ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2016 Справа № 904/936/13-г

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя: Парусніков Ю.Б. (доповідач);

суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання Саланжій Т.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність б/н від 13.05.2016;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність № 29 від 16.06.2015;

від державної виконавчої служби: ОСОБА_3 представник, довіреність № 06-54/3574 від 06.05.2016;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна» на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 по справі № 904/936/13-г (суддя Рудь І.А.)

за скаргою № 0141 від 13.04.2016 Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова інвестиційна компанія «Енерго-Інвест» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова інвестиційна компанія «Енерго-Інвест», м. Дніпропетровськ

про стягнення грошової заборгованості за договором поставки нафтопродуктів від 12.10.2012 № 511-2012, -

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2016 року ухвалою господарського суду Дніпропетровської області по даній справі скаргу №0141 від 13.04.2016 ТОВ «Промислова інвестиційна компанія «Енерго-Інвест» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задоволено частково.

Визнано дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення 11.04.2016 постанов про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 38380950 незаконними.

Визнано незаконними та скасовано постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 11.04.2016 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 38380950.

В решті скарги відмовлено.

Ухвала суду, якою визнано неправомірними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МУЮ, яким в супереч вимогам діючого законодавства «Про виконавче провадження» накладено арешт на кошти боржника в межах виконавчого провадження № 38380950 за відсутності предявленого стягувачем до виконання виконавчого документа, мотивована наявністю підстав для задоволення скарги в цій частині, визнання незаконними та скасування постанови державного виконавця від 11.04.2016 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 38380950.

При цьому врахувавши матеріали та обставини справи, місцевий господарський суд не знайшов достатніх підстав для задоволення вимог скаржника про заборону відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МУЮ вчиняти та проводити будь-які виконавчі дії та зупинення примусового виконання наказу № 904/936/13-г від 07.05.2013 у виконавчому провадженні № 38380950.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга мотивована прийняття місцевим господарським судом оскаржуваної ухвали з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також інтересів стягувача.

Порушенням норм процесуального права (ст. ст. 4-2, 4-3, 22 ГПК України) апелянт вважає ігнорування судом прохання представників ДВС та стягувача про відкладення розгляду справи з огляду на неотримання ними скарги, необхідністю ознайомлення з її змістом та підготовку заперечень на неї.

Порушенням норм матеріального права апелянт вважає скасування судом постанови державного виконавця про накладення арешту на кошти боржника, який діяв у відповідності до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на зазначене апелянт просить колегію суддів скасувати оскаржувану ухвалу та відмовити відповідачу в задоволенні його скарги на дії державного виконавця.

23.05.2016 відповідачем подано заперечення на апеляційну скаргу, відповідно до яких останній просить ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 по даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Торговий дім «Сокар Україна» без задоволення.

Скориставшись своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу Державна виконавча служба просила суд скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні скарги у повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.05.2016 розгляд справи призначено у судовому засіданні на 26.05.2016.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, в межах перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2013 по справі № 904/936/13-г (суддя Первушин Ю.Ю.) позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідач на користь позивача заборгованість за договором поставки нафтопродуктів № 511-2012 від 12.10.2012 в сумі 18256529,09 грн., вартість додаткових витрат, повязаних із транспортування вантажу за договором поставки № 511-2012 від 12.10.2012 в сумі 389231,46 грн., судові витрати в сумі 68820,00 грн. В частині стягнення заборгованості в розмірі 5000000,00 грн. провадження по справі припинено. В решті позову відмовлено (а.с. 138-146 том 2).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.04.2013 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2013 по справі № 904/936/13-г змінено, викладено абзац 3 резолютивної частини рішення в новій редакції, згідно якої стягнуто з відповідача на користь позивача 18256529,09 грн. основного боргу, 1207752,29 грн. пені, 241550,46 грн. 3% річних, 30022,03 грн. інфляційних втрат та 389231,46 грн. додаткових витрат, повязаних із транспортування вантажу, в решті позову відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін (а. с. 170-172 том 2).

07.05.2013 господарським судом Дніпропетровської області за заявою стягувача від 29.04.2013 видано накази на примусове виконання вищезазначених рішення та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду (а. с. 178-179 том 2).

12.06.2013 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження № 38380950 з виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області № 904/936/13-г виданого 07.05.2013 (а. с. 244 том 2).

08.01.2014 на адресу суду надійшла постанова відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 24.12.2013 про закінчення виконавчого провадження № 38380950 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» з оригіналом наказу господарського суду від 07.05.2013 (а. с. 27-29 том 3).

Постановою заступника директора Департаменту - начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 22.03.2016 про скасування процесуального документу - скасовано документ «Постанова про закінчення виконавчого провадження (п. 8 ч. 1 ст. 49)» ВП № 38380950 від 24.12.2013, видану головним державним виконавцем Бойком О.М. при примусовому виконанні наказу № 904/936/13-г господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2013 (а.с.46-47 том 3).

Згідно ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, зокрема, якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

22.03.2016 у звязку зі скасуванням заступником директора постанови про закінчення виконавчого провадження № 38380950 від 24.12.2013, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_5 22.03.2016 винесено постанову про відновлення виконавчого провадження № 38380950 (а. с. 35 том 3).

28.03.2016 на адресу господарського суду Дніпропетровської області від ТОВ «Торговий дім «Сокар Україна» надійшло клопотання про видачу судового наказу по справі та заява про відновлення пропущеного строку для предявлення до виконання наказу виданого 07.05.2013 (а. с. 53-55.

Ухвалою господарського суду від 05.04.2016 заяву б/н від 28.03.2016 ТОВ «ТД «Сокар Україна» про відновлення пропущеного строку для предявлення до виконання наказу господарського суду Дніпропетровської області від 07.05.2013 по справі № 904/936/13-г повернуто без розгляду (а. с. 68-69 том 3).

