ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2016 р. Справа № 911/858/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Український будівельно-інвестиційний банк»

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ІРПІНЬНАФТОПРОДУКТ»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Гостомельської селищної ради Київської області

про визнання припиненим права постійного користування земельною ділянкою

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 (дов. № 440 від 12.03.2016),

ОСОБА_3 (дов. № 559 від 30.03.2016);

від відповідача: ОСОБА_4 (дов. б/н від 10.03.2016),

ОСОБА_5 (дов. б/н від 10.03.2016);

від третьої особи: не з'явилися.

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство «Український будівельно-інвестиційний банк» (далі позивач) звернулося з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ІРПІНЬНАФТОПРОДУКТ» (далі - відповідач) про визнання припиненим права постійного користування ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ірпіньнафтопродукт» земельною ділянкою, на якій розміщена автозаправна станція, яка знаходиться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, смт Гостомель, вулиця Чкалова, будинок № 31-а та визнання державного акту на право постійного користування землею ОСОБА_4 І КВ № 003052, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 26 від 09.09.1999 для розміщення АЗС, таким, що втратив чинність.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач набув право власності на нерухоме майно, що було предметом іпотеки за іпотечним договором від 31.10.2013, а саме: автозаправна станція, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул. Чкалова, буд. 31-а. Позивач звернувся до Гостомельської селищної ради Київської області з проханням укласти договір оренди земельної ділянки, на якій розташована автозаправна станція. Листом № 280 від 03.02.2016 Гостомельська селищна рада Київської області повідомила позивача про необхідність звернення відповідача до ради із заявою про добровільну відмову від права постійного користування земельною ділянкою. 23.02.2016 позивач звернувся до відповідача з листом № 330 від 23.02.2016, в якому просив надати Гостомельській селищній раді Київської області заяву про припинення права постійного користування земельною ділянкою, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення. Враховуючи вищевикладене, позивач в силу положень ст. 120 Земельного кодексу України та ст. 377 Цивільного кодексу України просить суд задовольнити позовні вимоги на підставі п. е ст. 141 Земельного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.03.2016 порушено провадження у справі № 911/858/16, залучено Гостомельську селищну раду Київської області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, розгляд справи призначено на 01.04.2016.

31.03.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 3103/Ю від 31.03.2016 (вх. № 6883/16 від 31.03.2016), згідно якого останній визнав позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, який прийнято судом.

01.04.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від третьої особи надійшов відзив на позовну заяву № 957 від 01.04.2016 (вх. № 6912/16 від 31.03.2016), згідно якого останній визнав позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, який прийнято судом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.04.2016 розгляд справи № 911/858/16 відкладено на 22.04.2016.

22.04.2016 до канцелярії господарського суду Київської області від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи № 1183 від 22.04.2016 (вх. № 8799 від 22.04.2016), яке задоволено судом.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.04.2016 на підставі ч. 3 ст. 69 ГПК України продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів, розгляд справи відкладено на 27.05.2016.

У судовому засіданні 27.05.2016 представники позивача підтримали позов повністю, представники відповідача заперечили проти задоволення позову.

Третя особа в судове засідання 27.05.2016 не зявилася, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Враховуючи, що неявка третьої особи в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами за відсутності представника третьої особи.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

31.10.2013 між Публічним акціонерним товариством «Український будівельно-інвестиційний банк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білоруські нафтопродукти» (Іпотекодавець) майновим поручителем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Нафтова компанія «Народна» укладено іпотечний договір для забезпечення належного виконання останнім, своїх зобовязань за договором овердрафту № OV/U/04-0119 від 05.04.2013 та кредитним договором № OV/U/04-0110 від 23.10.2013, за умовами якого іпотекодавець передав в іпотеку іпотекодержателю наступне нерухоме майно автозаправну станцію, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Чкалова, буд. 31-а.

23.12.2015 позивач на підставі п. 6.3.1. іпотечного договору від 31.10.2013 зареєстрував за собою право власності на нерухоме майно, що було предметом іпотеки, а саме: автозаправна станція з будівлями та спорудами, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Чкалова, буд. 31-а, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 50589804 від 23.12.2015 (а.с. 35).

Позивач звернувся до Гостомельської селищної ради Київської області з проханням № 89 від 22.01.2016 укласти договір оренди земельної ділянки, на якій розташована автозаправна станція (а.с. 36-37).

Листом № 280 від 03.02.2016 (а.с. 38) позивач одержав відповідь від Гостомельської селищної ради Київської області про необхідність звернення відповідача до ради із заявою про добровільну відмову від права постійного користування земельною ділянкою.

