РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2016№910/5201/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/5201/16

за позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Газовик», м. Київ,

про стягнення 301 904,45 грн.,

за участю представників сторін:

позивача - Бережка С.І. (довіреність від 18.04.2014 №14-96);

відповідача - Сидорова П.В. (довіреність від 25.06.2015 №4).

Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - Компанія) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Газовик» (далі - Товариство): 131 590,52 грн. пені; 13 708,50 грн. 3% річних; 156 605,43 грн. втрат від інфляції, а всього 301 904,45 грн. санкцій нарахованих відповідачу у зв'язку із порушенням строків оплати встановлених договором купівлі-продажу природного газу від 27.05.2013 №13-432-ПР (далі - Договір).

Позовні вимоги мотивовано тим, що: позивач поставив протягом березня - грудня 2014 року, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 15 997 011,02 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.03.2014 на суму 93 763,56 грн., від 30.04.2014 на суму 60 512,26 грн., від 30.06.2014 на суму 242 057,76 грн., від 30.09.2014 на суму 886 678,08 грн., від 31.10.2014 на суму 14 689 951,36 грн., від 30.11.2014 на суму 9 180 грн. та від 31.12.2014 на суму 14 868 грн.; відповідно до пункту 6.1 Договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати вартості обсягів газу в термін до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу; відповідач у порушення умов Договору не здійснив оплату за спожитий газ у встановлені строки; відповідно до пункту 9.2 Договору сторони визначили строк тривалістю у 3 роки, в межах якого можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань; таким чином, сума пені становить 131 590,52 грн.; оскільки відповідач не виконав умови Договору щодо оплати отриманого природного газу, то він зобов'язаний сплатити на користь Компанії втрати від інфляції за весь час прострочення у сумі 156 605,43 грн., а також 13 708,50 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.03.2016 порушено провадження у справі.

Відповідач 25.04.2016 подав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що згідно зі статтею 258 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік; відповідно до розрахунку позивача повний розрахунок ним був проведений в 2014 році, в той час як позовна давність встановлена в один рік; таким, чином, до застосування підлягає спеціальний та загальний строки позовної давності до даних правовідносин; нараховуючи пеню, позивачем не враховано, що штрафні санкції за прострочення зобов'язання припиняються через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано; у позивача не виникло втрат від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів, так як кошти знаходились на його рахунку, як не виникло і права на компенсацію (плати) за користування коштами в розмірі 3% річних; не виникає у позивача і права на стягнення пені, так як на момент виникнення грошового зобов'язання воно було виконано.

Представник позивача у судовому засіданні 30.05.2016 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення у справі, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.05.2013 Компанією (продавець) та Товариством (покупець) укладено Договір, за умовами якого:

- за Договором продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах Договору (пункт 1.1 Договору);

- продавець передає покупцю з 01.05.2013 по 31.12.2013 газ в обсязі до 460 тис. куб.м., у тому числі за місяцями кварталів: січень 2013 року - 0 тис. куб.м.; лютий 2013 року - 0 тис. куб.м.; березень 2013 року - 0 тис. куб.м.; квітень 2013 року - 0 тис. куб.м.; травень 2013 року - 10 тис. куб.м.; червень 2013 року - 10 тис. куб.м.; липень 2013 року - 10 тис. куб.м.; серпень 2013 року - 30 тис. куб.м.; вересень 2013 року - 100 тис. куб.м.; жовтень 2013 року - 100 тис. куб.м.; листопад 2013 року - 100 тис. куб.м.; грудень 2013 року - 100 тис. куб.м. (пункт 2.1 Договору);

- продавець передає покупцю у загальному потоці імпортований газ у пунктах приймання-передачі газу на газовимірювальних станціях, які знаходяться на кордоні України з Російською Федерацією, та в пунктах приймання-передачі газу з ПСГ в газотранспортну систему; право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі; після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і бере на себе всю відповідальність, пов'язану з правом власності на газ (пункт 3.1 Договору);

- приймання-передача газу, переданого продавцем покупцю у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу (пункт 3.3 Договору);

