ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2016 Справа № 917/360/16

За позовом Служби автомобільних доріг у Полтавській області, 36024, м. Полтава, вул. Куйбишева, 22-А

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

1. ОСОБА_1 районна державна адміністрація, 38400, Полтавська обл., смт. Решетилівка, вул. Покровська, 17

2. ОСОБА_1 селищна рада Решетилівського району Полтавської області, 38400, Полтавська обл., смт. Решетилівка, вул. Леніна, 14

До відповідача ОСОБА_2 особа-підприємець ОСОБА_3, 38400, Полтавська область, Решетилівський район, смт. Решетилівка, вул. Садкова, 48

Про (1) зобовязання фізичну особу-підприємця ОСОБА_3:

а) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0207 га, яка розташована у смузі відведення автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський км 306+850 (ліворуч) на території ОСОБА_1 селищної ради Решетилівського району Полтавської області;

б) повернути у придатному для використання за цільовим призначенням стані самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0207 га, яка розташована у смузі відведення автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський км 306+850 (ліворуч) на території ОСОБА_1 селищної ради Решетилівського району Полтавської області, постійному користувачу земельної ділянки - Службі автомобільних доріг у Полтавській області;

в) за власний рахунок знести нежитлову будівлю - кафе "Злагода" загальною площею 100,9 кв. м, яка розташована у смузі відведення автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський км 306+850 (ліворуч) на території ОСОБА_1 селищної ради Решетилівського району Полтавської області;

(2) визнання нежитлової будівлі - кафе "Злагода" загальною площею 100,9 кв. м, яка розташована у смузі відведення автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський км 306+850 (ліворуч) на території ОСОБА_1 селищної ради Решетилівського району Полтавської області, самочинним будівництвом.

С у д д я ОСОБА_4

Представники:

від позивача ОСОБА_5 ( див. протокол)

від відповідача ОСОБА_6 ( див. протокол)

від третіх осіб відсутні ( див. протокол)

Рішення прийняте після перерви, оголошуваної в порядку ст. 77 ГПК України в судових засіданнях 14 та 28 квітня, 12 та 20 травня 2016 року ( в реагування на процесуальні клопотання представників сторін щодо зупинення провадження у справі та надання додаткових документальних доказів щодо розгляду спору по суті), про що фіксувалось в протоколах судових засідань.

В судовому засіданні 26.05.2016р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення, дотримуючись приписів ст. 85 ГПК України ( в редакції Закону України №2453-ІУ) з залученням її до матеріалів справи та озвучення кінцевої дати виготовлення повного тексту рішення.

Суть спору : Розглядається позовна заява Служби автомобільних доріг у Полтавській області до ОСОБА_2 особи-підприємця ОСОБА_3, смт. Решетилівка про: (1) зобовязання відповідача: а) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0207 га, яка розташована у смузі відведення автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський км 306+850 (ліворуч) на території ОСОБА_1 селищної ради Решетилівського району Полтавської області; б) повернути у придатному для використання за цільовим призначенням стані самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0207 га, яка розташована у смузі відведення автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський км 306+850 (ліворуч) на території ОСОБА_1 селищної ради Решетилівського району Полтавської області, постійному користувачу земельної ділянки - Службі автомобільних доріг у Полтавській області; в) за власний рахунок знести нежитлову будівлю - кафе "Злагода" загальною площею 100,9 кв. м, яка розташована у смузі відведення автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський км 306+850 (ліворуч) на території ОСОБА_1 селищної ради Решетилівського району Полтавської області; (2) визнання нежитлової будівлі - кафе "Злагода" загальною площею 100,9 кв. м, яка розташована у смузі відведення автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський км 306+850 (ліворуч) на території ОСОБА_1 селищної ради Решетилівського району Полтавської області, самочинним будівництвом.

