз», Черкаська область, м. Умань, вул. Старицького, 5

про стягнення 305 000,00 грн. заборгованості,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю.

В розгляді справи оголошувалась перерва з 27.05.2016р. до 15:00 год. 31.05.2016р.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лани Христинівщини» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до приватного підприємства «Уманське бюро Експертиз» про стягнення заборгованості за договором переуступки боргу від 27.02.2012р. №27/02/12 в розмірі 305 000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав. Подано клопотання про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності та про витребування доказів від відповідача бухгалтерських документів про обіг готівки на підприємстві за 2011-2013р.р.

Подано також клопотання про призначення технічної та почеркознавчої експертизи документів.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги заперечив та наполягає на застосуванні строку позовної давності до спірних відносин та про повну оплату боргу позивачу. Подано оригінал квитанцій до прибуткового касового ордера та оригінал договору переуступки боргу, які оглянуті судом та повернуті відповідачу.

Подано також нотаріально посвідчену заяву гр. ОСОБА_3 про підписання ним особисто документів про оплату 305000 грн. позивачу.

На запитання головуючого присутні учасники заявили:

про відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів і пояснень;

про відсутність потреби у витребуванні інших доказів від учасників провадження у справі та інших осіб;

про можливість завершення дослідження обставин справи.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив такі взаємовідносини сторін та обставини:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Лани Христинівщини» постановою господарського суду Черкаської області від 17.12.2015р. у справі №925/1204/15 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

27.02.2012р. між ТОВ «Лани Христинівщини» (позивач), ПП «Уманське бюро експертиз» (відповідач) та ПАТ «Еталон» (боржник) був укладений договір переуступки боргу за №27/02/12 (далі Договір). Згідно спірного договору початковий кредитор ТОВ «Лани Христинівщини» передав новому кредитору, а новий кредитор ПП «Уманське бюро експертиз» прийняв на себе право вимоги на загальну суму 3 050 000 грн., що належить початковому кредитору, та став кредитором за договором про надання безвідсоткової фінансової поворотної допомоги №27/09 від 27.09.2010р., що укладений між ТОВ «Христинівка-Агро» та ЗАТ «Еталон» (правонаступником є ПАТ «Еталон»).

Відповідно до п. 1.2 Договору по даному договору новий кредитор одержує право (замість початкового кредитора) вимагати від боржника належного виконання зобовязань в сумі 3 050 000,00 грн. у строки, передбачені договором про надання безвідсоткової фінансової поворотної допомоги, але не пізніше ніж 31 грудня 2013 року.

Право вимоги відступлено новому кредитору за винагороду 10% суми боргу 305000 грн. п. 1.4 договору.

На виконання умов договору між початковим кредитором, новим кредитором та боржником (ПАТ «Еталон») підписано тристоронній акт прийому-передачі заборгованості №1 (а.с. 14).

Строк оплати винагороди позивачу договором визначено до 31.12.2012р. п. 1.4 договору.

За твердженням позивача, гроші йому не сплачені, що стало причиною звернення до суду за захистом порушеного права, оскільки відповідачем порушено приписи ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України стосовно обовязкового виконання зобовязання.

Відповідач вимоги заперечує. Надає докази повного своєчасного розрахунку та просить в позові відмовити.

Інших доказів не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення.

У відповідності з положеннями постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто зясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Предметом спору у справі є визначена позивачем вимога примусового стягнення 305000 грн. боргу (як винагорода) за договором відступлення права вимоги. Предмет спору не змінювався та не доповнювався.

Згідно ч. 3 ст. 5 Господарського кодексу України (далі - ГК України) субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання повинні здійснювати свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства.

В п.1 ст. 3 Господарського кодексу України унормовано, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Частина 2 ст. 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає зобовязання особи при здійсненні своїх прав утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Зобов'язанням, згідно статті 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

В силу положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Вказані норми кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України.

Договір, згідно статті 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підприємстві з моменту призначення ліквідатора ОСОБА_4 відсутні бухгалтерські документи і позивач не підтверджує проведення даної господарської операції по сплаті йому 305000 грн.

Посадові особи банкрута, в порушення ч. 6 ст. 41 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», не передали ліквідатору бухгалтерську документацію, печатки, штампи та майно банкрута. Посадові особи ТОВ «Лани Христинівщини» ОСОБА_3 та ОСОБА_5 умисно затягують процес передачі документів ліквідатору банкрута.

Відносини між сторонами суд розцінює як відносини відступлення права вимоги на підставі письмового оплатного двостороннього консенсуального строкового договору переуступки боргу №27/02/12 від 27.02.2012р., що відповідає приписам ст. 11 та гл. 47 ЦК України (ст. 512 ЦК).

У відповідності до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням (стаття 516 Цивільного кодексу України).

Договір №27/02/12 від 27.02.2012р. є чинним, не визнаний судом недійсним, не поставлений під сумнів позивачем. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

В той же час представник позивача заперечив порушення кримінальних справ чи наявність вироку суду стосовно посадовців банкрута за доведення підприємства до банкрутства, за невиконання судового рішення тощо.

Представник позивача просить призначити та провести технічну та почеркознавчу експертизи (а.с. 85-86) та витребувати для її проведення документи, в тому числі реєстраційну справу від державного реєстратора, бухгалтерські документи відповідача за 2011-2013р.р., відібрати експериментальні зразки печатки позивача та відповідача. Ставить під сумнів дату накладення печатки позивача на фінансових документах та підписи гр. ОСОБА_3 на видаткових документах. Згоди на оплату проведення експертизи представник позивача не надав.

