ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"07" червня 2016 р.Справа № 922/5019/15 вх. № 5019/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Міньковського С.В.

при секретарі судового засідання Єгоровій О.І.

за участю сторін:

пр-к Центральної ОДПІ м. Харкова - ОСОБА_2 (дов. від 29.03.16 р.),

розглянувши клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_3 про стягнення з ініціюючого кредитора грошової винагороди

По справі за заявою ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області, м. Харків

до ПТФ "Вега", м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 25.05.16 р. було призначено до розгляду в судовому засіданні клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_3, в якому він просить суд стягнути з ініціюючого кредитора ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на користь арбітражного керуючого ОСОБА_3 грошову винагороду за виконання обов'язків розпорядника майна за період з 21.09.15 р. по 13.03.16 р. в розмірі 15854,30 грн та видати наказ.

Представник Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області в судовому засіданні надав відзив, в якому ДПІ заперечує проти клопотання, зазначає, що в процедурі банкрутства підлягають вирішенню питання з приводу вимог до боржника, але ніяк не до кредитора, а в зв'язку з відсутністю у боржника коштів, з кредитора не може бути стягнуто винагороду на користь арбітражного керуючого.

В судове засідання 07.06.16 р. арбітражний керуючий ОСОБА_3 не з'явився, проте в своєму клопотанні, просить суд здійснити розгляд клопотання без його участі задля уникнення додаткових витрат.

Згідно з п.3.9.2. Постанови ВГСУ від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарсько процесуального кодексу України судами першої інстанції визначено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участи, якщо ухвалу, в який зазначено час та місце такого засідання, надіслана сторонам у відповідному порядку.

Судом встановлено, що учасники провадження повідомлені про судове засідання належним чином, в зв'язку з чим, суд вважає за можливе розглянути клопотання арбітражного керуючого за наявними в справі матеріалами згідно ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_3, надані суду сторонами документи, письмові пояснення, суд дійшов висновку про наступне.

Ухвалою суду від 07.09.15 р. прийнято до розгляду заяву ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про порушення справи про банкрутство ПТФ "Вега" та призначено дату підготовчого засідання.

У відповідності до ст. 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 19.01.13 р., яка застосовується до даної справи, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) виконує повноваження за грошову винагороду.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати п'яти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень.

Право вимоги грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень розпорядника майна боржника.

Сплата грошової винагороди арбітражному керуючому (розпоряднику майна) здійснюється шляхом її авансування заявником (кредитором або боржником) у розмірі, зазначеному в цій частині. Сума авансового платежу вноситься на депозитний рахунок нотаріуса та виплачується арбітражному керуючому (розпоряднику майна) за кожний місяць виконання ним повноважень розпорядника майна.

Отже, законодавчо встановлено обов'язкова оплата послуг розпорядника майна, порядок призначення виплат, а також мінімальний та максимальний їх розмір, що здійснюється за рахунок ініціюючого кредитора.

Також, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачає можливість здійснення ініціюючим кредитором оплати послуг арбітражного керуючого з моменту призначення та до прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом. При цьому, ініціюючий кредитор зобовязаний вносити суму авансового платежу на депозитний рахунок нотаріуса у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання повноважень розпорядника майна.

Ухвалою суду від 21.09.15 р. в підготовчому засіданні порушено провадження у справі про банкрутство ПТФ "Вега", введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_3 Цією ж ухвалою суд установив розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна ПТФ "Вега", у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, джерелами сплати грошової винагороди розпоряднику майна встановлено авансування кредитором або за рахунок наявних у боржника коштів.

Зазначена ухвала не оскаржувалась і набрала законної сили.

За час здійснення повноважень розпорядника майна арбітражним керуючим ОСОБА_3 були вжиті наступні заходи:

30.09.15 р. на адресу боржника надіслано повідомлення про призначення розпорядника майна,

14.11.15 р. на адресу засновника надіслано повідомлення про своє призначення,

31.10.15 р. складено акт про відсутність вкладень у конверті, які надійшли на адресу розпорядника від ДПІ,

14.11.15 р. надіслано повідомлення кредитору про необхідність надати додатки до заяви кредитора,

розглянуто вимоги кредиторів та направлено відповідні повідомлення про результат розгляду їх вимог;

подано до суду 09.11.15 р. клопотання про продовження строків, в зв'язку з отриманням вимог кредитора після спливу строку.

10.11.15 р. складений реєстр вимог кредиторів та наданий суду на затвердження;

20.11.15 р. подано до суду звіт розпорядника майна,

03.11.15 р. видано наказ на проведення інвентаризації;

04.11.15 р. проведено інвентаризацію майна (активів) ПТФ "Вега" та встановлено їх відсутність,

30.11.15 р. направлено повідомлення про проведення зборів кредиторів та, які були проведені 10.12.15 р.;

24.12.15 р. на адресу суду надіслав пояснення щодо проведення зборів кредиторів та засідання комітету кредиторів боржника;

20.01.16 р. надіслав суду клопотання, в якому підтримує рішення комітету кредиторів про визнання боржника банкрутом та зазначає, що не згоден бути ліквідатором ПТФ "Вега".