Доводи за позовною заявою ґрунтуються на тому, що право позивача як «титульного» володільця земельної ділянки в смузі відведення автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський, в т.ч. і на дільниці км 306+850 (ліворуч) в межах смт. Решетилівка Решетилівського району Полтавської області, порушуються. Ці порушення полягають в тому, що:

(1) відповідачу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_7 службою доріг був наданий тимчасовий дозвіл №5 від 13.06.2005р. на розміщення до 13 червня 2010 року існуючого кафе (мала архітектурна форма площею не більше 30 кв. м) в межах смуги відведення автомобільної дороги держзначення М-03 Київ-Харків-Довжанський на км 306+850 (ліворуч) на території ОСОБА_1 селищної ради Решетилівського району Полтавської області, за умови того, що ця МАФ виготовлена з полегшених конструкцій і встановлена тимчасово без спорудження фундаменту, не підлягає переобладнанню в капітальну споруду;

(2) за розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації «Про погодження місць розташування обєктів, затвердження проектів відведення, вилучення, зміни цільового призначення та передачу в оренду земельних ділянок» №100 від 04.04.2006р. затверджено проект землеустрою щодо передачі ФОП ОСОБА_7 в короткострокову оренду терміном на 5 років 0,0207 га доріг при виконанні умов, передбачених проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Цільове призначення цієї земельної ділянки (за розпорядженням ОДА) для земель комерційного призначення під розміщення малої архітектурної форми (кафе «Злагода») на території ОСОБА_1 селищної ради (за межами населених пунктів) Решетилівського району;

(3) по закінченню зазначеної дати 13.06.2010р., в порушення ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України, а саме без набуття у встановленому порядку права користування земельною ділянкою в смузі відведення автодороги, яка за Державним актом від 05 квітня 2005 року є в постійному користуванні Служби автомобільних доріг у Полтавській області, ФОП ОСОБА_7 самовільно займає частину цієї земельної ділянки;

(4) на спірній земельній ділянці, в розріз тимчасовому дозволу №5 від 13.06.2005р. та розпорядженню голови Полтавської ОДА №100 від 04.04.2006р., відповідач самочинно збудував нежитлову будівлю кафе «Злагода» загальною площею 100, 9 кв. м для здійснення господарської діяльності, отримавши при цьому свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії САВ №890451 від 20.12.2008р.;

(5) на даний час на території Решетилівського району Полтавської області проводяться роботи з капітального ремонту автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський на ділянці км 300+050 км 323+000, що здійснюється в рамках реалізації Другого спільного із Міжнародним банком реконструкції та розвитку інвестиційного проекту «Покращення автомобільних доріг та безпеки руху». Проектними рішеннями передбачено розширення проїзної частини з ліквідацією автостанції, елементів штучного освітлення на підходах до неї та будівництво надземного пішохідного переходу поблизу кафе «Злагода»;

(6) перебування у смузі відведення автомобільної державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський км 306+850 (ліворуч) самовільно збудованої нежитлової будівлі кафе «Злагода унеможливлює проведення будівельних робіт;

(7) про необхідність знесення самовільно збудованої нежитлової будівлі кафе «Злагода» та повернення Службі автомобільних доріг у Полтавській області самовільно зайнятої земельної ділянки у придатному для використання за цільовим призначенням стані відповідач неодноразово був повідомлений письмово.

Резюмуючи наведеному вище, посилаючись на приписи ст.ст. 13, 14 Конституції України, ст. 1 Закону Країни «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ст.ст. 17, 122, 124- 126, 152, 212 Земельного кодексу України, ст. 38(ч. 2) ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», позивач робить висновок про обґрунтованість судового захисту в даному випадку з вимогами, які складають предмет позову.

Відповідач проти позову заперечує за мотивами відзиву на позов вх. №4676 від 15.04.2016р. (а.с. 65-72), розцінюючи що звернення до суду здійснено з пропуском строку позовної давності. Як аргумент цьому доводу приведено таке: «із матеріалів, додатних до позову вбачається, що Службі автомобільних доріг у Полтавській області відомо про розташування нерухомого майна на нібито спірній земельній ділянці з 03.06.2010р. (лист від 03.06.2010р. за №02-19/286)».

