ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2016 р. Справа № 911/736/16

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київобленерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пролісок ЛТД»

про стягнення 29 617,56 грн

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (дов. №116 від 19.05.2016);

від відповідача не зявились.

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство Київобленерго (далі позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Пролісок ЛТД (далі - відповідач) про стягнення 29 617,56 грн заборгованості, з яких: 15 226,61 грн боргу за використану активну електричну енергію, 10 874,78 грн боргу за використану реактивну електричну енергію та 3 516,17 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором про постачання електричної енергії № 0085 від 20.08.2007.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.03.2016 порушено провадження у справі № 911/736/16, розгляд справи, з урахуванням ухвали господарського суду Київської області від 15.03.2016, призначено на 14.04.2016.

14.04.2016 до канцелярії господарскього суду Київської області від представника позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи документів (вх. №8027/16 від 14.04.2016).

Ухвалою господарського суду Київської області від 14.04.2016 продовжено строк вирішення спору у справі №911/736/16 на 15 днів, розгляд справи відкладено на 26.05.2016.

01.04.2016 та 23.05.2016 до канцелярії господарського суду Київської області повернулись копії ухвал господарського суду Київської області від 09.03.2016, від 15.03.2016 та 14.04.2016 відповідно, які були направлені судом на юридичну адресу відповідача та на адресу зазначену в договорі - Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пролісок ЛТД. Примірник повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернутий органом поштового звязку з позначками «організація не зареєстрована, а/с не проплачена» та «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році № 01-8/1228 від 02.06.2006 до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками „адресат вибув, „адресат відсутній і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

Відповідач не скористався своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

У судовому засідання 26.05.2016 представник позивача повністю підтримав позов.

Відповідач в судові засідання 14.04.2016 та 26.05.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011р. передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

20.08.2007 між Закритим акціонерним товариством А.Е.С. Київобленерго, яке перейменовано у Публічне акціонерне товариство Київобленерго (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пролісок ЛТД» (Споживач) укладено договір про постачання електричної енергії № 0085, за умовами якого постачальник зобовязався продати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 2060 кВА, а споживач оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснювати інші платежі за умовами договору.

Відповідно до п.п. 2.3., 2.3.3., 2.3.4. договору споживач зобовязується: оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами Додатку № 4 Порядок розрахунків за активну електроенергію та Додатку № 6 Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії та форма звіту споживача про покази приладів обліку; здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача, згідно з умовами Додатку № 5 (5а) Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії.

Згідно п.п. 3.1., 3.1.1. договору постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію за роздрібними тарифами, розрахованими згідно з Умовами та правилами здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, на умовах передбачених в Додатку № 4 Порядок розрахунків за активну електроенергію, за компенсацію перетікання реактивної електричної енергію, на умовах передбачених в Додатку № 5 (5а) Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії, та інші платежі обумовлені договором.

Відповідно до п.п. 1.1., 2.1. додатку № 4 договору розрахунковий період встановлено споживачу з 23 числа календарного місяця до 22 числа наступного місяця. Порядок оплати за активну електроенергію проводиться у формі авансової оплати та планових платежів з остаточним розрахунком по закінчення розрахункового періоду. Остаточний розрахунок 5 операційних днів з дати закінчення розрахункового періоду.

На виконання договору про постачання електричної енергії № 0085 від 20.08.2007 позивач поставив відповідачу активну електричну енергію, однак відповідач порушив умови договру і станом на 25.01.2016 заборгував позивачу за використану активну електроенергію 15 226,61 грн та за використану реактивну електроенергію 10 874,78 грн, що підтверджується рахунками-фактурами за спожиту електричну енергію за жовтень 2015 року № від 20.10.2015, за листопад 2015 року № від 29.11.2015, за грудень 2015 року № від 29.12.2015, за січень 2016 року № від 26.01.2016, актом звіряння розрахунків станом на 25.01.2016, випискою по рахунку за розрахунками з відповідачем, довідкою №2 від 14.04.2016 та не спростовано відповідачем.

Станом на 16.12.2016 споживач відключений від електропостачання, що підтверджується актом №086009 контрольного огляду засобів обліку електричної енергії від 16.12.2015.

Предметом позову є вимоги про стягнення 15 226,61 грн боргу за використану активну електричну енергію, 10 874,78 грн боргу за використану реактивну електричну енергію та 3 516,17 грн пені.

Суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини енергопостачання.

Частиною першою ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обовязку.

Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом першим статті 193 Господарського кодексу України та статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних

Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Враховуючи вищевикладене та те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття судового рішення не погашено, розмір вказаного боргу відповідає фактичним обставинам справи, вимоги позивача про стягнення з відповідача 15 226,61 грн боргу за використану активну електричну енергію та 10 874,78 грн боргу за використану реактивну електричну енергію є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязання за договором про постачання електричної енергії № 0085 від 20.08.2007, позивачем за період з 01.09.2015 по 31.01.2016 нараховано 3 516,17 грн пені.

Частинами першою і третьою ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

У сфері господарювання згідно ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до статті 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п. 4.2.1 договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 2.3.4. договору, з порушенням термінів, визначених в Додатку № 4 Порядок розрахунків за активну електроенергію, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

Враховуючи положення вищезазначених норм, а також період нарахування пені, що вказаний позивачем в поданому ним розрахунку пені, арифметично вірний розмір пені, нарахованої за період з 01.09.2015 по 31.01.2016 складає загалом 3 516,17 грн. Відтак, вимога про стягнення 3 516,17 грн пені підлягає задоволенню судом повністю.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення : 15 226,61 грн боргу за використану активну електричну енергію, 10 874,78 грн боргу за використану реактивну електричну енергію та 3 516,17 грн пені є обґрунтованими, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами і відповідно підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Пролісок ЛТД» (07500, Київська обл., Баришівський район, смт Баришівка; ідентифікаційний код 20580086) на користь Публічного акціонерного товариства Київобленерго (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 2-Б; ідентифікаційний код 23243188) 15 226 (пятнадцять тисяч двісті двадцять шість гривень) 61 коп. боргу за використану активну електричну енергію, 10 874 (десять тисяч вісімсот сімдесят чотири гривні) 78 коп. боргу за використану реактивну електричну енергію, 3 516 (три тисячі пятсот шістнадцять гривень) 17 коп. пені та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено: 27.05.2016

Суддя В.М. Антонова