В судовому засіданні 04.02.16 р. судом було здійснено запит до автоматизованої системи з відбору кандидатури арбітражного керуючого та відкладено розгляд справи з метою надання визначеним системою арбітражним керуючим заяви на участь у справі.

Постановою суду від 13.03.16р. ПТФ "Вега" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1

Отже, як встановлено судом, останні дії розпорядником майна з виконання безпосередніх функцій розпорядника арбітражним керуючим ОСОБА_3 були здійснені 20.01.16 р. і саме 20.01.16 р. арбітражний керуючий ОСОБА_3 повідомив суду про свою не згоду приймати участь в подальшому розгляді справи №922/5019/15.

Згідно зі ст. 4-1 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі - Закон про банкрутство).

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження №606-ХІV від 21.04.99 р. Ця норма є відтворенням норми ст.124 Конституції України, згідно з якою судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Також відповідно до статті 13 Закону України Про судоустрій та статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об`єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України.

Зазначена вище ухвала суду від 21.09.15 р. в своєї підставі є фактично судовим рішенням. Набрання рішення суду законної сили означає, що воно набуває властивостей: обовязковості, винятковості, виконуваності і преюдиціальності. Це означає, що рішення (ухвала) суду повинно виконуватися всіма сторонами та учасниками провадження, неприпустимо оспорювання фактів та правовідносин, установлених в рішенні (ухвалі) суду, що набрало законної сили в порушення відповідного порядку визначеного в ГПК України та положеннями Закону про банкрутство.

Крім того, частина 7 ст. 115 Закону про банкрутство передбачає, що розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника.

З матеріалів справи вбачається, що розпорядник майна ОСОБА_3 звертався до ДПІ у Дзержинському р-ні м. Харкова з вимогою про виплату грошової винагороди, проте у відповідь ДПІ у Дзержинському р-ні м. Харкова надіслала відповідь, що у кошторисі ДПІ на 2015 рік кошти на оплату грошової винагороди арбітражному керуючому відповідно до ч. 2 ст. 115 Закону про банкрутство відсутні.

Отже, враховуючи обізнаність кредитора ДПІ у Дзержинському р-ні м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області про ухвалу суду від 21.09.15 р. та набрання даною ухвалою законної сили, суд доходить висновку про необхідність виконання ініціюючим кредитором вимог суду, покладених на нього ухвалою від 21.09.15 р., в зв'язку з відсутністю будь-яких активів у боржника.

При цьому суд наголошує, що визначення джерела оплати послуг розпорядника майна не ставиться в залежність від майнового стану ініціюючого кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо) та від джерел фінансування того чи іншого кредитора. Така ж правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 17.09.15 р. (справа №918/1652/14), від 06.10.15 р. (справа №927/1048/14).

Крім того, господарський суд зазначає, що арбітражний керуючий ОСОБА_3 звернувся за захистом свого порушеного права, яке виникло на підставі Закону про банкрутство та ухвали місцевого господарського суду від 21.09.2015р., а отже його клопотання підлягає розгляду в межах справи про банкрутство, що кореспондується з приписами статті 1 ГПК України та статті 9 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Перевіривши відповідні розрахунки арбітражного керуючого ОСОБА_3 за період з 21.09.15 р. (ухвала про порушення та призначення ОСОБА_3І.) по 13.03.16 р. (постанова про визнання ПТФ "Вега" банкрутом та призначення ліквідатором ОСОБА_1О.) господарський суд вважає його помилковим, оскільки, як вже судом зазначалось вище, останні дії по виконанню функції розпорядника майна арбітражним керуючим ОСОБА_3 були здійснені 20.01.16 р., тому розрахунок повинен здійснюватись за період з 21.09.15 р. по 20.01.16 р. В зв'язку з чим, суд доходить висновку про часткове задоволення заяви арбітражного керуючого з виплати йому грошової винагороди в розмірі двох мінімальних заробітних плат в загальній сумі 10964,66 грн (мінімальна заробітна плата 1378 грн), яка складається: за вересень 2015 р. (10 днів) - 918,60 грн; жовтень, листопад, грудень 2015 р. - 8268,00 грн; січень 2016 р. (20 днів) - 1778,06 грн.

Згідно ст.4-2 ГПК України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_3 на суму 10964,66 грн.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 22-27, 114, 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 4-1, 4-2, 33, 43, 115, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_3 задовольнити частково.

2. Стягнути з ДПІ у Дзержинському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (адреса: 61166, м. Харків, пр-т Леніна, 9) на користь арбітражного керуючого ОСОБА_3 (свідоцтво від 07.03.13 р., №461, ІПН НОМЕР_1) грошову винагороду в розмірі 10964,66 грн. Видати наказ.

3. В решті вимог відмовити.

4. Ухвалу направити заявнику, ДПІ у Дзержинському р-ні м. Харкова.

Суддя Міньковський С.В.