23.02.2016 позивач звернувся до відповідача з листом № 330 від 23.02.2016), в якому просив надати Гостомельській селищній раді Київської області заяву про припинення права постійного користування земельною ділянкою, яка залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Враховуючи те, що позивач є власником обєкту нерухомості, який розташовано на спірній земельній ділянці, постійним землекористувачем якої на підставі державного акту на право постійного користування землею ОСОБА_4 І КВ № 003052 є відповідач, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд встановив, що як вбачається з Державного акту на право постійного користування землею ОСОБА_4 І-КВ № 003052 (а.с. 118-120) ТОВ «Ірпіньнафтопродукт» є постійним землекористувачем земельної ділянки площею 0,3000 га відповідно до рішення виконкому Гостомельської селищної ОСОБА_5 народних депутатів від 14.05.1999 № 89, в той час як відповідно до п. 1.2. іпотечного договору від 31.10.2013 предмет іпотеки розташований на земельній ділянці площею 0,5169 га, кадастровий номер № :01:024:0084 згідно Довідки, виданої Управлінням Держземагенства у м. Ірпені Київської області 29.10.2013 вих. № 01-06/119.

Як вбачається з листа Управління Держгеокадастру у місті Ірпені Київської області (а.с. 192) довідка № 01-06/119 від 29.10.2013 була знищена.

Водночас судом встановлено, що відповідно до листа Управління Держгеокадастру у місті Ірпені Київської області (а.с. 199) у Національній кадастровій системі відсутній кадастровий номер земельної ділянки за адресою: Київська обл., смт. Гостомель, вул. Чкалова, площею 0,30 га, яка надана в постійне користування ТОВ «Ірпіньнафтопродукт».

Предметом позову є вимоги про визнання припиненим права постійного користування ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ірпіньнафтопродукт» земельною ділянкою, на якій розміщена автозаправна станція, яка знаходиться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, смт Гостомель, вулиця Чкалова, будинок № 31-а та визнання державного акту на право постійного користування землею ОСОБА_4 І КВ № 003052, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 26 від 09.09.1999 для розміщення АЗС, таким, що втратив чинність.

Згідно ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків).

Відповідно до ч. 1 ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч.ч. 1, 2 ст. 120 Земельного кодексу України).

Згідно ст. 141 Земельного кодексу України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою; б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом; в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; д) систематична несплата земельного податку або орендної плати; е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці; є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 ЗК України, перелік яких є вичерпним. Дії органів державної влади та місцевого самоврядування, спрямовані на позбавлення суб'єкта права користування земельною ділянкою після державної реєстрації такого права поза межами підстав, визначених у статті 141 ЗК України, є такими, що порушують право користування земельною ділянкою (п. 2.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних правовідносин» № 6 від 17.05.2011).

Суд встановив, що відповідач не звертався до третьої особи із заявою про добровільну відмову від права постійного користування,

У відповідності до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем, належними та допустимими доказами у розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не доведено суду існування визначених ст. 141 Земельного кодексу України підстав для припинення права ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ІРПІНЬНАФТОПРОДУКТ» на постійне користування земельною ділянкою площею 0,30 га згідно державного акту на право постійного користування землею ОСОБА_4 І КВ № 003052, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 26 від 09.09.1999, зокрема позивачем не подано доказів того, що автозаправна станція з будівлями та спорудами, яка знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, смт Гостомель, вул. Чкалова, буд. 31-а знаходиться саме на земельній ділянці площею 0,30 га, яка належить відповідачу на праві постійного користування земельною ділянкою відповідно до державного акту на право постійного користування землею ОСОБА_4 І КВ № 003052, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 26 від 09.09.1999, в той час як відповідно до п. 1.2. іпотечного договору від 31.10.2013 спірний обєкт нерухомості розташований на земельній ділянці площею 0,5169 га, кадастровий номер № :01:024:0084, яка відмінна від земельної ділянки площею 0,30 га, яка належить відповідачу на праві постійного користування земельною ділянкою відповідно до державного акту на право постійного користування землею ОСОБА_4 І КВ № 003052.

Відтак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання припиненим права постійного користування ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Ірпіньнафтопродукт» земельною ділянкою, на якій розміщена автозаправна станція, яка знаходиться за адресою: Київська область, місто Ірпінь, смт Гостомель, вулиця Чкалова, будинок № 31-а та визнання державного акту на право постійного користування землею ОСОБА_4 І КВ № 003052, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 26 від 09.09.1999 для розміщення АЗС, таким, що втратив чинність.

Судом критично оцінюються посилання позивача на те, що відповідач незаконно отримав оспорюваний державний акт на право постійного користування землею та продовжує використовувати його всупереч діючим нормам законодавства з огляду на те, що ТОВ «Ірпіньнафтопродукт» не належить до жодної з наведених у переліку ч. 2 ст. 92 Земельного кодексу України категорій, оскільки згідно п. 7 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено: 31.05.2016

Суддя П.В.Горбасенко