Представник відповідача вимоги заперечив повністю. Вказує на проведення повної оплати позивачу, відсутність боргу та відсутність предмету спору на момент звернення позивача до суду. Надав оригінали документів для огляду в судовому засіданні касова книга за 10 грудня 2012р., за 18 грудня 2012р., за 24 грудня 2012р., видаткові касові ордери за ці дні про видачу гр. ОСОБА_3 готівки, прибуткові касові ордери за ці дні про внесення в касу готівки, а також письмову заяву гр. ОСОБА_3 (посвідчена нотаріально) про підписання ним спірних документів у взаємовідносинах ТОВ «Лани Христинівщини» та ПП «Уманське бюро експертиз». Вказані документи не спростовані позивачем у належний спосіб.

Натомість представник позивача стверджує про неналежне ведення відповідачем бухгалтерської документації. Заперечення відповідача та подані ним документи представник позивача не спростував.

Суд також враховує Акт №1 від 15.03.2016р. інвентаризації розрахунків з покупцями, постачальниками та іншими дебіторами та кредиторами (а.с. 23), що поданий у справу позивачем. Позивач встановив, що дебіторська заборгованість перед ним відсутня.

Розгляд клопотання позивача про поновлення строку позовної давності .

Представником позивача 20.05.2016р. подано заяву про визнання поважними причин пропуску строку позовної давності у спірних правовідносинах (а.с. 61-62). В обґрунтування заяви позивач вказує на те, що йому (як ліквідатору позивача) лише в грудні 2015р. стало відомо про укладений договір від 27.02.2012р. про переуступку боргу - при ознайомленні з матеріалами банкрутного провадження позивача. Просить поновити строк позовної давності.

Представник відповідача вимоги заперечує та вказує на відсутність поважних причин пропуску строку.

Суд також враховує, що зміна керівників підприємства (юридичної особи) не є поважною причиною пропуску строку позовної давності. В той же час суд враховує положення приписів гл. 19 ЦК України про відсутність повноважень на поновлення строку позовної давності. Законодавець передбачає лише захист порушеного права у випадку поважності причин пропуску строку позовної давності (п. 5 ст. 267 ЦК України).

Аналогічні правові позиції викладені в п.2.2. Пленуму ВГСУ від 29 травня 2013р. №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів»: «Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Стосовно підприємства (установи, організації) зазначені обставини не можуть братися судом до уваги, оскільки за відсутності (в тому числі й з поважних причин) особи, яка представляє його в судовому процесі, відповідне підприємство (установа, організація) не позбавлене права і можливості забезпечити залучення до участі у такому процесі іншої особи; відсутність зазначеної можливості підлягає доведенню на загальних підставах».

Оцінюючи документи та докази у справі, суд відхиляє дане клопотання позивача як необґрунтоване та безпідставне.

Розгляд клопотання позивача про призначення технічної експертизи.

27.05.2016р. представником позивача подано письмове клопотання про призначення криміналістичних експертиз (а.с. 85-86). Вимоги обґрунтовує сумнівами в періоді виготовлення спірних документів. Представник вважає, що документи про проведення розрахунку з позивачем оформлені відповідачем значно пізніше, а гр.гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_5 умисно не передають ліквідатору печатку підприємства та бухгалтерську документацію позивача.

Представник позивача припускає, що підписи від імені гр. ОСОБА_3 на спірних документах виконані не гр. ОСОБА_3 Надано також перелік питань експертам-криміналістам. Представник позивача пропонує суду витребувати докази на користь позивача, зібрати їх, відібрати вільні та експериментальні зразки почерку, підпису посадовців, відтиску печаток підприємства тощо.

Представник відповідача клопотання заперечив та вказує на заяву гр. ОСОБА_3 про підписання ним спірних документів. Також зазначає, що твердження позивача ґрунтуються лише на припущеннях. В матеріалах справи відсутні будь-які інші документи, які можна порівнювати зі спірними первинними документами відповідача.

Суд відхиляє дане клопотання представника позивача, оскільки воно грунтується лише на припущеннях та не підкріплене доказами. Суд також зазначає, що суд не збирає докази на користь учасників, а лише оцінює їх в сукупності.

Розгляд клопотання відповідача про застосування позовної давності.

Представник відповідача звернувся до суду з відзивом на позов та заявою про застосування строку позовної давності до спірних відносин (а.с. 49, в т.ч. зворот). Представник відповідача своє клопотання підтримав. Вказує на наявність акту інвентаризації №1 від 15.03.2016р. по розрахунках з дебіторами, де дебіторська заборгованість перед позивачем становить 0 грн.

Представник позивача клопотання представника відповідача заперечив.

Суд враховує приписи Постанови Пленуму ВГСУ від 29 травня 2013р. №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів»:

…2.2. За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача з мотивів відсутності порушення прав заявника.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Позивач не довів свої вимоги належними доказами в розумінні положень ст.ст. 33, 34 ГПК України. Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано неналежний, в розумінні вимог ст. 16 ЦК України, спосіб захисту їх прав.

Відповідач спростував вимоги позивача в належний спосіб.

В задоволенні позову належить відмовити повністю з мотивів безпідставності та недоведеності вимог.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на Позивача та не стягувати.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 06.06.2016р.

Суддя Г.М. Скиба