Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "02" червня 2016 р. Справа № 906/374/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Прядко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1- довіреність № 417/1 від 01.02.2016;

від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (м. Житомир)

до відділу освіти Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області (смт. Ружин, Попільнянський р-н, Житомирської обл.)

про стягнення 295407,84 грн

У відповідності до ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні 24.05.2016 було оголошено перерву до 10:30 02.06.2016

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" подало до господарського суду позовну заяву (з урахуванням додаткових письмових пояснень від 24.05.2016) про стягнення з відділу освіти Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області 237306,47 грн заборгованості з постачання природного газу за період січень - березень 2016 року за договором № 2015/ТП-БО-1800029 на постачання природного газу за регульованим тарифом від 23.11.2015.

До початку розгляду справи на адресу суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог до 295407,84 грн за рахунок включення до суми боргу вартості газу, поставленого відповідачу у квітні 2016 року. В якості додатків до заяви було додано платіжне доручення № 907 від 30.05.2016 на суму доплаченого позивачем судового збору у розмірі 871,00 грн, примірник заяви про збільшення розміру позовних вимог з відміткою відповідача про отримання її копії, акт звірки взаємних розрахунків від 30.04.2016 на суму боргу 295407,84 грн та копію акта 1141023Z4PGB016 приймання-передачі природного газу від 22.04.2016 (а. с. 57 - 64).

У відповідності до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи, що збільшення розміру позовних вимог не суперечить чинному законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд приймає заяву позивача до розгляду.

Спір вирішується з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог та приписів п. 3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18, згідно з якими у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

З огляду на викладене, спір вирішується виходячи з нової суми позову у розмірі 295407,84 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином (а. с. 53-54). Згідно з поданим до суду відзивом на позовну заяву від 23.05.2016 вих. № 384 відповідач позовні вимоги на суму 295407,84 грн визнав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

23.11.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (постачальник/позивач), публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (далі - ПАТ "Житомигаз", за договором - газорозподільне/ газотранспортне підприємство) та відділом освіти Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області (споживач/відповідач) було укладено договір № 2015/ТП-БО-1800029 на постачання природного газу за регульованим тарифом (далі - договір, а. с. 9 - 11).

Відповідно до умов п. 1.1 договору, постачальник постачає природний газ споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

За змістом п. 4.6 договору, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем на умовах щомісячної 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в додатку 3 до договору, не пізніше ніж за три робочих дні до початку розрахункового періоду, крім оплати вартості послуг з постачання суб'єктами господарювання, які виробляють теплову енергію, у тому числі блочних (модульних) котелень, установлених на дахові та прибудованих (виходячи з обсягу природного газу, що використовується для виробництва та надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання, за умови ведення такими суб'єктами окремого приладового та бухгалтерського обліку тепла і гарячої води). У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Як встановлено в підпункті 5.3.3 пункту 5.3 договору, споживач зобов'язується: оплачувати постачальнику вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених договором.

В пункті 10.1 договору визначено, що останній набирає чинності з 1 липня 2015 року та укладається на строк по 31 грудня 2015 року. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяцем до закінчення строку дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають переоформити додаток 3 договору щодо договірних обсягів постачання природного газу, у якому визначити планові обсяги газу на продовжений строк.

Відповідно до умов підписаного сторонами додатку № 3 до договору 2015/ТП-БО-1800029 на постачання природного газу за регульованим тарифом від 23.11.2015, сторони погодили договірні обсяги постачання природного газу на 2016 рік, тим самим продовжили строк дії договору від 23.11.2015 на 2016 рік (а. с. 12).

Судом встановлено, що свої зобов'язання за умовами договору від 23.11.2015 щодо постачання відповідачеві у 2016 році природного газу в обсягах та порядку, визначених договором та додатку № 3 до нього, позивач виконав належним чином, поставивши відповідачу за період січень - квітень 2016 року природний газ на суму 412141,26 грн, доказом чого є акти приймання-передачі природного газу від 21.01.2016, від 22.02.2016, від 22.03.2016 та від 22.04.2016 (а. с. 14 - 16, 64).

Водночас відповідачем було допущено порушення умов договору від 23.11.2015 в частині оплати поставленого газу на суму 295407,84 грн, проти оплачених 116733,42 грн (412141,26 - 116733,42). Тобто неоплаченим залишилися акти приймання-передачі газу за березень, квітень та частково лютий місяць 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на день прийняття рішення у даній справі заборгованість у вказаній сумі відповідачем не погашена. У відзиві на позовну заяву відповідач визнав наявність заборгованості за спожитий природний газ за період лютий - квітень 2016 року на суму 295407,84 грн.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Положення аналогічного змісту міститься в ст. 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач позов за підставою та предметом не оспорив, доказів сплати боргу та/або інших доказів на спростування позовних вимог суду не надав, заборгованість визнав, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься скріплений печатками та підписаний представниками сторін акт звірки взаєморозрахунків від 30.04.2016 (а. с. 63).

При цьому суд зазначає про обґрунтованість доводів позивача, оскільки правомірність заявлення позовних вимог підтверджена належними та допустимими доказами у справі.

З огляду на викладені приписи чинного законодавства та обставини справи, встановлені судом з наявних у справі доказів та пояснень сторін, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову щодо стягнення з відповідача 295407,84 грн заборгованості за спожитий природний газ.

У зв'язку з задоволенням позову у справі, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з відділу освіти Ружинської районної державної адміністрації Житомирської області (13601, Житомирська обл., Ружинський район, смт. Ружин, вул. Леніна, буд. 36, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Житомиргаз збут" (10002, Житомирська обл., м. Житомир, Корольовський район, вул. Фещенка-Чопівського, буд. 35, ) 295407,84 грн заборгованості, 4431,20 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 07.06.16

Суддя Прядко О.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу - рек. з повід.