ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.06.2016 Справа № 905/1755/16

Суддя господарського суду Донецької області Гринько С.Ю. при секретарі судового засідання Татарині Б.Т., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної заяви

за позовом Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго м. Краматорськ

в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці Словянськтепломережа м. Словянськ

до відповідача Публічного акціонерного товариства Словважмаш м. Словянськ Донецької області

про стягнення 12775,33 грн.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 довіреність від 30.12.2015р.,

від відповідача не явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача боргу в розмірі 12775,33 грн. за зобовязаннями.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір постачання теплової енергії № 39 від 1 жовтня 2014 року, за яким позивач взяв на себе зобовязання постачати відповідачу теплову енергію в потрібних обсягах на опалення в період опалювального сезону, а відповідач зобовязався оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у передбачені договором. У звязку з невиконанням умов договору у відповідача утворилась заборгованість за період з 31.03.2016р. по 08.04.2016 року (за остаток несплаченої послуги за опалювальний період у квітні за 8 днів).

Відповідач був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання замовленим поштовим відправленням з рекомендованим повідомленням.

Оскільки в матеріалах справи достатньо документів для вирішення спору по суті, господарський суд вирішує справу без явки представника відповідача і ненадання ним відзиву на позов на підставі ст. 75 ГПК України.

Перевіряючи надані позивачем документи до позовної заяви, якими він обґрунтовує позовні вимоги, встановивши фактичні обставини та їх повноту, надавши юридичну оцінку цим обставинам, суд -

ВСТАНОВИВ:

Предметом позову є стягнення з відповідача заборгованості за послуги з теплопостачання, надані позивачем на підставі договору на постачання теплової енергії № 39 від 1 жовтня 2014 р.

Статтею 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно ст. 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

При дослідженні матеріалів справи господарським судом встановлено, що сторонами підписаний договір про постачання теплової енергії № 39 від 01.10.2014р., відповідно до додатку № 1 якого позивач взяв на себе зобовязання постачати відповідачу теплову енергію для всіх обєктів загальною площею 545.80 кв.м, а відповідач зобовязався оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами термін, передбачений договором. В залежності від тарифів на носії тариф може змінюватись в більшу чи меншу сторону без узгодження з відповідачем.

Відповідно до п.2.1 договору теплова енергія постачається відповідачу в обсягах згідно договору на опалення - в період опалювального сезону, гаряче водопостачання протягом року.

Облік споживання теплової енергії проводиться за правилами обліку або розрахунковим способом (п. 5.1). Відповідач, що має прилади обліку, щомісячно надає до енергопостачальної організації звіт про фактичне споживання теплової енергії терміном до 20 числа поточного місяця (п. 5.3).

Розділом 6 договору встановлений порядок розрахунків за надані позивачем послуги. Відповідно до п. 6.1 договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться згідно предявлених рахунків, відповідно до встановлених тарифів, надісланих рекомендованим листом або вручені від особистий підпис представниками відповідача. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Відповідач за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації 100% вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбачених на розрахунковий період з урахуванням залишкової суми розрахунків на початок місяця.

Договір набуває чинності з дня фактичного надання послуг, який підтверджується актом між представниками теплопостачальної організації та балансоутримувачем будівлі, в якому розташований відповідач та діє з 01.10.2014року до 31.12.01.2015 року (п. 10.1). Договір автоматично вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 10.2).

Таким чином, договір купівлі-продажу теплової енергії вважається судом укладеним, так як в ньому сторонами передбачені всі істотні умови.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону і укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Господарським судом встановлено, що позивачем послуги з опалення обєкта відповідача надані належним чином у відповідності до умов договору, про що свідчать надані позивачем акти про включення та відключення централізованого опалення, акти прийому-передачі теплової енергії, акти виконаних послуг та рахунки, підписані представниками відповідача, із зазначенням обєму отриманого опалення (виконаних робіт) за 8 днів квітня 2016року з урахуванням визначених тарифів, визначених постановою Національної комісії по державному урегулюванню тарифів у галузі енергетики і комунальних послуг, доведених Департаментом житлово-комунального господарства Донецької обласної державної адміністрації на загальну суму 12775,33грн.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 6.1 договору споживач зобовязався здійснити розрахунок за отримані послуги протягом 3 робочих днів з дня отримання споживачем акту-рахунку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок теплопостачальної організації.

Доведено, що відповідач отримав виставлені акти-рахунки, але в порушення умов договору, отримані послуги за квітень 2016 року не сплатив, таким чином за відповідачем утворилась заборгованість за послуги з теплопостачання на загальну суму 12775,33грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України відповідач вправі довести свої заперечення, але ніяких документів ним не надано в підтвердження сплати отриманих від позивача послуг з опалення приміщення.

Враховуючи вищезазначене, а також доведеність наявності у відповідача заборгованості, господарський суд задовольняє позовну вимогу в частині стягнення заборгованості у повному обсязі.

Приймаючи до уваги, що з вини відповідача виник цей спір, на нього покладається оплата судових витрат в розмірі 1378,00грн.

На підставі Законів України „Про житлово-комунальні послуги, „Про теплопостачання, Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій, Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, ст.ст.525,526,530,714 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 275 Господарського кодексу України та, керуючись статтями 75, 33, 49, 82, 84, 81-1, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго м. Краматорськ в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго Словянськтепломережа м. Словянськ повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Словважмаш, , м. Словянськ Донецької області, 84102, вул.Заводська, 2 на користь Обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго, , Донецька область, м. Краматорськ 84307, пров. Земляний,2 в особі структурного підрозділу Виробничої одиниці обласного комунального підприємства Донецьктеплокомуненерго Словянськтепломережа, ОКПО 26221744, Донецька область, м. Словянськ 84112, вул. Шовковична, 5 заборгованість в розмірі 12775,33грн., судові витрати в розмірі 1378,00 грн.

Суддя С.Ю. Гринько