За суттю ж заявлених вимог відповідач, відхиляючи доводи позивача, розцінює землекористування спірною земельною ділянкою як правомірне, а побудоване кафе на цій ділянці не підпадає під визначення самочинного.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши надані докази, суд -

в с т а н о в и в :

Спірна земельна ділянка відноситься до земель транспорту і підпадає під регулювання ст. 11 Закону України «Про транспорт», за якою землями транспорту визнаються землі, надані в користування підприємствам і організаціям транспорту згідно із Земельним кодексом України, для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення і розвитку об'єктів транспорту. Розміри земельних ділянок, що надаються для зазначених цілей, визначаються відповідно до затверджених у встановленому порядку норм або проектно-технічної документації.

Підтвердженням наведеному є Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серії ЯЯ №221675 від 05.04.2005р.( а. с. 19), за яким Службі автомобільних доріг у Полтавській області (позивач) на підставі розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації від 10.12.2004р. №853 в постійне користування надана земельна ділянка площею 26, 4423 га згідно з планом, що є невідємною частиною акту (а.с.20). Земельна ділянка розташована на території ОСОБА_1 селищної ради Решетилівського району Полтавської області. Цільове призначення цієї земельної ділянки для автомобільного транспорту.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Земельного кодексу України до земель транспорту належать землі, надані підприємствам, установам та організаціям залізничного, автомобільного транспорту і дорожнього господарства, морського, річкового, авіаційного, трубопровідного транспорту та міського електротранспорту для виконання покладених на них завдань щодо експлуатації, ремонту і розвитку об'єктів транспорту.

Належність земель до земель автомобільного транспорту та земель дорожнього господарства визначає ст. 71 ЗК України.

За частиною 1 ст. 20 Земельного кодексу України ( в редакції, що діяла в період з 31.03.2006р. по 01.01.2007р.) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснювалося на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Частина ж 2 цієї норми приписувала, що зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування в період з 31.03.2006р. по 01.01.2007р. по наданню земельних ділянок юридичним особам у постійне користування , в т.ч. і на умовах оренди, були закріплені ст. 122 Земельного кодексу України ( в редакції ЗУ № 3415-ІУ від 09.02.2006р.), зокрема за ч. 4 якої до повноважень обласних державних адміністрацій належало надання земельних ділянок на їх території із земель держаної власності у постійне користування юридичним особам у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів для всіх потреб, крім випадків, визначених частинами третьою, сьомою цієї статті. Останні були і повноважними учасниками в цей період погоджень надання в тимчасове користування земель із числа земель постійних користувачів, як в даному випадку Служба автомобільних доріг у Полтавській області.

Статтею 1 Закону України «Про дорожній рух» закріплено, що цей закон регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов'язки і відповідальність суб'єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об'єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об'єднань). Державне управління у сфері дорожнього руху та його безпеки здійснюється Кабінетом Міністрів України ( ст. 3 Закону).

Відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» постановою КМУ від 30.03.1994р. №198, що діє з відповідними змінами і доповненнями, було затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони.

За п. 4 зазначених правил визначено, що користувачами дорожніх об'єктів є учасники дорожнього руху, власники та користувачі земельних ділянок, які знаходяться в межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг, а також власники (користувачі) малих архітектурних форм для провадження підприємницької діяльності, рекламних засобів та інженерних комунікацій і споруд, розташованих у зазначених межах. І тут же дається визначення поняття «ОСОБА_5 архітектурна форма для провадження підприємницької діяльності» (далі - мала архітектурна форма) як невелика (площею до 30 кв. метрів) споруда торговельно-побутового призначення, яка

виготовляється з полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без спорудження фундаменту.

Будівництво споруд, прокладання інженерних комунікацій та виконання інших робіт у межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг здійснюється в порядку, що визначають відповідно Укравтодор, Держбуд і Держжитлокомунгосп за погодженням з Головним управлінням Державтоінспекції МВС (п. 6 Єдиних правил).

Надання земельних ділянок у користування, у тому числі на умовах оренди, в межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг загального користування здійснюється відповідно до чинного законодавства (п. 8 Єдиних правил).

За п. 20 Єдиних правил (в редакції Постанови КМУ N 263 від 21.02.2007р.) у межах смуги відчуження автомобільних (позаміських) доріг і червоних ліній міських вулиць і доріг забороняється розташовувати будь-які споруди або об'єкти без погодження з власниками автомобільних доріг та Державтоінспекцією.