- не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцю підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість; продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцю один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта; підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (пункт 3.4 Договору);

- ціна (граничний рівень ціни) на природний газ встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕ) (пункт 5.1 Договору);

- ціна за 1 000 куб.м. газу становить 3 509 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом, крім того ПДВ за ставкою - 20%; до сплати ціна за 1 000 куб.м. газу - 3 509 грн.; крім ПДВ - 20% - 701,80 грн., усього з ПДВ - 4 210,80 грн. (пункт 5.2 Договору);

- у разі зміни НКРЕ ціни на природний газ вона є обов'язковою для сторін за Договором з моменту введення її в дію, про що сторонами підписується додаткова угода до Договору (пункт 5.3 Договору);

- оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень пункту 6.2 Договору; остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа, наступного за місяцем поставки газу, на підставі акта приймання-передачі (пункт 6.1 Договору);

- оплата за газ здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця відповідно до вимог Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕ, та зараховується як оплата за газ; за наявності заборгованості покупець перераховує кошти з поточного рахунку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця (пункт 6.2 Договору);

- сторони погоджуються, що покупець не зазначає призначення платежу лише у випадку перерахування коштів з поточного рахунку із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця; у всіх інших випадках посилання на призначення платежу та розрахунковий період є обов'язковими (пункт 6.4 Договору);

- сторони погоджуються, що сума, яка була сплачена покупцем понад вартість фактично отриманого газу за розрахунковий місяць, зараховується сторонами як погашення заборгованості покупця перед продавцем за минулі періоди за Договором, а у випадку відсутності простроченої заборгованості за Договором сума, яка була сплачена покупцем понад вартість фактично отриманого газу за розрахунковий місяць, зараховується продавцем як авансовий платіж на наступний розрахунковий місяць (пункт 6.5 Договору);

- у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1 Договору покупець зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ), що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 7.2 Договору);

- строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю в 3 (три) роки (пункт 9.2 Договору);

- Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.05.2013, і діє в частині реалізації газу до 31.12.2013, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення (стаття 11 Договору).

Відповідно до додаткової угоди від 28.04.2014 №3 сторони внесли зміни до пункту 9.2 Договору, а саме: у разі недосягнення сторонами згоди щодо вирішення спорів (розбіжностей) за Договором спір передається на вирішення в господарські суди України.

Частинами першою і другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання вимог Договору позивач впродовж березня - квітня, червня, вересня - грудня 2014 року здійснював поставку природного газу відповідачу на суму 15 997 011,02 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу, а саме: від 31.03.2014 на суму 93 763,56 грн.; від 30.04.2014 на суму 60 512,26 грн.; від 30.06.2014 на суму 242 057,76 грн.; від 30.09.2014 на суму 886 678,08 грн.; від 31.10.2014 на суму 14 689 951,36 грн.; від 30.11.2014 на суму 9 180 грн.; від 31.12.2014 на суму 14 868 грн.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судом встановлено, що відповідачем було здійснено оплату природного газу на суму 15 997 011,02 грн. з порушенням встановлених Договором строків.

Отже, враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача 13 708,50 грн. 3% річних і 156 605,43 грн. втрат від інфляції.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в порядку статті 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 13 708,50 грн. 3% річних за такі періоди:

з 20.05.2014 по 16.07.2014 (нарахованих на суму 60 512,26 грн. за квітень 2014 року) на суму 288,47 грн.;

з 17.07.2014 по 31.07.2014 (нарахованих на суму 35 512,26 грн. за квітень 2014 року) на суму 43,78 грн.;

з 01.08.2014 по 30.09.2014 (нарахованих на суму 34 095,58 грн. за квітень 2014 року) на суму 170,94 грн.;

з 20.07.2014 по 30.09.2014 (нарахованих на суму 242 057,76 грн. за червень 2014 року) на суму 1 452,35 грн.;

з 20.10.2014 по 07.11.2014 (нарахованих на суму 284 093,12 грн. за вересень 2014 року) на суму 443,65 грн.;

з 08.11.2014 по 11.11.2014 (нарахованих на суму 276 017,41 грн. за вересень 2014 року) на суму 90,75 грн.;

