ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2016 р. Справа № 917/138/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Білецька А.М. , суддя Істоміна О.А.

при секретарі Кохан Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - ОСОБА_1 за довіреністю № б/н від 20.05.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Енгельса, с. Камянка, Новопсковського району, Луганської області (вх. № 1384 П/3) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 12.04.2016 у справі № 917/138/16

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Енгельса, с. Камянка, Новопсковського району, Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод", м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область

про стягнення 2 737 898,52 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року позивач - СТОВ імені Енгельса, с. Камянка, Новопсковського району, Луганської області звернувся до господарського суду Полтавської області із позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод", м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область, в якому з урахуванням заяви від 30.03.2016, просить суд стягнути на свою користь 2 737 898,52 грн., з яких 2 678 031,34 грн. - основний борг за Договором поставки №15/13 від 08.01.2013, 32133,02 грн. - інфляційні втрати та 27734,13 грн. - 3% річних.

12.04.2016 відповідач подав суду клопотання (вх. №4630) про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області по справі №530/451/16-ц (номер провадження 2/530/308/16) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Енгельса; ОСОБА_2 про визнання недійсним Договору поставки №15/13 від 08.01.2013р. та стягнення грошових коштів.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.04.2016 (суддя Погрібна С.В.) зупинено провадження у справі № 917/138/16 до набрання законної сили рішенням по цивільній справі №530/451/16-ц, що перебуває у провадженні Зіньківського районного суду Полтавської області за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Енгельса; ОСОБА_2 про визнання недійсним Договору поставки №15/13 від 08.01.2013р. та стягнення грошових коштів. Зобовязано сторони повідомити суд про результати розгляду цивільної справи №530/451/16-ц.

Позивач із даною ухвалою суду не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій вважаючи ухвалу від 12.04.2016 такою, що не відповідає нормам процесуального права, а також порушує права позивача на своєчасний розгляд справи, просить даний судовий акт скасувати. Скаржник також звернувся до суду з клопотанням про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 18.05.2016 клопотання Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Енгельса, с. Камянка, Новопсковського району, Луганської області про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено. Прийнято апеляційну скаргу позивача до провадження та призначено її до розгляду на 31.05.2016 о 15:00 год.

30.05.2016 ТОВ "Лозівський молочний завод" через канцелярію суду апеляційної інстанції надано відзив на апеляційну скаргу (вх. № 5455), в якому відповідач вважає ухвалу господарського суду Полтавської області від 12.04.2016 у даній справі законною та обґрунтованою, винесеною з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу позивача просить залишити без задоволення. В обґрунтування своєї правової позиції у справі відповідач посилається на те, що справи № 917/138/16 та № 530/451/16-ц (номер провадження 2/530/308/16) є пов'язаними, адже результат вирішення цивільної справи матиме суттєве значення для вирішення справи № 917/138/16, оскільки спірним Договором поставки визначено порядок та строки проведення розрахунків за отриманий товар, відповідальність за невиконання зобов'язань щодо оплати товару у встановлені в договорі строки, які необхідно враховувати господарському суду для встановлення правильності нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат при вирішенні по суті справи № 917/138/16.

Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

Враховуючи те, що явку представників сторін у судове засідання 31.05.2016 не було визнано обов'язковою, незявлення представника позивача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Енгельса, с. Камянка, Новопсковського району, Луганської області за відсутності представника позивача за наявними в ній матеріалами та наведеними в апеляційній скарзі доводами.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та наданих на неї заперечень, заслухавши у судовому засіданні пояснення уповноваженого представника відповідача, який підтримав аргументи, що наведені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши наявні у справі матеріали на предмет їх юридичної оцінки судом першої інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарським судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Енгельса, с. Камянка, Новопсковського району, Луганської області (вх. №1384 П/3) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 12.04.2016 у справі № 917/138/16 підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом даного судового розгляду є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за Договором поставки № 15/13 від 08.01.2013 у розмірі 2737898,52 грн., з яких 2 678 031,34 грн. - основний борг, 32133,02 грн. - інфляційні втрати та 27734,13 грн. - 3% річних. Даний позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем зобовязань по оплаті отриманого товару за Договором поставки №15/13 від 08.01.2013.

