РІШЕННЯ

01 червня 2016 року Справа № 913/506/16

Провадження №33/913/506/16

За позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства Краснодонвугілля", м.Сєвєродонецьк

про стягнення 22 870 грн 00 коп.,

Суддя Драгнєвіч О.В.

Секретар судового засідання Дмітрієва К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, юрисконсульт 2 категорії сектору договірної та претензійно-позовної роботи структурного підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" за довіреністю від 27.04.2016 посвідченj. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстровано в реєстрі за №688;

від відповідача: представник не прибув.

.

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Краснодонвугілля" про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу в залізничній накладній в розмірі 22 870 грн 00 коп.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 04.04.2016 було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 20.04.2016.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому останній послався на відправлення вантажу у вологому стані. Однак, оскільки вантаж знаходився у відкритому вагоні тривалий час слідування, враховуючи кліматичні умови, його вага обґрунтовано зменшилася на час його прибуття на станцію Синельникове. За висновком відповідача, на час відправки вагона маса вантажу відповідала масі зазначеній в накладній. Крім того, відповідач просив зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій, з посиланням на скрутне матеріальне становище, знаходження активів підприємства на території зони проведення антитерористичної операції, отримання значних зитків та порушення справи про банкрутство відносно відповідача.

Ухвалами господарського суду Луганської області від 20.04.2016 та 16.05.2016 у звязку з неповною явкою представників сторін та ненадання всіх документів необхідних для розгляду спору, розгляд справи двічі відкладався.

Відповідачем на підтвердження обґрунтованості заявленого клопотання про зменшення розміру штрафу надано супровідним листом від 25.04.2016 за вих..№12/37 додаткові документи, які розглянуті судом та долучені до матеріалів справи.

В судове засідання від 01.06.2016 прибув повноважний представник позивача, який підтримав заявлені позовні вимоги, позов просив задовольнити повністю.

Також надав супровідним листом витребувані судом документи на підтвердження повноважень сторони у справі наданих регіональній філії Придніпровська залізниця, повну редакцію положення, статуту ПАТ Українська залізниця, а також довіреності видані Публічним акціонерним товариством Українська залізниця на імя керівників регіональної філії Придніпровська залізниця - ОСОБА_3 від 01.12.2015, та ОСОБА_4 від 01.12.2015.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини своєї неявки суд не повідомив.

За висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідач хоча і не забезпечив явку в судові засідання повноважного представника, однак, надав відзив та докази на підтвердження власної правової позиції, в матеріалах справи є докази належного його повідомлення про час та місце судових засідань, а тому за висновком суду, справа може бути розглянута за результатами повного та всебічного розгляду без участі представника відповідача.

Крім того, суд враховує, що ухвалою суду від 16.05.2016 явка представників сторін не визнавалася обовязковою та від сторін не надходило до суду обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 01.06.2016 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 утворено публічне акціонерне товариство Українська залізниця. Товариство утворено як публічне акціонерне, 100% акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовані шляхом злиття, згідно з додатком 1 до вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України, до якого, зокрема, включено ДП Придніпровська залізниця (ідентифікаційний код юридичної особи 01073828), якому належить право матеріальної вимоги до відповідача за заявленими позовними вимогами.

Підпунктом 4 пункту 5 цієї постанови зобовязано Міністерство інфраструктури вжити до 31.12.2015 заходів для припинення Укрзалізниці та підприємств, зазначених у додатку 1.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №735 затверджено статут Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, пунктом 2 якого визначено, що новостворене товариство є правонаступником усіх прав і обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, на базі яких воно утворене.

21.10.2015 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців внесено запис за номером 1 060039 про проведення державної реєстрації юридичної особи Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (ідентифікаційний код юридичної особи 40075815).

Згідно до ст.25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності субєкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч.6 ст.2 Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування встановлено, що Публічне акціонерне товариство Українська залізниця є правонаступником всіх прав та обовязків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство Українська залізниця є правонаступником Державного підприємства Придніпровська залізниця, а згідно з Положенням про регіональну філію Придніпровська залізниця регіональна філія є структурною одиницею Публічного акціонерного товариства Українська залізниця без створення юридичної особи.

Коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноважень сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

На підтвердження зазначених повноважень позивачем додані копія витягу з протоколу №5 засідання правління ПАТ Укрзалізниця від 16.11.2015, копія положення про регіональну філію Придніпровська залізниця ПАТ Укрзалізниця, та відповідні довіреності на імя керівників регіональної філії.

У відповідності до п.2.1., 2.8 Положення, філія є відокремленим підрозділом товариства та діє від імені товариства та в його інтересах, здійснює делеговані товариством функції. Має право від імені товариства, відповідно до наданих повноважень та довіреності, виступати позивачем у судах всіх інстанцій, з усіма правами, наданими законом позивачу (без виключень), представляти його інтереси в судах в межах своїх повноважень. Відповідні повноваження діяти від імені довірителя (ПАТ Укрзалізниця), представляти його інтереси в судах з усіма правами, що належать, зокрема, позивачу, також надані вказаними довіреностями керівникам філії.

З огляду на викладене, від Державного підприємства Придніпровська залізниця до Публічного акціонерного товариства Українська залізниця перейшло право матеріальної вимоги за даним позовом, тому Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізницяє належним позивачем у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до залізничної накладної №53147997 від 26.07.2015 у вагоні № 58585746 вказана маса вантажу складає 70000 кг. При прибутті вагону на станцію Синельникове-1 Придніпровської залізниці, залізницею було проведено переважування маси вантажу на вагонних вагах, під час якого було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні складає 65600 кг, що не відповідає масі, вказаній відправником у накладній. У зв'язку з чим було складено акти загальної форми №340/А від 04.10.2015 (про відчеплення вагону від групового відправлення для контрольного зважування) та №2345 від 04.10.2015 та комерційний акт РА № 007460/164/2120 від 04.10.2015.

В комерційному акті містяться відомості про те, що вагон завантажено нижче бортів 0,1 м, шапкообразно, без виїмок та поглиблення. За документами значиться: навал, концентрат, угольний «Ж» 0-100. Вантаж не марковано, маркування в документах не значиться. Вагон в технічному відношенні справний, бездверний, люк зачинений, витікання вантажу відсутнє.

Враховуючи вищевикладене, позивачем було нараховано відповідачу штраф у сумі 22 870 грн 00 коп. за невірне зазначення маси вантажу в залізничній накладній, за стягненням якого він звернувся до суду із відповідним позовом.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази в обґрунтування власних позицій, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються Цивільним кодексом України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України (далі за текстом Статут), накладна - основний документ встановленої форми, оформлений відповідно до вимог Статуту, який надається залізниці відправником разом з вантажем при відправленні. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статутом, а саме статтею 24, передбачене право залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених відправником у накладній.

Статтею 56 Статуту встановлено, що на станціях призначення залізниця зобовязана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

Відповідно до п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (далі Правила), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за № 798/5989).

Відповідно до п. 2.1 Правил перевезення вантажів, графи „Маса вантажу, визначена відправником, кг та „Спосіб визначення маси заповнюються вантажовідправником.

Згідно п. 1.3 Правил усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються, у разі зміни відомостей, внесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ.

В залізничній накладній (вагон № 58585746) вантажовідправником вказана маса вантажу нетто 70000 кг, спосіб визначення маси - на електронних вагах.

Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту визначається відправником.

У графі Відправник залізничної накладної вказано найменування відправника Товариство з обмеженою відповідальністю ПАТ Краснодонвугілля, тобто відповідача у даній справі.

Згідно п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони, тощо), в даному випадку спірний вагон є напіввагоном, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Наведена норма свідчить про те, що залізниця не зобовязана перевіряти дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення.