з 20.11.2014 по 21.11.2014 (нарахованих на суму 2 040 734,86 грн. за жовтень 2014 року) на суму 335,46 грн.;

з 22.11.2014 по 24.11.2014 (нарахованих на суму 1 763 294,86 грн. за жовтень 2014 року) на суму 434,79 грн.;

з 25.11.2014 по 25.11.2014 (нарахованих на суму 1 578 334,86 грн. за жовтень 2014 року) на суму 129,73 грн.;

з 26.11.2014 по 17.12.2014 (нарахованих на суму 1 485 854,86 грн. за жовтень 2014 року) на суму 2 686,75 грн.;

з 18.12.2014 по 19.12.2014 (нарахованих на суму 1 485 105,82 грн. за жовтень 2014 року) на суму 244,13 грн.;

з 20.12.2014 по 23.12.2014 (нарахованих на суму 1 475 968,70 грн. за жовтень 2014 року) на суму 485,25 грн.;

з 24.12.2014 по 25.12.2014 (нарахованих на суму 1 467 263,08 грн. за жовтень 2014 року) на суму 241,19 грн.;

з 26.12.2014 по 22.01.2015 (нарахованих на суму 1 464 142,05 грн. за жовтень 2014 року) на суму 3 368,53 грн.;

з 23.01.2015 по 30.01.2015 (нарахованих на суму 1 314 142,05 грн. за жовтень 2014 року) на суму 864,09 грн.;

з 31.01.2015 по 04.02.2015 (нарахованих на суму 1 219 642,05 грн. за жовтень 2014 року) на суму 501,22 грн.;

з 05.02.2015 по 05.02.2015 (нарахованих на суму 1 179 642,05 грн. за жовтень 2014 року) на суму 96,96 грн.;

з 06.02.2015 по 11.02.2015 (нарахованих на суму 1 179 642,05 грн. за жовтень 2014 року) на суму 581,74 грн.;

з 12.02.2015 по 16.02.2015 (нарахованих на суму 899 642,05 грн. за жовтень 2014 року) на суму 369,72 грн.;

з 17.02.2015 по 26.02.2015 (нарахованих на суму 699 642,05 грн. за жовтень 2014 року) на суму 575,05 грн.;

з 27.02.2015 по 03.03.2015 (нарахованих на суму 399 642,05 грн. за жовтень 2014 року) на суму 164,24 грн.;

з 04.03.2015 по 04.03.2015 (нарахованих на суму 219 642,05 грн. за жовтень 2014 року) на суму 18,05 грн.;

з 05.03.2015 по 06.03.2015 (нарахованих на суму 38 642,05 грн. за жовтень 2014 року) на суму 6,35 грн.;

з 20.12.2014 по 05.02.2015 (нарахованих на суму 9 180 грн. за листопад 2014 року) на суму 36,22 грн.;

з 06.02.2015 по 03.03.2015 (нарахованих на суму 9 180 грн. за листопад 2014 року) на суму 19,62 грн.;

з 04.03.2015 по 06.03.2015 (нарахованих на суму 9 180 грн. за листопад 2014 року) на суму 2,26 грн.;

з 20.01.2015 по 05.02.2015 (нарахованих на суму 14 868 грн. за грудень 2014 року) на суму 20,77 грн.;

з 06.02.2015 по 03.03.2015 (нарахованих на суму 14 868 грн. за грудень 2014 року) на суму 31,77 грн.;

з 04.03.2015 по 06.03.2015 (нарахованих на суму 14 868 грн. за грудень 2014 року) на суму 3,67 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача 156 605,43 грн. втрат від інфляції, враховуючи прострочення оплати частково сплаченої суми, за такі періоди:

з червень по липень 2014 року (нарахованих на суму 60 512,26 грн. за квітень 2014 року) на суму 849,59 грн.;

з серпня по вересень 2014 року (нарахованих на суму 34 945,17 грн. за квітень 2014 року) на суму 1 301,08 грн.;

серпень 2014 року (нарахованих на суму 242 057,76 грн. за червень 2014 року) на суму 9 012,29 грн.;