Відповідно до п. 26 Єдиних правил ( в редакції постанови КМУ № 1714 від 24.12.2001р.) розміщення споруд малих архітектурних форм проводиться за дозволами. Зокрема, в межах смуг відчуження автомобільних (позаміських) доріг відповідними дорожньо-експлуатаційними організаціями за погодженням з Державтоінспекцією. Порядок погодження з Державтоінспекцією розміщення малих архітектурних форм у межах червоних ліній, міських вулиць і доріг та смуг відчуження автомобільних (позаміських) доріг установлюється МВС за погодженням з власником автомобільних доріг, міських вулиць, Держпідприємництвом, Антимонопольним комітетом.

Маючи статус постійного користувача (так званого «титульного володільця») за Державним актом на право постійного користування земельною ділянкою від 05.04.2005р. та дотримуючись положень земельного законодавства та Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994р. №198 (зі змінами і доповненнями) Служба автомобільних доріг у Полтавській області видала приватному підприємцю ОСОБА_3 Тимчасовий дозвіл №5 від 13 червня 2005 року (а.с. 21) на розміщення кафе в межах смуги відведення автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський на км 306+850 (ліворуч) в межах смт Решетилівка Решетилівського району Полтавської області. При цьому цей дозвіл містить інформацію про те, що споруда є існуючим кафе (мала архітектурна форма площею не більше 30 кв. м), що виготовлена з полегшених конструкцій і встановлена тимчасово без спорудження фундаменту, не підлягає переобладнанню в капітальну споруду (п. 5.2 Тимчасового дозволу).

Докази в спростування тієї обставини, що на момент отримання 13 червня 2005 року Тимчасового дозволу №5, що кафе «Злагода» існувало як мала архітектурна форма (МАФ) відповідач не надав, а навпаки - підтвердив наявністю: (1) акту вибору земельної ділянки під будівництво кафе «Злагода-2» від 20.09.2002р. (а.с. 91) з поміткою в п. 15 цього акту «до початку будівельних робіт відвід земельної ділянки та одержання дозволу на проведення будівельних і земельних робіт оформити в установленому законом порядку», (2) дозволу на проектування та будівництво такого в вигляді розпорядження голови ОСОБА_1 РДА від 07.10.2002р. №438 (а.с. 90), (3) АПЗ (архитектурно-планировочное задание) №20, затв. головним архітектором області 25.09.2002р., (а.с. 92-93) з зазначенням в ньому про термін дії жовтень 2004 року, (4) викопіровка з плану селища Решетилівка з визначенням місця розміщення кафе «Злагода-2» приватного підприємця ОСОБА_7 на автошляху Київ-Харків, засвідчена підписом головного архітектора відділу архітектури і будівництва ОСОБА_1 РДА (а.с. 94).

Докази введення в експлуатацію у встановленому порядку кафе «Злагода» (як обєкта нерухомого майна) в період до 13 червня 2005 року, відповідач не надав ( ці докази були витребувані судом за п. 5 ухвали суду про порушення провадження у справі від 12.03.2016р.).

В межах повноважень, про що зазначено вище, Полтавська обласна державна адміністрація своїм розпорядженням №100 від 04.04.2006р. «Про погодження місць розташування обєктів, затвердження проектів відведення, вилучення, зміни цільового призначення та передачу в оренду земельних ділянок» (а.с. 23) зокрема п. 3 затвердила проекти землеустрою щодо відведення, вилучення та передачі в оренду земельних ділянок юридичним особам загальною площею 28,8066 га по землекористувачах, угіддях та на умовах власників землі і землекористувачів, серед яких і проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки приватному підприємцю ОСОБА_3.

