ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2016 р.Справа № 923/1312/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Мишкіної М.А., Таран С.В.,

при секретарі судового засідання Шитря О.М.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, за довіреністю,

від відповідача не зявився,

від третьої особи-1 не зявився,

від третьої особи-2 не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Амалтея» та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

на рішення господарського суду Херсонської області від 19 лютого 2016 року

у справі №923/1312/14

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Амалтея»

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:

1. ОСОБА_3 Банку України;

2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про стягнення 8644349,19 доларів США

встановив:

У вересні 2014 року публічне акціонерне товариство (ПАТ) «Дельта Банк» (далі-позивач) звернулося до господарського суду Херсонської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Амалтея» (далі-відповідач) про стягнення з останнього 5407000 доларів США на повернення кредиту, що був наданий на підставі договору кредитної лінії №ВКЛ-2006474/1 від 13.07.2011р., 837468,56 доларів США заборгованості за відсотками за користування цим кредитом, 29080,63 доларів США пені за порушення строків сплати відсотків за користування кредитом, 2390800 доларів США штрафу за порушення договірних зобовязань за 8 випадків порушення п.3.3.12.1 вказаного договору (за I, II, IV квартали 2012р., за I, II, ІІІ, IV квартали 2013р., за І квартал 2014р.).

Рішенням господарського суду Херсонської області від 21.10.2014р. позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 5407 000 дол. США на повернення кредиту, 837468,56 дол. США відсотків за користування кредитом, 30000,00 дол. США штрафних санкцій та 55365,41 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 29.01.2015р. рішення суду від 21.10.2014р. змінено, надано ТОВ «Амалтея» відстрочку виконання рішення господарського суду Херсонської області від 21.10.2014р. у справі №923/1312/14 строком на 1 рік до 29.01.2016 р. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.04.2015р. скасовано постанову Одеського апеляційного господарського суду від 29.01.2015р. та рішення господарського суду Херсонської області від 21.10.2014р. в частині стягнення з відповідача 20771,36 доларів США пені та передано справу в цій частині на новий розгляд до господарського суду Херсонської області.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 15.10.2015р. позов ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Амалтея» про стягнення пені згідно договору кредитної лінії №ВКЛ-2006474/1 від 13.07.2011р. задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 222519,16 грн. пені та 51,15 грн. витрат зі сплаті судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 17.12.2015р. рішення господарського суду Херсонської області від 15.10.2015р. залишено без змін.

Рішення суду від 15.10.2015р. набрало законної сили 17.12.2015р.

25.01.2016р. до господарського суду Херсонської області від ТОВ «Амалтея» надійшла заява про перегляд рішення господарського суду Херсонської області від 21.10.2014р. за нововиявленими обставинами.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 27.01.2016р. заяву ТОВ «Амалтея» про перегляд рішення господарського суду Херсонської області від 21.10.2014р. за нововиявленими обставинами призначено до розгляду.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 19.02.2016р. заяву ТОВ «Амалтея» про перегляд рішення господарського суду Херсонської області від 21.10.2014р. за нововиявленими обставинами у справі № 923/1312/14 задоволено частково: скасовано рішення господарського суду Херсонської області від 21.10.2014р. у справі №923/1312/14; відмовлено в задоволенні позовної вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Амалтея» про стягнення 5407000 дол. США заборгованості за кредитом, 837468,56 дол. США суми заборгованості за відсотками за користування кредитними коштами, 29080,63 дол. США пені, 2390800 дол. США штрафу; визнано недійсним договір кредитної лінії №ВКЛ-2006474/1 від 13.07.2011р.; стягнуто з ТОВ «Амалтея» на користь ПАТ «Дельта Банк» 43101359,80 грн. заборгованості за кредитом. Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь ТОВ «Амалтея» 80388 грн. витрати, повязані зі сплатою судового збору за заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Рішення суду обґрунтовано тим, що відповідач довів наявність існування нововиявленої обставини; відсутністю на момент укладення договору кредитної лінії №ВКЛ-2006474/1 від 13.07.2011р. у ПАТ «Дельта Банк» генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій; визнанням кредитного договору недійсним з огляду на норми цивільного законодавства.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його змінити, задовольнити заяву ТОВ «Амалтея» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Херсонської області від 21.10.2014р. у справі №923/1312/14 в повному обсязі.

Скаржник не погоджується з вказаним рішенням суду в частині відмови у стягненні з позивача на користь відповідача грошових коштів в сумі 10525470,91 грн., отриманих Банком в якості процентів за користування кредитом. Тобто, господарський суд не застосувавши до спірних правовідносин двосторонню реституцію порушив норми матеріального та процесуального права.