грудень 2014 року (нарахованих на суму 1 485 854,86 грн. за жовтень 2014 року) на суму 44 575,65 грн.;

січень 2015 року (нарахованих на суму 1 508 717,70 грн. за жовтень 2014 року) на суму 46 770,25 грн.;

лютий 2015 року (нарахованих на суму 990 987,94 грн. за жовтень 2014 року) на суму 52 522,36 грн.;

з січня по лютий 2015 року (нарахованих на суму 9 180 грн. за листопад 2014 року) на суму 786,20 грн.;

лютий 2015 року (нарахованих на суму 14 868 грн. за грудень 2014 року) на суму 788 грн.

Відповідач, заперечуючи проти позову, просить суд застосувати наслідки спливу загального строку позовної давності до вимог позивача стосовно нарахування сум втрат від інфляції і 3% річних.

Статтею 256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України), а спливає у відповідні місяць та число останнього року строку, якщо строк визначений роками (частина перша статті 254 ЦК України).

В абзаці першому підпункту 2.1 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» зазначено, що частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом. Посилання сторони на сплив позовної давності в процесі касаційного перегляду судового рішення не вважається такою заявою.

Таким чином, строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом щодо вимог про стягнення з відповідача сум втрат від інфляції та 3% річних закінчується:

за прострочення оплати за квітень 2014 року - 20.05.2017;

за прострочення оплати за червень 2014 року - 20.07.2017;

за прострочення оплати за вересень 2014 року - 20.10.2017;

за прострочення оплати за жовтень 2014 року - 20.11.2017;

за прострочення оплати за листопад 2014 року - 20.12.2017;

за прострочення оплати за грудень 2014 року - 20.01.2018.

Отже, позивач звернувся до суду з вимогами до відповідача стосовно стягнення втрат від інфляції та 3% річних у межах строку позовної давності.

У пункті 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначено, що інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до листа Верховного Суду України від 03.04.1997 №62-97р при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно слід вважати, що сума, яка внесена за період з 01 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

Згідно з пунктом 6.1 Договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки суми 3% річних і втрат від інфляції та періоди їх нарахування, господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що вони неправильні.

Отже, за перерахунком суду сума 3% річних та періоди її нарахування становлять:

283,50 грн. з 21.05.2014 (оскільки 20.05.2014 останній день сплати заборгованості за квітень 2014 року) по 16.07.2014 (дата часткової оплати заборгованості за квітень 2014 року), нарахованих на суму 60 512,26 грн.;

43,78 грн. з 17.07.2014 по 31.07.2014 (дата часткової оплати заборгованості за квітень 2014 року), нарахованих на суму 35 512,26 грн.;

170,94 грн. з 01.08.2014 по 30.09.2014 (дата оплати заборгованості за квітень 2014 року), нарахованих на суму 34 095,58 грн.;

1 432,45 грн. з 21.07.2014 (оскільки 20.07.2014 останній день сплати заборгованості за червень 2014 року) по 30.09.2014 (дата оплати заборгованості за червень 2014 року), нарахованих на суму 242 057,76 грн.;

420,30 грн. з 21.10.2014 (оскільки 20.10.2014 останній день сплати заборгованості за вересень 2014 року) по 07.11.2014 (дата часткової оплати заборгованості за вересень 2014 року), нарахованих на суму 284 093,12 грн.;

90,75 грн. з 07.11.2014 по 11.11.2014 (дата оплати заборгованості за вересень 2014 року), нарахованих на суму 276 017,41 грн.;

167,73 грн. з 21.11.2014 (оскільки 20.11.2014 останній день сплати заборгованості за жовтень 2014 року) по 21.11.2014 (дата часткової оплати заборгованості за жовтень 2014 року), нарахованих на суму 2 040 734,86 грн.;

434,79 грн. з 22.11.2014 по 24.11.2014 (дата часткової оплати заборгованості за жовтень 2014 року), нарахованих на суму 1 763 294,86 грн.;

