КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2016 р. Справа№ 910/33105/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гарник Л.Л.

суддів: Доманської М.Л.

Пантелієнка В.О.

за участю представників:

від позивача: Перцева Т.О. (довіреність б/н від 09.03.2016);

від відповідача : Купер М.В. (довіреність б/н від 19.04.2016).

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТ Медіа"

на рішення господарського суду міста Києва від 14.03.2016

у справі № 910/33105/15 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТ Медіа"

до приватного акціонерного товариства "Українська незалежна

телерадіокомпанія "ЗАГРАВА"

про стягнення 239 619,67 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 14.03.2016 у справі №910/33105/15 позов товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТ Медіа" до приватного акціонерного товариства "Українська незалежна телерадіокомпанія "ЗАГРАВА" про стягнення 239619,67 грн. залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "ОРТ Медіа" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення повністю та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Скаргу мотивовано неправильним застосуванням місцевим господарським судом норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини сторін, порушенням норм процесуального права, недоведеністю та неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю викладених в оскарженому рішенні висновків дійсним обставинам справи.

На думку скаржника, при винесенні оскаржуваного рішення суд першої інстанції безпідставно визнав встановленими обставини, які суперечать позиціям сторін, що призвело до неправильного вирішення господарського спору.

Скаржник зазначає, що ним повторно оплачено послуги за листопад 2014 року внаслідок замовчування приватним акціонерним товариством "Українська незалежна телерадіокомпанія "ЗАГРАВА" факту здійснення товариством з обмеженою відповідальністю "ОРТ Медіа" часткової оплати послуг за листопад 2014 року.

Крім того, скаржником наголошується на тій обставині, що судовими рішеннями у справі № 910/18459/15 встановлено факт ненадання приватним акціонерним товариством "Українська незалежна телерадіокомпанія "ЗАГРАВА" послуг за листопад та грудень 2014 року.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТ Медіа" апеляційну скаргу підтримав, представник приватного акціонерного товариства "Українська незалежна телерадіокомпанія "ЗАГРАВА" висловився за відхилення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ОРТ Медіа" (далі - позивач) пред'явлено позов до приватного акціонерного товариства "Українська незалежна телерадіокомпанія "ЗАГРАВА" (далі-відповідач) про стягнення 239 619,67 грн., у тому числі: 200 000 грн. безпідставно отриманих коштів, 33150,68 грн. пені, 2136,99 грн. - 3 % річних та 4332, 00 грн. інфляційних втрат.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням господарського суду міста Києва від 27.04.2015 у справі № 910/4144/15-г стягнуто з позивача 279000 грн. основного боргу відповідно до договору № 05/06/13-П про надання послуг з розміщення інформації від 05.06.2013 за надані послуги у листопаді 2014 року, проте платіжними дорученнями від 03.12.2014 та 05.12.2014 останнім повторно було здійснено оплату послуг за листопад 2014 року у розмірі 200 000 грн., у зв'язку з чим товариством з обмеженою відповідальністю "ОРТ Медіа" двічі оплачено послуги за листопад 2014.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи доказів, 05.06.2013 сторонами укладено договір №05/06/13-П про надання послуг з розміщення інформації (далі - Договір), за умовами якого відповідач зобов'язався надати послуги із розміщення з метою трансляції в ефірі телевізійного каналу "Перший діловий" Інформаційних повідомлень, наданих позивачем, а останній - прийняти та оплатити послуги згідно з умовами цього договору.

Відповідно до умов вказаного договору, належне надання послуг за цим договором підтверджується актом наданих послуг, підписаним уповноваженими представниками сторін цього договору, в якому повинні бути вказані назва Інформаційного повідомлення, період, графік та тривалість фактичних трансляцій Інформаційного повідомлення в ефірі каналу, а також загальна остаточна вартість послуг виконавця (п. 1.3 договору).

Замовник зобов'язується у разі відсутності обґрунтованих претензій підписати акт наданих послуг не пізніше 5 (п'яти) робочих днів з моменту отримання такого акту від виконавця та передати один його примірник виконавцю. За наявності претензій з боку замовника сторони складають дефектний акт, в якому викладається погоджений зміст претензій та недоліків у наданих виконавцем послугах та результати їх врегулювання (зміщення строків, розміри відшкодувань, тощо) (п. 2.1.7 договору).

Виконавець зобов'язується готувати та передавати на підпис замовнику акти наданих послуг не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним. Разом з актом наданих послуг надавати замовнику ефірні довідки, які підтверджують розміщення інформаційних повідомлень в ефірі каналу, якщо тільки із замовником додатково не обумовлено про іншу форму звіту (п.п 2.2.4, 2.2.5 договору).

Грошові розрахунки за послуги проводяться двома рівними частинами в місяць. 50% попередньою оплатою за три календарні дні до початку надання послуг шляхом перерахування на поточний рахунок виконавця їх вартості на підставі рахунку-фактури, наступні 50% за 3 календарні дні до моменту завершення сплаченого періоду. Період розміщення вказується в окремому додатку до договору. Оплата провадиться замовником в українських гривнях (п. 4.1 договору).

Даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2013, але припиняє свою дію не раніше повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань (п. 8.1 договору).

26.11.2013 сторонами складено додаток № 3 до Договору, яким погоджено, що відповідач надає послуги з розміщення в ефірі телеканалу "Перший діловий" інформаційного матеріалу, що належить позивачу на таких умовах: строки проведення розміщення - з 01.01.2014 до 31.12.2014 (365 діб); об'єм розміщення - 1 блок х 300 хв. (загалом весь період 109 500 хв.; час розміщення - з 12 год. до 17 год. (п'ять годин); вартість однієї хвилини - 32 грн. (з ПДВ) та ін. Загальна вартість послуг 3 504 000, 00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2015 року відповідач звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТ Медіа" про стягнення 367 300 грн. основної заборгованості за жовтень та листопад 2014 року, 12 565,03 грн. інфляційних втрат та 2 083,72 грн. 3% річних у зв'язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов'язань з оплати вартості наданих послуг за договором №05/06/13-П від 05.06.2013.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.04.2015 у справі № 910/4144/15-г, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2015, позов приватного акціонерного товариства "Українська незалежна телерадіокомпанія "ЗАГРАВА" задоволено частково, присуджено до стягнення 279 000 грн. основного боргу, 2 499,53 грн. 3% річних, 33 073,50 грн. інфляційних втрат та 6291,46 грн. судового збору.

Виходячи зі змісту названого договору від 05.06.2013 № 05/06/13-П, останній за своєю правовою природою є договором про надання послуг, як про те вірно зазначив суд першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно зі ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ст. 903 Цивільного кодексу України).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Як зазначає позивач, платіжними дорученнями № 10 від 03.12.2014 та № 11 від 05.12.2014 на підставі рахунку на оплату № 254 від 29.10.2014 за розміщення рекламно-інформаційного матеріалу на телеканалі "Перший Діловий" у листопаді 2014, позивачем було здійснено оплату послуг за листопад 2014 року у розмірі 200 000 грн., при цьому, в судовому порядку з нього стягнуто грошові кошти в якості оплати послуг за листопад 2014 року, а відтак, на думку позивача, оскільки з нього стягнуто грошові кошти за листопад 2014 року, то здійснена оплата у розмірі 200 000 грн. підлягає поверненню як безпідставно набута відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Крім того, позивач зазначає, що відповідачем під час розгляду справи № 910/4144/15-г замовчано факт здійснення позивачем часткової оплати послуг за листопад 2014 у розмірі 200 000 грн.

У цьому зв'язку заслуговує на увагу та обставина, що в мотивувальній частини постанови Київського апеляційного господарського суду міста Києва від 22.06.2015, апеляційним судом зазначено, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надано докази сплати заборгованості у розмірі 279 000 грн. за надані послуги у листопаді 2014 року, як і не надано доказів складання дефектного акту у відповідності до п. 2.1.7 договору №05/06/13-П від 05.06.2013. Отже, позивач не скористався передбаченим ст. 22 Господарського процесуального кодексу України правом подання доказів оплати послуг на підставі рахунку № 254 від 29.10.2014 як у суді першої інстанції, так і під час перегляду рішення суду господарського суду міста Києва 27.04.20105 у справі № 910/4144/15-г в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

На думку колегії суддів Київського апеляційного господарського суду аналіз викладеної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

На підставі встановлених обставин справи, враховуючи той факт, що між сторонами у справі було укладено договір №05/06/13-П про надання послуг з розміщення інформації від 05.06.2013, а спірні кошти відповідачем отримано в якості оплати за послуги з розміщення інформації, що повинні бути надані за цим договором, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду доходить висновку про те, що зазначені кошти відповідачем набуто за наявності правової підстави, а тому не можуть бути витребувані відповідно до положень ст. 1212 Цивільного кодексу України як безпідставне збагачення.

Правовідносини сторін у цьому спорі регулюються нормами зобов'язального права, а договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

У випадку, коли поведінка набувача коштів або подія утворюють правову підставу для їх набуття (збереження), стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, була відсутня взагалі або ж коли набуття відбулось у зв'язку з договором, але не на виконання договірних умов, чого в даному випадку позивачем доведено не було.

З наведених підстав доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, правильності висновків суду не спростовують.

За таких обставин, рішення місцевого господарського суду постановлено при повному з'ясуванні обставин справи, порушення норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування рішення по справі відсутні, а мотиви з яких подано апеляційну скаргу, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись статями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "ОРТ Медіа" залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 14.03.2016 у справі № 910/33105/15 залишити без змін.

Справу № 910/33105/15 повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя Л.Л. Гарник

Судді М.Л. Доманська

В.О. Пантелієнко