УХВАЛА

30 травня 2016 року Справа № 15/5014/365/2012

Господарський суд Луганської області у складі судді Голенко І.П., розглянувши заяву Державного підприємства «Придніпровська залізниця» від 26.05.2016 № 13-04/210 про видачу дублікату наказу у справі за позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "ТК ОСОБА_2", м. Алчевськ Луганської області

про стягнення 15705 грн. 00 коп.

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Луганської області від 27.02.2012 у справі № 15/5014/365/2012 позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ТК ОСОБА_2 на користь Державного підприємства Придніпровська залізниця штраф у сумі 15 705 грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1609 грн. 50 коп.

На виконання рішення у справі № 15/5014/365/2012 був виданий наказ від 12.03.2012.

Постановою від 07.05.2012 ВДВС Алчевського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження № 32580514 з виконання наказу від 12.03.2012 № 15/5014/365/2012.

Державне підприємство "Придніпровська залізниця" звернулося до господарського суду в порядку ст. 120 Господарського процесуального кодексу України з заявою про видачу дублікату наказу у справі № 15/5014/365/2012.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку про те, що заява про видачу дублікату наказу підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частина третя ст.120 Господарського процесуального кодексу України визначає перелік документів, які мають бути додані до заяви про видачу дублікату наказу. Відповідно до вказаної норми, до заяви про видачу дубліката наказу має бути додана, зокрема, довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу.

Позивачем до заяви про видачу дубліката судового наказу додано лист відділу Державної виконавчої служби Алчевського міського управління юстиції № 177/03-01-171 від 29.02.2016, в якому зазначено, що виконавчі провадження разом з оригіналами наказів щодо стягнення з ТОВ «ТК ОСОБА_2» на користь ДП «Придніпровська залізниця» втрачено, в тому числі і наказ господарського суду Луганської області № 15/5014/365/2012 від 12.03.2012.

Слід зазначити, що в силу ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно із ст. 124 Конституції України, ст. ст. 4-5, 115 Господарського процесуального кодексу України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення є обовязковими до виконання усіма органами, громадянами та юридичними особами на всій території України.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні (абз. 3 п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004 в справі Півень проти України суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Концепції, захищає також виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п. 35 рішення).

Відповідно п. 6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» дублікат наказу (ст. 120 Господарського процесуального кодексу) має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката).

Враховуючи викладене вище та з метою забезпечення виконання судового рішення, суд дійшов до висновку про обґрунтованість наданої заяви, у звязку з чим заява про видачу дублікату наказу підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 120 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Заяву Державного підприємства «Придніпровська залізниця» від 26.05.2016 № 13-04/210 про видачу дублікату наказу у справі задовольнити.

2. Видати дублікат наказу від 12.03.2012 у справі № 15/5014/365/2012.

Суддя І.П. Голенко

Надр. 3 прим.

1 до справи

2 позивачу рекомендованим листом за адресою: 49600, м. Дніпропетровськ , пр.. ОСОБА_3, 108 + дублікат наказу

3 відповідачу рекомендованим листом з повідомленням за адресою 94217, м. Алчевськ Луганської області, вул. Горького, 99А (не направляється у звязку з тим, відповідно до листа УДППЗ Укрпошта від 16.03.2015 №511-30-100 пересилання пошти до вказаного населеного пункту тимчасово не здійснюється).