129,73 грн. з 25.11.2014 по 25.11.2014 (дата часткової оплати заборгованості за жовтень 2014 року), нарахованих на суму 1 578 334,86 грн.;

2 686,75 грн. з 26.11.2014 по 17.12.2014 (дата часткової оплати заборгованості за жовтень 2014 року), нарахованих на суму 1 485 854,86 грн.;

244,13 грн. з 18.12.2014 по 19.12.2014 (дата часткової оплати заборгованості за жовтень 2014 року), нарахованих на суму 1 485 105,82 грн.;

485,25 грн. з 20.12.2014 по 23.12.2014 (дата часткової оплати заборгованості за жовтень 2014 року), нарахованих на суму 1 475 968,70 грн.;

241,19 грн. з 24.12.2014 по 25.12.2014 (дата часткової оплати заборгованості за жовтень 2014 року), нарахованих на суму 1 467 263,08 грн.;

3 369,53 грн. з 26.12.2014 по 22.01.2015 (дата часткової оплати заборгованості за жовтень 2014 року), нарахованих на суму 1 464 142,05 грн.;

864,09 грн. з 23.01.2015 по 30.01.2015 (дата часткової оплати заборгованості за жовтень 2014 року), нарахованих на суму 1 314 142,05 грн.;

501,22 грн. з 31.01.2015 по 04.02.2015 (дата часткової оплати заборгованості за жовтень 2014 року), нарахованих на суму 1 219 642,05 грн.;

678,70 грн. з 05.02.2015 по 11.02.2015 (дата часткової оплати заборгованості за жовтень 2014 року), нарахованих на суму 1 179 642,05 грн.;

369,72 грн. з 12.02.2015 по 16.02.2015 (дата часткової оплати заборгованості за жовтень 2014 року), нарахованих на суму 899 642,05 грн.;

575,05 грн. з 17.02.2015 по 26.02.2015 (дата часткової оплати заборгованості за жовтень 2014 року), нарахованих на суму 699 642,05 грн.;

164,24 грн. з 27.02.2015 по 03.03.2015 (дата часткової оплати заборгованості за жовтень 2014 року), нарахованих на суму 399 642,05 грн.;

18,05 грн. з 04.03.2015 по 04.03.2015 (дата часткової оплати заборгованості за жовтень 2014 року), нарахованих на суму 219 642,05 грн.;

6,35 грн. з 05.03.2015 по 06.03.2015 (дата часткової оплати заборгованості за жовтень 2014 року), нарахованих на суму 38 642,05 грн.;

57,34 грн. з 21.12.2014 (оскільки 20.12.2014 останній день сплати заборгованості за листопад 2014 року) по 06.03.2015 (дата оплати заборгованості за листопад 2014 року), нарахованих на суму 9 180 грн.;

54,99 грн. з 21.01.2015 (оскільки 20.01.2015 останній день сплати заборгованості за грудень 2014 року) по 06.03.2015 (дата оплати заборгованості за грудень 2014 року), нарахованих на суму 14 868 грн.

Сума втрат від інфляції та періоди їх нарахування за перерахунком суду становлять:

849,59 грн. з 01.06.2014 (дата, визначена позивачем у розрахунку; нарахованих на суму 60 512,26 грн.) по 16.07.2014 (оскільки позивачем визначений період заборгованості червень - липень 2014 року, а 16.07.2014 відповідач частково оплатив заборгованість за квітень 2014 року у сумі 25 000 грн.);

1 269,45 грн. з 01.08.2014 (нарахованих на суму 34 095,68 грн., оскільки 31.07.2014 остання дата часткової оплати відповідачем заборгованості за квітень 2014 року) по 30.09.2014 (оскільки 30.09.2014 відповідач оплатив заборгованість за квітень 2014 року у сумі 26 416,68 грн.);

1 936,46 грн. з 01.08.2014 (нарахованих на суму 242 057,76 грн.; дата, визначена позивачем у розрахунку) по 31.08.2014 (оскільки позивачем у розрахунку визначено період нарахування втрат від інфляції серпень 2014 року; нарахованих на суму 242 057,76 грн. заборгованості за червень 2014 року);