04.04.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова інвестиційна компанія «Енерго-Інвест» звернулося до суду зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, в якій просило суд:

- визнати дії Державної виконавчої служби щодо винесення 22.03.2016 постанов про скасування процесуального документа та про відновлення виконавчого провадження № 38380950 незаконними;

- визнати незаконною та скасувати постанову заступника директора Департаменту - начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_6 від 22.03.2016 про скасування процесуального документа;

- визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_5 від 22.03.2016 про відновлення виконавчого провадження (а. с. 79-85 том 3).

В процесі перегляду справи в суді апеляційної інстанції сторонами надано ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2016, якою зупинено провадження по розгляду скарги № 0127 від 04.04.2016 ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України по справі № 904/936/13-г (а. с. 169-171 том 3).

Крім того, 13.04.2016 ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» звернулося до суду зі скаргою на дії органу Державної виконавчої служби (а. с. 100-103 том 3), в якій просило суд:

- заборонити відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти та проводити будь-які виконавчі дії та зупинити примусове виконання наказу № 904/936/13-г від 07.05.2013 у виконавчому провадженні № 38380950, яке здійснюється відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;

- визнати дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо винесення 11.04.2016 постанов про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 38380950 незаконними;

- визнати незаконними та скасувати постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 від 11.04.2016 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 38380950.

В обґрунтування вимог, наведених у скарзі, ТОВ «Промислова інвестиційна компанія «Енерго-Інвест» зазначило, що дії державного виконавця, які полягають у накладенні арешту на кошти боржника при примусовому виконанні рішення господарського суду у справі № 904/936/13-г, є такими, що суперечать вимогам діючого законодавства, оскільки на час прийняття оскаржуваних постанов виконавчий документ (наказ господарського суду № 904/936/13-г від 07.05.2013) державному виконавцю до виконання не предявлений. Тобто виконавчі дії в межах відновленого виконавчого провадження № 38380950 провадяться державним виконавцем за відсутності виконавчого документа, що є порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження».

Вищезазначені обставини і стали підставою звернення відповідачем зі скаргою на дії державного виконавця в порядку ст. 121-2 ГПК України.

Задовольняючи частково скаргу відповідача місцевий господарський суд, з висновками якого погоджується колегія суддів виходив з наступного.

За умовами ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили є обовязковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 1 та 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно ч. 1, 2 та п. 6 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець, зокрема, здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Згідно п. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Згідно ч. 4 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобовязаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови предявити його до виконання.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» непредявлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені ст. 51 цього Закону, є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Системний аналіз вищевказаних норм дозволяє дійти висновку, що виконавче провадження здійснюється виключно за предявленням державному виконавцю виконавчого документу, у тому числі й після відновлення виконавчого провадження.

На час розгляду місцевим господарським судом скарг ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» на дії державних виконавців у виконавчому провадженні № 38380950, оригінал спірного виконавчого документу від 07.05.2013 на адресу Державної виконавчої служби господарським судом не направлявся та знаходиться в матеріалах справи.

Між тим, як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, постановами головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України від 11.04.2016 на підставі рішення суду накладено арешт на кошти та інші цінності, що знаходяться на всіх рахунках (крім коштів, що знаходяться на рахунках, захищених статтями видатків і на які неможливо звернути стягнення при виконанні даного виконавчого документа) і вкладах чи на зберіганні у банківських установах та належать боржнику ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» у межах суми 13869811,73 грн. (а .с. 108-110 том 3).

Оскільки станом на час винесення оскаржуваних постанов від 11.04.2016, спірний виконавчий документ до виконання державному виконавцю не предявлений, дії державного виконавця, що полягають у накладенні арешту на кошти боржника в межах виконавчого провадження № 38380950 є такими, що суперечать вимогам діючого законодавства.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, про те що постанови про арешт коштів боржника від 11.04.2016 винесені головним державним виконавцем Бялим М.Г. з порушенням Закону України «Про виконавче провадження».

Також, колегія суддів погоджується з ухвалою місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення скарги ТОВ «ПІК «Енерго-Інвест» в частині визнання дій державного виконавця щодо винесення 11.04.2016 постанов про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 38380950 незаконними, а також визнання незаконними та скасування постанов головного державного виконавця від 11.04.2016 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 38380950.

Крім того, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правомірно відмовив в задовленні скарги в частині зобов'язання державного виконавця зупинити виконавче провадження з огляду на наступне.

Державний виконавець виносить вмотивовану постанову про зупинення виконавчого провадження лише з підстав, передбачених статтями 37 і 38 Закону України «Про виконавче провадження». Заявником не наведено обставин, які є підставою для зупинення виконавчого провадження.

При цьому суд не наділений повноваженнями щодо зупинення виконавчого провадження, оскільки це є виключним повноваженням державного виконавця.

Доводи апелянта про ігнорування судом клопотання представників ДВС та позивача про відкладення розгляду справи, колегія суддів відхиляє, оскільки відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. На час розгляду справи судом першої інстанції, в матеріалах справи була наявна достатня кількість доказів та матеріалів необхідних для розгляду скарги по суті.

Крім того, колегія суддів вважає, що сторони, які прибули для участі в судовому засіданні для розгляду конкретної справи, з урахуванням наданої їм у судовому засіданні перерви, мали змогу надати свої пояснення та подати наявні в них докази, які б спростували доводи викладі у скарзі відповідача.

Посилання апелянта на порушення судом норм матеріального права, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки вказані доводи спростовуються вищенаведеними обставинами.

Керуючись ст. ст. 101, 103, 106 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Сокар Україна» залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 19.04.2016 по справі № 904/936/13-г залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 31.05.2016

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

ОСОБА_7