РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016Справа №910/4485/16

За позовом Державне підприємство «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім»

до Державне комерційне підприємство «Український культурний центр»

про стягнення 92232,12 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Марченко І.І. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року Державне підприємство «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Державного комерційного підприємства «Український культурний центр» про стягнення заборгованості за надані послуги в розмірі 55560 грн., а також нарахованих на вказану заборгованість 3% річних в сумі 1991,03 грн., інфляційних втрат в розмірі 24451,96 грн. та пені в сумі 10229,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, у порушення умов укладених між сторонами договору про надання послуг по забезпеченню літературних читань та кінопоказу, своєчасно не оплачені надані позивачем послуги, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 55560 грн., яку просить стягнути позивач.

Крім того, позивач просить стягнути нараховані на вказану заборгованість на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 1991,03 грн. 3% річних, 10229,13 грн. пені та 24451,96 грн. інфляційних втрат за порушення грошового зобов'язання.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив на позов не надав, хоча про час та місце проведення засідання сповіщений належним чином.

Відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що в листопаді 2014 року між Державним підприємством «національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» (виконавець) та Державним комерційним підприємством «Український культурний центр» (замовник) укладено договір №184 про надання послуг по забезпеченню літературних читань та кінопоказу в Центральній та Великій виставкових залах в рамках проведення мистецько-патріотичної акції «Пісні свободи» (захід). В приміщенні за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 2 в Національному центрі ділового та культурного співробітництва «Український дім», 21 листопада 2014 року.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що захід проводиться 21 листопада 2014 року за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 2.

Відповідно до п. 2.1.1. Договору, виконавець зобов'язується надати послуги із забезпечення проведення заходу в приміщенні Центральної зали та Великої виставкової зали.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що вартість послуг наданих виконавцем замовнику становить Центральна зала 1 день х 42000 грн. та велика виставкова зала 1 день х 13560 грн., загальна вартість послуг складає 55560 грн. в тому числі ПДВ 20% - 9260 грн.

Згідно з п.4.2. Договору оплата послуг, наданих виконавцем, буде здійснено за рахунок бюджетних коштів передбачених Міністерством культури України.

Пунктом 4.3. Договору визначено, що оплата послуг здійснюється протягом 3-х днів після надходження коштів від міністерства культури України на реєстраційний номер виконавця на підставі акту приймання-здачі наданих послуг, що є невід'ємною частиною договору по закінченню проведення заходу.

Відповідно до п.5.9. Договору, у випадку несвоєчасного здійснення замовником платежів за цим договором. Замовник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого зобов'язання.

Термін дії договору визначається від моменту його укладення згідно ст.631 Цивільного кодексу України і діє до повного виконання взаємних зобов'язань, але не пізніше 31 грудня 2014 року (п.7.1. Договору).

Матеріалами справи підтверджується, що Державне підприємство «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» належним чином надавало відповідачеві зумовлені договором послуги, що підтверджується наявним у матеріалах справи та підписаними представниками сторін актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) №184 на загальну суму 55560 грн., претензій щодо якості наданих послуг від замовник не надходило.

Відповідач, в свою чергу, зобов'язань з оплати отриманих послуг не виконав, внаслідок чого, у останнього утворилася заборгованість в сумі 55560 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Факт існування заборгованості відповідача перед позивачем належним чином підтверджений матеріалами справи та відповідачем не заперечується.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до Державного комерційного підприємства «Український культурний центр» з претензією №1/416 від 19.08.2015, проте вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основної заборгованості в розмірі 55560 грн. підлягають задоволенню.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати виконаних робіт, позивачем, відповідно до положень ст.625 Цивільного кодексу України, нараховано 24451,96 грн. інфляційних втрат та 1991,03 грн. 3% річних.

Перевіривши надані позивачем розрахунки, судом встановлено, що вказані нарахування проведено у відповідності до вимог законодавства та підлягають стягненню з відповідача.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення 10229,13 грн. пені за порушення умов договору, слід зазначити таке.

Згідно з положеннями ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.5.9. Договору, у випадку несвоєчасного здійснення замовником платежів за цим договором. Замовник сплачує пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого зобов'язання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд дійшов висновку що зазначена сума пені підлягає задоволенню та стягненню з відповідача в розмірі 10229,13 грн.

Доказів оплати відповідачем існуючої заборгованості сторонами не надано.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З урахуванням положень ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладається відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного комерційного підприємства «Український культурний центр» (01032, м. Київ, бул. Т.Г.Шевченка, 50-52; ідентифікаційний код 38779829) на користь Державного підприємства «Національний центр ділового та культурного співробітництва «Український дім» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 2; ідентифікаційний код 34299989) заборгованість в сумі 55560 (п'ятдесят п'ять тисяч п'ятсот шістдесят) грн., 24451 (двадцять чотири тисячi чотириста п'ятдесят одна) грн. 96 коп. інфляційних втрат, 1991 (одна тисяча дев'ятсот дев'яносто одна) грн. 03 коп. 3% річних, 10229 (десять тисяч двісті двадцять дев'ять) грн. 13 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1383 (одна тисяча триста вісімдесят три) грн. 48 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 30.05.2016

Суддя Я.В. Маринченко