Такий висновок суду було зроблено на підставі того, що ТОВ «Амалтея» не надав належних доказів сплати процентів за користування кредитом в сумі 10525470,91 грн., які були отримані Банком.

Скаржник не погоджується з такими доводами суду, оскільки матеріалами справи підтверджується та не заперечувалось ПАТ «Дельта Банк» сплата ТОВ «Амалтея» процентів за користування кредитом у сумі 1320404,31 дол. США, що в гривневому еквіваленті дорівнює 10525470,91 грн. (з урахуванням курсу НБУ станом на день надання кредиту 79714 грн. за 1 долар США).

Як далі стверджує скаржник, судом на підставі ст.216 ЦК України було визнано недійсним договір кредитної лінії №ВКЛ-2006474/1 від 13.07.2011р., а тому місцевий суд мав застосувати двосторонню реституцію, при цьому така вимога заявлялась відповідачем при розгляді справи.

Отже, господарський суд необґрунтовано не стягнув з ПАТ «Дельта Банк» на користь ТОВ «Амалтея» грошові кошти в сумі 10525470,91 грн., що були отримані Банком в якості процентів за користування кредитом.

Також, з рішенням господарського суду Херсонської області від 19.02.2016р. не погодився позивач та звернувся з апеляційною скаргою на нього, в якій просить суд рішення господарського суду Херсонської області від 19.02.2016р. скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ «Амалтея» в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Херсонської області від 21.10.2014р. у справі №923/1312/14. Рішення господарського суду Херсонської області від 21.10.2014р. залишити без змін.

В апеляційній скарзі позивач посилається на порушення судом першої інстанції ст.99 Конституції України, ст.ст.192, 524, 1054 ЦК України, Закону України «Про банки та банківську діяльність», постанови Пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011р., постанови Правління НБУ № 281 від 15.08.2011р. «Про затвердження Положення про порядок надання банкам і філіям іноземних банків генеральних ліцензій на здійснення валютних операцій», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.09.2011р. за №1054/19792 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», ст.ст.4-2, 33 ГПК України.

Ухвалами Одеського апеляційного господарського суду від 26.04.2016р. та 19.05.2016р. за клопотаннями ПАТ «Дельта Банк» було залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 банк України та Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Представник позивача в засіданні суду апеляційної інстанції наполягав на задоволенні апеляційної скарги, просив скасувати рішення господарського суду від 19.02.2016р., а рішення господарського суду від 21.10.2014р. залишити без змін. В задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Амалтея» відмовити.

В судовому засіданні представники відповідача просили задовольнити апеляційну скаргу ТОВ «Амалтея» з підстав, викладених в останній, а апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» залишити без задоволення.

ОСОБА_3 банк України в судове засідання не зявився, але направив до суду письмові пояснення, в яких просив апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задовольнити в повному обсязі, а у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Амалтея» відмовити.

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб не скористався своїм правом надання відзивів на апеляційні скарги та не забезпечив явку свого представника в засідання суду апеляційної інстанції, хоча про час та місце розгляду апеляційних скарг повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке міститься в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційних скарг, заслухавши представників сторін, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом першої інстанції фактичних обставин справи і їх повноту, застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Із змісту заяви ТОВ «Амалтея» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Херсонської області від 21.10.2014р. у справі №923/1312/14, в основу її обґрунтування заявник поклав те, що станом на 13.07.2011р. та 14.07.2011р. (дата укладання договору кредитної лінії №ВКЛ-2006474/1 та дата видачі кредиту) у ПАТ «Дельта Банк» була відсутня генеральна ліцензія ОСОБА_3 банку України на здійснення валютних операцій.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що Банк не мав правових підстав для надання ОСОБА_2 або будь-якій іншій особі кредиту в іноземній валюті (доларах США) за відсутності генеральної ліцензії НБУ на здійснення валютних операцій.

Отже, на думку відповідача, договір кредитної лінії №ВКЛ-2006474/1 від 13.07.2011р. згідно ст.215 ЦК України є недійсним.

Вказана обставина, як стверджує відповідач, стала йому відома 19.01.2016р. під час ознайомлення з інформацією, розміщеною на сайті ОСОБА_3 банку України в розділі «Реєстрація та ліцензування» та є істотною умовою для вирішення даної справи.

Заявник стверджує, що дана обставина не була та не могла бути відома раніше ТОВ «Амалтея», оскільки інформація зявилась на сайті НБУ 12.01.2016р., про що свідчать дані вищезазначеного Спису банків, в якому вказано, що інформація про наявність у банків генеральної ліцензії надається за період з 01.01.2011р. по 12.01.2016р.