44 575,65 грн. з 01.12.2014 (нарахованих на суму 1 485 854,86 грн., оскільки позивачем визначено період нарахування втрат від інфляції за жовтень 2014 року грудень 2014 року) по 17.12.2014 (оскільки 17.12.2014 відповідач частково оплатив заборгованість за жовтень 2014 року у сумі 749,04 грн.);

45 388,40 грн. з 01.01.2015 (нарахованих на суму 1 464 142,05 грн., оскільки позивачем визначено період нарахування втрат від інфляції за жовтень 2014 року січень 2015 року) по 22.01.2015 (оскільки 22.01.2015 відповідач частково оплатив заборгованість за жовтень 2014 року у сумі 21 712,81 грн.);

47 681,03 грн. з 12.02.2015 (нарахованих на суму 899 642,05 грн., оскільки позивачем визначено період нарахування втрат від інфляції за жовтень 2014 року лютий 2015 року, а 11.02.2015 відповідачем частково сплачено заборгованість за жовтень 2014 року у сумі 280 000 грн.) по 16.02.2015 (оскільки 16.02.2016 відповідач частково оплатив заборгованість за жовтень 2014 року у сумі 200 000 грн.);

44,52 грн. з 01.01.2015 по 28.02.2015 (нарахованих на суму 9 180 грн., оскільки позивачем визначено період нарахування втрат від інфляції за листопад 2014 року січень - лютий 2015 року);

34,22 грн. з 01.02.2015 по 28.02.2015 (нарахованих на суму 14 868 грн., оскільки позивачем визначено період нарахування втрат від інфляції за грудень 2014 року лютий 2015 року).

Отже, за перерахунком суду до стягнення з відповідача підлягають: 13 490,57 грн. 3% річних і 141 779,32 грн. втрат від інфляції, у стягненні ж решти сум 3% річних (217,93 грн.) та втрат від інфляції (14 826,11 грн.) слід відмовити.

Що ж до стягнення пені, то господарський суд міста Києва вважає за необхідне зазначити таке.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Відповідно до пункту 7.2 Договору у разі прострочення покупцем строків оплати, передбачених пунктом 6.1 Договору, з покупця стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У пункту 9.2 Договору зазначено, що строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю в 3 (три) роки.

Разом з тим, додатковою угодою від 28.04.2014 №3 сторонами викладено пункт 9.2 Договору в такій редакції: у разі недосягнення сторонами згоди щодо вирішення спорів (розбіжностей) за Договором спір передається на вирішення в господарські суди України (пункт 9.2 Договору).

Отже, посилання позивача на пункт 9.2 Договору стосовно збільшення строку позовної давності, який сторонами було змінено додатковою угодою від 28.04.2014 №3, є безпідставними.

Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Таким чином, строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом щодо вимог про стягнення з відповідача сум пені закінчився:

за прострочення оплати за квітень 2014 року - 20.05.2015;

за прострочення оплати за червень 2014 року - 20.07.2015;

за прострочення оплати за вересень 2014 року - 20.10.2015;

за прострочення оплати за жовтень 2014 року - 20.11.2015;

за прострочення оплати за листопад 2014 року - 20.12.2015;

за прострочення оплати за грудень 2014 року - 20.01.2016,

проте з позовною заявою від 18.03.2016 №б/н Компанія фактично звернулася до суду 23.03.2016 (штамп відділу діловодства на першому аркуші позовної заяви).

У частинах третій та четвертій статті 267 ЦК України зазначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З огляду на наведене позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 131 590,52 грн. задоволенню не підлягають, враховуючи пропуск позивачем строку на звернення до суду з такими вимогами.

За приписами статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Газовик» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, буд. 39; ідентифікаційний код 32736800) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6; ідентифікаційний код 20077720): 13 490 (тринадцять тисяч чотириста дев'яносто) грн. 57 коп. 3% річних; 141 779 (сто сорок одну тисячу сімсот сімдесят дев'ять) грн. 32 коп. втрат від інфляції і 2 329 (дві тисячі триста двадцять дев'ять) грн. 05 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.06.2016.

Суддя О. Марченко