12.04.2016 відповідач звернувся до господарського суду Полтавської області із клопотанням про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням Зінківського районного суду Полтавської області у справі № 530/451/16-ц (номер провадження 2/530/308/16) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Енгельса; ОСОБА_2 про визнання недійсним Договору поставки № 15/13 від 08.01.2013 та стягнення грошових коштів.

В обґрунтування даного клопотання відповідач послався на те, що оскільки правовою підставою позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Енгельса, с. Камянка, Новопсковського району, Луганської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод", м. Гадяч, Гадяцький район, Полтавська область є Договір поставки №15/13 від 08.01.2013, який оспорюється відповідачем, тому розгляд Зінківським районним судом Полтавської області справи № 530/451/16-ц (номер провадження 2/530/308/16) про визнання недійсним Договору поставки № 15/13 від 08.01.2013 та стягнення грошових коштів, може суттєво вплинути на права та обовязки сторін у даній господарській справі № 917/138/16. З цих обставин відповідач вважає, що справу № 917/138/16 неможливо обєктивно розглянути до вирішення повязаної з нею цивільної справи № 530/451/16-ц (номер провадження 2/530/308/16).

Задовольняючи клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вказані справи є пов'язаними, а у цивільній справі вирішується питання про визнання недійсним Договору поставки № 15/13 від 08.01.2013, укладеного між сторонами, який є одночасно підставою позовних вимог по справі № 917/138/16 про стягнення заборгованості. З цих обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку, що справу № 917/138/16 неможливо розглянути до вирішення повязаної з нею цивільної справи № 530/451/16-ц (номер провадження 2/530/308/16), що перебуває у провадженні Зінківського районного суду Полтавської області, так як у разі визнання недійсним Договору поставки № 15/13 від 08.01.2013, рішення суду вплине на вирішення даної справи.

Вказані висновки дали підстави суду першої інстанції для висновку про зупинення провадження у справі № 917/138/16 на підставі частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України до набрання законної сили рішенням по цивільній справі № 530/451/16-ц (номер провадження 2/530/308/16).

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, оскільки в даному випадку з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, правові підстави для зупинення провадження у даній справі, з підстав наведених у клопотанні відповідача та в оскаржуваній ухвалі відсутні.

Так, відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі у разі неможливості розгляду справи, що знаходиться в провадженні господарського суду, до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Отже, враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з'ясовувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи. Сама по собі взаємопов'язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у іншій справі.

При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 Господарського процесуального кодексу України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Відповідно до пункту 2.17. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", якщо спір про визнання недійсним правочину (господарського договору) вирішується одночасно з розглядом іншим судом іншої справи, позовні вимоги в якій ґрунтуються на цьому ж правочині (зокрема, про стягнення коштів, витребування майна тощо), то наведене згідно з частиною першою статті 79 Господарського процесуального кодексу України може з урахуванням обставин конкретної справи бути підставою для зупинення провадження у такій іншій справі до закінчення розгляду справи про визнання правочину (господарського договору) недійсним.

Отже, зупинення провадження у справі про стягнення коштів до вирішення справи, предметом якої є визнання договору недійсним, на підставі якого заявлена вимога про стягнення коштів, є правом, а не обов'язком суду, і вирішуючи питання про зупинення або про відмову у зупиненні провадження у справі, суд має враховувати обставини конкретної справи.

Колегія суддів вважає, що в даному випадку відповідачем не доведена жодним чином та обставина, що без очікування результатів розгляду справи про визнання договору поставки недійсним, неможливо вирішити дану справу про стягнення коштів за цим договором.

З цих обставин, колегія суддів вважає клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 917/138/16 необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, ухвала господарського суду зокрема має містити мотиви винесення ухвали з посиланням на законодавство.

Проте, як вбачається з оскаржуваної ухвали, в порушення вимог зазначеної процесуальної норми, мотиви та обґрунтування необхідності зупинення провадження у справі судом також не зазначені.