Згідно ч. 3 п. 3.19 розяснення Президії Вищого господарського суду України № 04-5/601 від 29.05.2002 (зі змінами) не має також правового значення оцінка того, чи могла залізниця при прийнятті вантажу до перевезення побачити недовантаження у вагоні, оскільки Статут та Правила перевезення не передбачають визначення маси вантажу на око.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів (зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083) передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Як свідчать матеріали справи, контрольне переваження маси вантажу проводилось на 150 тн. тензометричних вагах (держповірка яких проводилась 28.05.2015).

Таким чином, матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт невідповідності маси вантажу у вагоні №58585746, що була зазначена відповідачем у перевізних документах 70000 кг, фактичній масі вантажу 65600 кг.

Згідно ст. 129 Статуту, акти загальної форми та комерційні акти складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Акти загальної форми №340/А від 04.10.2015 та № 2345 від 04.10.2015, комерційний акт РА № 007460/164/2120 від 04.10.2015 складені з дотриманням вимог чинного законодавства та підписані уповноваженими на це посадовими особами.

Відповідно до ст. 921 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що виникають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача, з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

У відповідності зі ст. 118 Статуту за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань

При чому штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у звязку з цим збитків.

Провізна плата згідно розрахунку, наданого позивачем (а.с.4), за вагон № 58585746 становить 4574 грн 00 грн. З її розміру позивачем визначений розмір штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній маси вантажу, який складає 22 870 грн 00 коп.

Крім того, позивачем надано письмові пояснення до розрахунку суми провізної плати з посиланням на вимоги встановлені Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним траспортом у межах України та повязані з ними послуги та коефіцієнти, які застосовуються для визначення розміру провізної плати.

З приводу доводів відповідача про те, що вантаж зданий до перевезення у вологому стані є вантажем маса якого внаслідок його властивостей зменшується під час перевезення, і відповідно виявлена різниця в вазі на час прибуття вантажу свідчить про втрату його частини під час перевезення з огляду на його властивості до зменшення та тривалість перебування в дорозі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 52 Статуту залізниць України на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача.

Маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі - норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку - граничного розходження визначення маси нетто.

Аналогічна норма міститься в п. 27 Правил видачі вантажів, відповідно до якого вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

Відповідно, для визначення правильної маси вантажу необхідно враховувати норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто, при цьому, згідно 1 ст. 10 Закон України "Про метрологію та метрологічну діяльність" результати вимірювань можуть бути використані за умови, якщо відомі відповідні характеристики похибок або невизначеності вимірювань.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2 % маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані (п. 27 Правил).

Відповідно, у встановлений відсотковий показник входить не тільки природна втрата, а й граничне розходження у визначенні маси нетто (похибка вагів), а отже недостача маси вантажу, за які нараховується штраф, в усіх випадках обчислюється з урахуванням такого граничного розходження.

За таких обставин, сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто у вагоні №58585746, з урахуванням вимог п. 27 Правил видачі вантажів, становить 1400 кг (70000 х 2 %), що на 3000 кг менше виявленого недовантаження (4400 кг).

З огляду на вищевикладене, суд визнає доводи відповідача про істотність зменшення ваги вантажу під час його перевезення, враховуючи його властивості до зменшення, необґрунтованими та до уваги не приймає.

Відповідної позиції також дотримується Вищий господарський суд України в постанові від 14.05.2015 у справі №922/4978/14.

Інші доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, також відхиляються судом за їх безпідставністю.

Враховуючи викладені приписи законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову та наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу в заявленому розмірі.

Вирішуючи заявлене клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, господарський суд виходить з наступного.

В обґрунтування поданої заяви відповідач послався на скрутне фінансове становище підприємства повязане із вимушеним призупиненням виробничої діяльності, збитковості господарської діяльності та порушення провадження про банкрутство відносно відповідача.