Зазначене розпорядження ОДА засвідчує, що відповідачу ФОП ОСОБА_7 на умовах короткострокової оренди терміном на 5 років була передана земельна ділянка площею 0,0207 га дороги, що розміщена на землях Служби автомобільних доріг у Полтавській області на території ОСОБА_1 селищної ради Решетилівського району, з цільовим призначенням - для земель комерційного призначення під розміщення малої архітектурної форми (кафе «Злагода» на території ОСОБА_1 селищної ради (за межами населених пунктів) (а.с. 24). При цьому розпорядження №100 має застереження щодо надання земельної ділянки ПП ОСОБА_7- при виконанні умов, передбачених проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Попередньо погоджуючи проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення землі приватному підприємцю ОСОБА_7 для комерційного використання на території ОСОБА_1 селищної ради загальною площею 0,0207 га біля автошляху Київ-Харків-Довжанський (307 км), як ОСОБА_1 районна рада (розпорядження №90 від 10.10.2005р., а.с. 89), так і ОСОБА_1 РДА (розпорядження №617 від 21.10.2005р., а.с. 88), розпорядилися про передачу спірної земельної ділянки в оренду відповідачу терміном на 5 років.

Відповідно до Закону України «Про оренду землі» взаємовідносини контрагентів (орендодавця та орендаря) будуються на договірній основі, а сам договір оренди землі укладається у письмовій формі (ст. 14 Закону).

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону ( ст. 16 ЗУ «Про оренду землі»).

Зазначені розпорядження як Полтавської ОДА, так і ОСОБА_1 РДА та районної ради не стали фігурантами для укладення договору оренди терміном на 5 років земельної ділянки площею 0,0207 га яка розташована у смузі відведення автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський км 306+850 (ліворуч) на території ОСОБА_1 селищної ради Решетилівського району Полтавської області.

Надана за відзивом на позов (а.с. 65-72) світлокопія Договору оренди земельної ділянки (а.с. 96-99) та копія цього Договору (а.с. 120-123), укладеного між ОСОБА_1 селищною радою (орендодавець) та ПП Ханчаляном ОСОБА_8 (орендар), що датується 29 квітня 2003 року, має інформацію, що: (1) за його умовами останньому на термін 5 років, починаючи з дати його реєстрації, в строкове платне користування передається земельна ділянка площею 300 м2 ,яка знаходиться на автошляху Київ-Харків (територія Решетилівського району Полтавської області); (2) підставою для його укладення є рішення ОСОБА_1 селищної ради від 26 грудня 200 року (саме рішення ОСОБА_1 сели ради від 26.12. 2002 року суду не надане); (3) на земельній ділянці асфальтована площадка; (4) договір зареєстрований у ОСОБА_1 селищній раді 08.06.2003р., про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №42. Отже, дія цього договору закінчилася 09.06.2008р.

Рішення виконавчого комітету ОСОБА_1 селищної ради від 26.12.2002р. (а.с. 102, 119) засвідчує про надання дозволу ПП Ханчаляну ОСОБА_9 на відкриття торгової точки кафе «Злагода-2» на автошляху Київ-Харків на проведення на ній торгівельної діяльності по торгівлі продовольчими, тютюновими та лікеро-горілчаними виробами. Дозвіл діє з 1 січня 2003 року по 30 червня 2003 року.

Отже, зазначене рішення виконкому ніяк не стосується земельної ділянки як обєкту матеріального світу.

В відзиві на позов відповідач зазначив ( див. стор. 2, а.с. 66), що в подальшому 19.04.2007року вказаний договір ОСОБА_1 селищною радою продовжено. Однак, докази про це суду не надано.

Світлокопія Типового договору оренди землі від 19 квітня 2007р. (а.с. 49-52), що надана службою дороги позивачем як додаток до клопотання від 01.04.2016р. №01-01/371 (а.с. 46-48) про залучення до участі в справі третіх осіб, і зокрема ОСОБА_1 селищної ради, не засвідчена у встановленому порядку, а отже не може слугувати доказом у справі, виходячи з приписів ст. 36 ГПК України. На вимогу суду (див. протоколи судових засідань) оригінал цього договору відповідачем наданий не був.

ОСОБА_1 селищна рада листом на адресу позивача від 17.02.2016р. №02-32/95 (а.с. 31) наявність договірних відносин щодо оренди спірної земельної ділянки з ФОП ОСОБА_7 після 09.06.2008р. спростувала. Будь-яких письмових пояснень по суті спору не надала, про що суд зобовязував за п. 2 ухвали від 05.04.2016р. (а.с. 58-60).