Так, при її прийнятті судом першої інстанції не обґрунтовано, яким чином без з'ясування обставин по цивільній справі № 530/451/16-ц (номер провадження 2/530/308/16) неможливо розглянути заявлені позовні вимоги у даній господарській справі № 917/138/16, та яким чином встановлені у цивільній справі обставини можуть вплинути на оцінку доказів, якими сторони обґрунтовують свої доводи у даній господарській справі, виходячи із заявлених позивачем предмету та підстав позову і з урахуванням презумпції правомірності правочину (стаття 204 Цивільного кодексу України).

Статтею 204 Цивільного кодексу України закріплено презумпцію правомірності правочину. Відповідно до даної статті правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що презумпція правомірності правочину може бути спростована нормою закону, яка містить відповідну заборону, а у випадках, прямо не передбачених у законодавстві, презумпція правомірності правочину може бути спростована судом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю або у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Отже, вказана норма процесуального права, передбачає право господарського суду визнати недійсним повністю чи в певній частині пов'язаний із предметом спору договір, який суперечить законодавству, тобто, мається на увазі ситуація, коли визнання недійсним договору не є предметом позову, і позовна вимога не полягає у визнанні договору недійсним, а лише ґрунтується на договорі, який суд може визнати недійсним в силу наведеної вимоги. При цьому, вказана норма не містить умови про її застосування, виключно за наявності тотожності суб'єктного складу сторін спору зі сторонами оспорюваного договору.

Застосування даної статті господарським судом при прийнятті рішення можливе у разі одночасної наявності таких умов: пов'язаність оспорюваного договору з предметом спору та невідповідність (суперечність) вказаного договору законодавству.

Таким чином, розглядаючи позовні вимоги, що випливають з договору, суд, у будь-якому випадку, має перевірити правомірність цього договору. Вказане ще раз підтверджує безпідставність зупинення судом першої інстанції провадження у даній справі до розгляду іншої справи, предметом якої є вимоги про визнання недійсним договору.

Встановивши, що зміст договору суперечить чинному законодавству, господарський суд, керуючись частиною 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, може за власною ініціативою визнати цей договір недійсним повністю або частково. Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїх постановах від 09.12.2003 у справі №32/206 та від 20.01.2004 у справі №8/113-2003.

Отже, розгляд Зіньківським районним судом Полтавської області справи № 530/451/16-ц (номер провадження 2/530/308/16) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Енгельса; ОСОБА_2 про визнання недійсним Договору поставки №15/13 від 08.01.2013р. та стягнення грошових коштів не може бути перешкодою для встановлення відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України істотних обставин у даній справі № 917/138/16 при її розгляді господарським судом.

Підсумовуючи вищевикладене і з огляду на те, що відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України окрім взаємопов'язаності справ необхідною умовою для зупинення провадження у справі є неможливість її розгляду до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність правових підстав для зупинення провадження у даній господарській справі № 917/138/16 до вирішення Зіньківським районним судом Полтавської області справи № 530/451/16-ц (номер провадження 2/530/308/16).

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку справи, в якій вона є стороною. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що у місцевого господарського суду не було правових підстав, передбачених статтею 79 Господарського процесуального кодексу України для зупинення провадження у справі № 917/138/16, а тому провадження у даній справі зупинено місцевим господарським судом безпідставно.

Таким чином, ухвала господарського суду Полтавської області від 12.04.2016 у справі № 917/138/16 прийнята при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи, та з порушенням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Частиною 7 статті 106 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвали про зупинення провадження у справі, справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Оскільки, при прийнятті оскаржуваної ухвали місцевий суд неправильно застосував норму процесуального права, тому ухвалу господарського суду Полтавської області від 12.04.2016 слід скасувати, а справу № 917/138/16 передати господарському суду Полтавської області для розгляду по суті позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 2 ст.103, п. 1, 4 ч. 1 ст. 104, ст. ст. 105, 106, 110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Енгельса, с. Кам'янка, Новопсковського району, Луганської області задовольнити.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 12.04.2016 у справі № 917/138/16 скасувати.

Справу № 917/138/16 передати на розгляд господарського суду Полтавської області.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Барбашова С.В.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Істоміна О.А.