РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016Справа №910/6920/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробничий центр "СЕРВІТ"

про стягнення 295 782,25 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача Яременко В.Д.(дов. від 04.01.2016)

Від відповідача не з"явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробничий центр "СЕРВІТ" про стягнення 295 782,25 грн. в зв'язку з не належним виконанням умов договору субпідряду №04-06/2014 від 04.06.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 у справі № 910/6920/16 порушено провадження та призначено до розгляду на 28.04.2016.

В судове засідання призначене на 28.04.2016. прибули представники позивача та надали пояснення по справі.

Представники відповідача в судове засідання 28.04.2016 не з'явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розгляд справи відкладено на 25.05.2016.

В судове засідання 25.05.2016 з'явився представник позивача, надав пояснення по суті справи, подав додаткові докази по справі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 25.05.2016 вдруге не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Місцезнаходження відповідача за адресою, на яку було відправлено ухвали суду, адреса підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, проте ухвала суду не була отримана відповідачем та повернулась до суду з наступної причини: "за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо будівельна компанія «Промжитлобуд» (надалі - позивач, підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Проектно-виробничий центр «СЕРВІТ» (надалі - відповідач, субпідрядник) було укладено договір субпідряду №04-06/2014 (далі - договір), де позивач виступав у якості підрядника, а відповідач у якості субпідрядника.

За даним договором субпідрядник зобов'язується виконати роботи з влаштування теплової мережі, господарчо-питного водопроводу, господарчо-побутової та дощової каналізації індивідуального теплового пункту (інженерні мережі) на об'єкті «Реконструкція гуртожитку з переобладнанням під житловий будинок з по квартирним заселенням з влаштуванням надбудови та прибудови на вул. Гарматній, 20 у Солом'янському районі м. Києва (прибудований будинок - І черга)» - відповідно до державних будівельних норм та затвердженої проектно-кошторисної документації, а підрядник зобов'язується оплатити виконані роботи на умовах визначених договором субпідряду.

Згідно з п. 2.2. договору, вартість робіт за даним договором складає 15 000 000,00 грн. (п'ятнадцять мільйонів грн. 00 коп.).

Також, сторони договору погодити строки виконання та здачі робіт на підставі графіку - до 25 вересня 2014 року (п. 3.2. договору).

Пунктом 8.1. договору визначено, що здача приймання виконаних робіт здійснюється Сторонами за актом відповідної форми протягом 5-ти днів з моменту письмового повідомлення ПІДРЯДНИКА про готовність Об'єкту до приймання.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем були частково виконані роботи з порушенням встановленого п. 3.2. договору строку виконання робіт, що підтверджується наступним.

У грудні 2014 року, позивач та відповідач, на виконання вимог п. 8.1. договору підписали наступні акти виконаних робіт у загальній сумі 4 405 703 грн. 64 коп.:

акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року у сумі 49 708 грн. 80 коп. від 12.12.2014 року

акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року у сумі 616 338 грн. 00 коп. від 12.12.2014 року

акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року у сумі 145 028 грн. 51 коп. від 12.12.2014 року

акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року у сумі 211 052 грн. 83 коп. від 12.12.2014 року

акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року у сумі 46 243 грн. 97 коп. від 12.12.2014 року

акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року у сумі 42 084 грн. 00 коп. від 12.12.2014 року

акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року у сумі 26 308 грн. 80 коп. від 12.12.2014 року

акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року у сумі 249 385 грн. 20 коп. від 12.12.2014 року

акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року у сумі 1 922 665 грн. 20 коп. від 12.12.2014 року

акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року у сумі 319 818 грн. 00 коп. від 12.12.2014 року

акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року у сумі 777 070 грн. 33 коп. від 12.12.2014 року

довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2014 року від 12.12.2014 року.

З огляду на зазначене, відповідачем було прострочено виконання та здачу робіт за договором субпідряду №04-06/2014 від 04 червня 2014 року на строк з 26 вересня 2014 року до 12 грудня 2014 (дата підписання Актів приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року).

Відповідно до п. 7.2 договору, за невчасне виконання робіт, усунення недоліків (дефектів), виявлених при прийманні виконаних робіт за даним договором або в гарантійний термін, СУБПІДРЯДНИК сплачує ПІДРЯДНИКУ неустойку у розмірі 2% від вартості робіт, виконання яких прострочено, несвоєчасного постачання матеріалів тощо за кожен день прострочення.

Отже, в порушення умов договору та вимог законодавства України замовник не вчасно виконав взяті на себе зобов'язання за договором, у зв'язку з чим позивач нарахував йому пеню в сумі 295 782,25 грн.

Укладений між сторонами договір має ознаки договору підряду, а відтак до нього застосовуються відповідні положення законодавства про договори підряду.

Відповідач в порушення умов укладеного договору підряду та діючого законодавства не вчасно виконав взяті на себе зобов'язання.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов'язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається у випадках і на умовах, встановлених договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати всій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Частиною 4 ст. 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлени: строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Так, сторони погодили строк здачі виконаних робіт - 25 вересня 2014 року. Однак, враховуючи підписані сторонами акти виконаних робіт за грудень, відповідач свій обов'язок не виконав.

Оскільки факт невиконання та прострочення грошового зобов'язання відповідачем є доведеним, у позивача є всі правові підстави вимагати стягнення з відповідача передбаченої договором неустойки(пені).

Відповідно до п. 7.2 договору, за невчасне виконання робіт, усунення недоліків (дефектів), виявлених при прийманні виконаних робіт за даним договором або в гарантійний термін, СУБПІДРЯДНИК сплачує ПІДРЯДНИКУ неустойку у розмірі 2% від вартості робіт, виконання яких прострочено, несвоєчасного постачання матеріалів тощо за кожен день прострочення.

Однак, відповідно до ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

На підставі наведеного вище, керуючись умовами договору субпідряду №04-06/2014 від 04 червня 2014 року, вартістю договірних робіт, чинним законодавством України, позивачем відповідачу нараховані санкції за порушення строків виконання робіт:

з 26.09.2014 по 12.11.2014 сума прострочених робіт = 4 405 703,64 грн.; ставка НБУ з 17.07.14 по 12.11.14 = 12,5%, з 13.11.14 пo 05.02.15 = 14,0%;

розрахунок 4 405 703,64 грн. X 12,5% Х2 / 365 X 48 днів = 144 845,05 грн.

розрахунок 4 405 703,64 грн. X 14,0% Х2 / 365 X 29 днів = 150 938,20 грн.

РАЗОМ НАРАХОВАНО: 295 782 грн. 25 коп. (двісті дев'яносто п'ять тисяч сімсот вісімдесят дві гривні 25 копійки).

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно із ст. 599 Цивільного Кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.4 ст. 549 ЦК України).

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Оскільки відповідач не вчасно виконав взяті на себе обов'язки за договором, то позивач нарахував відповідачеві пеню, яка складає 295 782,25 грн. Суд визнає даний розрахунок обґрунтованим, а позовні вимоги правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд" задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробничий центр "СЕРВІТ" (01054, м. Київ, вул. Тургенівська, буд. 22-А, 39074813) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія "Промжитлобуд" (04073, м. Київ, вул. Сирецька, буд. 27-А, ) пеню в розмірі 295 782(двісті дев'яносто п'ять тисяч сімсот вісімдесят дві) грн. 25 коп. та судовий збір у розмірі 4 436(чотири тисячі чотириста тридцять шість) грн. 73 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення - 30.05.2016