За так, з 09.06.2008р. відповідач без право установчих документів користується земельною ділянкою в смузі відведення автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський км 306+850 (ліворуч) на території ОСОБА_1 селищної ради Решетилівського району Полтавської області.

Стаття 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» визначає, що будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними, вважаються самовільним зайняттям земельної ділянки.

В цей період фізична особа-підприємець ОСОБА_7 без дотримання наведених норм чинного законодавства, в порушення умов Тимчасового дозволу №5 від 13.06.2005р. та розпорядження голови Полтавської ОДА від 04.04.2006р. №100 збудував нежитлову будівлю кафе «Злагода» загальною площею 100,9 кв. м для здійснення господарської діяльності в смузі відведення автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський км 306+850 (ліворуч) на території ОСОБА_1 селищної ради Решетилівського району Полтавської області.

Відповідно до частини один ст. 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Конструкція наведеної норми ЦК України дає підстави для висновку, що законодавець визначив зведений обєкт нерухомості як самочинне будівництво при наявності хоча б однієї із трьох умов: (1) або будівництво нерухомого майна на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, (2) або будівництво нерухомого майна без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, (3) або будівництво нерухомого майна з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Оскільки земельна ділянка площею 0, 0207 га в смузі відведення автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський км 306+850 (ліворуч) на території ОСОБА_1 селищної ради Решетилівського району Полтавської області для цілей будівництва нерухомого майна не відводилася, побудована ФОП ОСОБА_7 нежитлова будівля (кафе «Злагода»), геометричні параметри щодо якої та характеристика будинку, господарських будівель та споруд приведені в Технічному паспорті на таку, що був виготовлений станом на 15.12.2008р. Комунальним підприємством «Бюро містобудування та техінвентаризації Решетилівського району», є самочинним будівництвом.

Окремого судового рішення про визнання нерухомого майнового обєкту самочинним будівництвом законодавець не вимагає.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч.2 ст. 376 ЦКУ). Виняток законодавець надав рішенню суду, за яким визнається право власності на самочинно збудоване майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно ( див. ч. 3 ст. 376 ЦКУ).

Таке рішення компетентного суду щодо закріплення права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (кафе) відповідач не надав.

Рішення третейського суду при Полтавській торгово-промисловій палаті від 31.10.2008р., справа №17/2008-П (а.с.73-81), до якого відсилається відповідач, не є таким, в силу приписів ст. 35 ГПК України, які б мали преюдиціальне значення для господарського суду. Тим більше за рішеннями третейського суду не були обєктом дослідження як спірна земельна ділянка, так і дозвільна документація щодо цільового призначення цієї земельної ділянки, термінів користування нею та наявність правовстановчих документів щодо землекористування ФОП ОСОБА_10 під уже зведеним самочинно обєктом нерухомості.

ОСОБА_1 селищною радою ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на нерухоме майно (а.с. 26), що датується 30.12.2008р. є похідним документом а не правовстановлюючим, що був виданий на підставі зазначеного вище рішення третейського суду.

За наведеного вище та враховуючи, що:

(1) на території Решетилівського району Полтавської області проводяться роботи з капітального ремонту автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Хпрків-Довжанський на ділянці км 300+050 км 323+000, що здійснюється в рамках реалізації Другого спільного із Міжнародним банком реконструкції та розвитку інвестиційного проекту «Покращення автомобільних доріг та безпеки руху». Проектними рішеннями передбачено розширення проїзної частини з ліквідацією автостанції, елементів штучного освітлення на підходах до неї та будівництво надземного пішохідного переходу поблизу кафе «Злагода». Перебування у смузі відведення автомобільної державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський км 306+850 (ліворуч) самовільно збудованої нежитлової будівлі кафе «Злагода унеможливлює проведення будівельних робіт;

(2) про необхідність знесення самовільно збудованої нежитлової будівлі кафе «Злагода» та повернення Службі автомобільних доріг у Полтавській області самовільно зайнятої земельної ділянки у придатному для використання за цільовим призначенням стані відповідач неодноразово був повідомлений письмово, про що надані відповідні докази ( а.с. 28-30);