Господарський суд при прийнятті оскарженого рішення визнав наявність у справі нововиявленої обставини.

Визнав вищевказані доводи заявника (відповідача) обґрунтованими та доведеними, зазначив, що договір кредитної лінії №ВКЛ-2006474/1 від 13.07.2011р. суперечить приписам цивільного законодавства, ст.47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» та Декрету КМУ №15-93 від 19.02.1993р., а також визнав, що договір укладений з порушенням умов використання іноземної валюти за кредитним договором як засобу платежу.

Суд за власною ініціативою визнав договір кредитної лінії №ВКЛ-2006474/1 від 13.07.2011р. недійсним та застосував наслідки його недійсності.

Апеляційний господарський суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 112 ГПК України встановлено, що господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами. Даною статтею визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, зокрема, підставою для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» №17 від 26.12.2011р. перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин; до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Таким чином, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Днем встановлення нововиявлених обставин, про які йдеться в п.1 ч.2 ст.112 ГПК, слід вважати день, коли вони стали або повинні були стати відомими заявникові.

Колегія суддів вважає, що твердження відповідача стосовно його обізнаності лише 19.01.2016р. про відсутність у ПАТ «Дельта Банк» генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, а, отже, визнання цієї обставини нововиявленою не заслуговує на увагу суду, оскільки відповідач жодними доказами не довів про неможливість раніше дізнатися про відсутність на момент укладення кредитного договору (13.07.2011р.) генеральної ліцензії.

Статтею 22 ГПК України встановлені процесуальні права та обовязки сторін, зокрема, право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, наводити свої доводи а міркування з усіх питань, що виникають в ході судового процесу.

Сторона у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів (ст.38 ГПК України).

Колегія суддів вважає, що за умови належного користування своїми процесуальними правами, відповідач мав можливість зясувати інформацію щодо наявності або відсутності у ПАТ «Дельта Банк» генеральної ліцензії на здійснення валютних операції при розгляді справи.

Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_3 банком України на виконання положень статті 11 Декрету КМУ «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», статті 44 Закону України «Про ОСОБА_3 банк України» в межах своїх повноважень прийнято Положення про порядок видачі ОСОБА_3 банком України індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затверджене постановою Правління ОСОБА_3 банку України 14.10.2004р. №483 (зареєстровано у Міністерстві юстиції України 09.11.2004р. №1429/10028).

На підставі п.1.5. цього Положення ОСОБА_3 банком України 08.10.2009р. було видано АТ «Дельта Банк» банківську ліцензію №225 на право здійснювати банківські операції, в тому числі щодо розміщення залучених коштів від свого імені , на власних умовах та на власний ризик, а також надано письмовий дозвіл №225-4 від 08.10.2009р. на право здійснювати операції з валютними цінностями, що підтверджує законність видачі АТ «Дельта Банк» кредиту в іноземній валюті ТОВ «Амалтея» (копії наведених документів містяться в матеріалах справи).

Можливість здійснення ПАТ «Дельта Банк» операцій з надання кредитів в іноземній валюті на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу без одержання індивідуальної ліцензії НБУ до 08.09.2011р. також підтверджено в письмових поясненнях ОСОБА_3 банку України, наданих останнім до матеріалів справи.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин даної справи, колегія суддів вважає доводи ТОВ «Амалтея», викладені в апеляційній скарзі необґрунтованими, оскільки останні спростовуються матеріалами справи та не відповідають вимогам закону, що регулює спірні правовідносини.

В свою чергу, судова колегія приходить до висновку, що вимоги ПАТ «Дельта Банк», викладені в апеляційній скарзі, належним чином доведені, обґрунтовані нормами законодавства, а тому підлягають задоволенню, а оскаржене рішення скасуванню, у звязку з невідповідністю висновків суду першої інстанції обставинам, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання ПАТ «Дельта Банк» апеляційної скарги на рішення господарського суду Херсонської області від 19.02.2016р. покладаються на ТОВ «Амалтея» згідно ст.49 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.49, 99, 101-105, 112-114

Господарського процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Амалтея» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення господарського суду Херсонської області від 19 лютого 2016 року у справі №923/1312/14 скасувати.

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Амалтея» про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Херсонської області від 21.10.2014р. у справі №923/1312/14 відмовити.

Рішення господарського суду Херсонської області від 21.10.2014р. у справі №923/1312/14 залишити без змін.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Амалтея» на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 88426,80 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Херсонської області відати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Повний текст складено та підписано 07.06.2016 р.

Головуючий суддя: Будішевська Л.О.

Судді: Мишкіна М.А.

ОСОБА_4