Крім того, відповідач вказує на те, що за надані послуги з перевезення вантажу відповідачем був проведений розрахунок та позивачем отримано провізну плату в повному розмірі, а перевезення вантажу у вазі меншій, ніж було вказано в залізничній накладній, сприяло відповідній економії витрат перевізника на паливо та призвело до зменшення зносу рухомого складу позивача. Натомість, співвідношення предявлених до стягнення санкцій є неспіврозмірним за заподіяне правопорушення, а враховуючи скрутне матеріальне становище відповідача, стягнення штрафу в повному обсязі призведе до поглиблення вже наявних фінансових проблем.

На обгрунтування заявленого відповідачем клопотання останнім надано копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, з якої вбачається, що відносно Публічного акціонерного товариства Краснодонвугілля" порушена справа про банкрутство, також надано копію баланса (звіт про фінансовий стан) на 31.12.2015, звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2015 рік, баланс (звіт про фінансовий стан) на 31.03.2016, звіт про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 1 квартал 2016 року, копію наказу №97 від 01.04.2016 про внесення змін до організації виробництва та праці, введення неповного робочого часу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Приписами статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

У п.3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції визначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобовязання, причин неналежного виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобовязання невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобовязання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Підпунктом 6.4 п.6 розяснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 №04-5/601 Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею передбачено, що відповідно до статті 551 ЦК України розмір неустойки (до якої віднесено штраф і пеню) встановлюється договором або актом цивільного законодавства і може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Виходячи зі змісту ст.233 ГК України, ст.83 ГПК України, суди мають право при прийнятті рішення про стягнення штрафу зменшувати його розмір з урахуванням усіх конкретних обставин справи. Підстави та розмір зменшення стягуваного штрафу повинні бути мотивовані та обґрунтовані в рішенні суду.

Суд враховує, що відносно відповідача, згідно даних з витягу Єдиного державного реєстру фізичних та юридичних осіб-підприємців, порушена справа про банкрутство. Наданими документами на обґрунтування заявленого клопотання, відповідачем підтверджено складнощі в господарській діяльності підприємства; знаходження на території зони проведення антитерористичної операції, яка триває, призводить до призупинення господарської діяльності, зокрема, окремих структурних підрозділів; з 01.05.2016 підприємство перейшло на неповний робочий тиждень.

Згідно доводів відповідача, з листопада 2014 року по теперішній час підприємство фактично призупинило відвантаження товару споживачам, а також отримання обладнання та інших засобів необхідних для господарської діяльності. Збитки у діяльності підприємства згідно даних бухгалтерської звітності, звіту про фінансові результати за підсумком роботи у 2015 році склали 970016 тис. грн.; станом на 01.04.2016 - 170459 тис. грн.

Судом приймається до уваги також те, що позивач не зазнав збитків від неправильного зазначення маси вантажу в залізничній накладній (яка є фактично меншою, ніж вказано в накладній), встановлений факт недовантаження не завдав загрози залізничному руху, відповідач повністю розрахувався з позивачем за надані послуги, а скрутне фінансове становище відповідача у справі документально підтверджене.

Враховуючи загальні засади законодавства, встановлені у ст.3 Цивільного кодексу України, а саме справедливість, добросовісність та розумність, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу частково та реалізувати своє право на зменшення розміру штрафних санкцій, застосованих позивачем відповідно до ст.ст.118, 122 Статуту залізниць України, зменшивши їх до розміру трьох провізних плат (13722 грн = 4574 грн * 3).

На підставі викладеного, господарський суд визнає позов обґрунтованим повністю, але вважає за можливе зменшити розмір штрафу, а тому позов слід задовольнити частково у розмірі 13722 грн, в іншій частині позову - відмовити.

У резолютивні частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки (абз. 4 п.3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 Про деякі питання застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Судовий збір в сумі 1378 грн покладається на відповідача згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.33-34, 44, 49, 82, п.3 ст.83, ст.ст.84-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця до Публічного акціонерного товариства Краснодонвугілля" про стягнення 22870 грн 00 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Краснодонвугілля", Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, 54, ідентифікаційний код 32363486, на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ідентифікаційний код 40075815, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м.Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237, штраф у сумі 13722 грн 00 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1378 грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.06.2016

Суддя О.В. Драгнєвіч