(3) відповідно до статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Оформлення ж цього права (за приписами ст. 126 ЗК України) здійснюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р №1952-ІУ, що діє з 03.08.2004р.;

(4) за частиною 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою; за частиною 3 цієї норми захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється , зокрема шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

(5) стаття 212 визначає, що: а) самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними, б) приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки, в) повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду;

(6) відповідально до частини 2 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівельної діяльності» за рішенням суду самовільно збудований обєкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, повязаних із знесенням обєкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво;

(7) доводи відповідача з посиланням на пропуск позивачем терміну позовної давності не можуть бути прийняті, з огляду на положення п. 5.1 постанови Пленуму ВГСУ №10 від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішення господарських спорів» (зі змінами і доповненнями), за яким приводиться, що у статті 268 ЦК України наведено невичерпний перелік вимог, на які позовна давність не поширюється. У частині другій цієї статті передбачено, що законом можуть бути встановлені також інші вимоги, на які не поширюється позовна давність. Але в деяких випадках позовна давність не може поширюватись і на інші категорії вимог, хоча про це прямо й не зазначено у законі. Так, позовна давність не може поширюватися на вимоги про усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпоряджання своїм майном (стаття 391 ЦК України), оскільки в такому разі йдеться про так зване триваюче правопорушення. Отже, власник може пред'явити такий позов у будь-який час незалежно від того, коли почалося порушення його прав. Обов'язковою умовою негаторного позову є існування порушення прав власника на час пред'явлення такого позову.

В даному (спірному) випадку права позивача як постійного землекористувача порушуються позбавленням останнього повноцінного доступу до земельної ділянки в межах смуги відведення автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський на км 306+850 (ліворуч) в межах смт Решетилівка Решетилівського району Полтавської області для здійснення капітального ремонту цієї дороги, у звязку зі зведенням самочинно відповідачем обєкту нерухомості,

суд дійшов висновку, що вимоги Служби автомобільних доріг у Полтавській області є обґрунтованими та правомірними в частині звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки площею 0,0207 га, яка розташована у смузі відведення автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський км 306+850 (ліворуч) на території ОСОБА_1 селищної ради Решетилівського району Полтавської області, шляхом знесення нежитлової будівлі кафе «злагода» загальною площею 100, 9 кв. м за рахунок коштів фізичної особи підприємця ОСОБА_3 та повернення її у придатному для використання за цільовим призначенням стані постійному землекористувачу, а отже є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобовязати фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 (38400, смт. Решетилівка, Полтавська область, вул. Садкова, 48):

а) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0207 га, яка розташована у смузі відведення автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський км 306+850 (ліворуч) на території ОСОБА_1 селищної ради Решетилівського району Полтавської області;

б) повернути у придатному для використання за цільовим призначенням стані самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0207 га, яка розташована у смузі відведення автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський км 306+850 (ліворуч) на території ОСОБА_1 селищної ради Решетилівського району Полтавської області, постійному користувачу земельної ділянки - Службі автомобільних доріг у Полтавській області;

в) за власний рахунок знести нежитлову будівлю - кафе "Злагода" загальною площею 100,9 кв. м, яка розташована у смузі відведення автомобільної дороги державного значення М-03 Київ-Харків-Довжанський км 306+850 (ліворуч) на території ОСОБА_1 селищної ради Решетилівського району Полтавської області;

З набранням цим рішенням законної сили, в разі невиконання п.2 резолютивної частини цього рішення, видати наказ на примусове виконання його.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (38400, смт. Решетилівка, Полтавська область, вул. Садкова, 48) на користь Служби автомобільних доріг у Полтавській області (, 36024, м. Полтава, вул. Куйбишева, 22-А) 4 134, 00 грн. (чотири тисячі сто тридцять чотири гривні 00 коп. ) в відшкодування витрат судового збору.

Видати наказ з набранням чинності цим рішенням.

СУДДЯ Г.І.БУНЯКІНА

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27.05.2016р.

Примітка: Рішення господарського суду набирає законної сили після

закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

У разі подання апеляційної скарги або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.