ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016 року Справа № 904/995/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач)

судді: Широбокова Л.П., Березкіна О.В.

секретар судового засідання: Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

представник позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

представник відповідача: ОСОБА_3

представник третьої особи: ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання", м. Кривий Ріг,

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2016 р. у справі № 904/995/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРУМ ЛОГІСТИК", м.Дніпропетровськ,

до Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання", м.Кривий Ріг,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Корум Сорс", м.Київ,

про стягнення 3 223 657,51 грн.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВЕРУМ ЛОГІСТИК" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ" про стягнення заборгованості у розмірі 3 226 367,94 грн. за договором № КС-ККЗГО-01.2014 від 01.05.2014р. та договором №МБ-Ф-DON-232 від 24.07.2014р., з яких 2 610 862,45 грн. основна заборгованість, 237 910,13 грн. інфляційні втрати, 352 778,36 грн. пеня, 24 817,00 грн. 3 % річних.

В процесі розгляду справи судом першої інстанції, 01.04.2016р. представником позивача було подано заяву про зміну розміру позовних вимог, якою просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРУМ ЛОГІСТИК" суму основного боргу у розмірі 2610 862,45 грн., 521 771,34 грн. інфляційних втрат, 54515,36 грн. пені, 36 508,36 грн. 3 % річних (а.с. 148-155).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2016 року у справі №904/995/16 (суддя Золотарьова Я.С.) позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕРУМ ЛОГІСТИК" 2 610 862,45 грн. основної заборгованості, 521 771,34 грн. інфляційних втрат, 36 508,36 грн. 3 % річних, 47537,13 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції винесено з невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи. Апелянт послався на те, що згідно з п.9.3 договору факторингу «у разі зворотнього відступлення, фактор зобовязаний самостійно надіслати відповідним боржникам повідомлення про зворотнє відступлення».

Вказав, що з моменту з 03.09.2015р. (момент викупу (відступлення) права вимоги за договором на транспортне обслуговування) та по сьогодні, в порушення положень договору факторингу, ніякого повідомлення про викуп (відступлення) права вимоги за договором на транспортне обслуговування №КС-ККЗГО-01.2014 від 01.05.2014р. на адресу відповідача не надходило. Доказів (належних та допустимих в контексті ст.34 ГПК України) направлення та отримання зазначеного повідомлення відсутні та не існує взагалі. Також вказав, що сума інфляційних втрат та 3% річних розрахована позивачем не правильно, на що суд не звернув уваги.

Просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2016р. по справі №904/995/16 в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Криворізький завод гірничого обладнання» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРУМ ЛОГІСТИК» 2610862,45грн. основної заборгованості, 521771,34грн. інфляційних втрат, 36508,36грн. 3% річних, 47537,13грн. судового збору та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 24.05.2016р. представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позову; представники позивача просять рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення; представник третьої особи просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення суду.

Колегія суддів, дослідивши докази по справі, в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи, 01.05.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕРУМ ЛОГІСТИК" (надалі - виконавець) та Приватним акціонерним товариством "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ" (надалі - замовник), від імені та за рахунок якого діє ТОВ "Корум Сорс" (повірений) на підставі договору доручення № КС-КЗГО/49-14 від 01.04.2014р., було укладено договір на транспортне обслуговування №КС-ККЗГО-01.2014р.(надалі - договір).

Згідно з п.п.1.1.1. п. 1.1. договору на транспортне обслуговування, виконавець зобов'язується власними або залученими силами надати наступні послуги: послуги автомобілів, спеціалізованої, спеціальної техніки та інших технічних засобів (надалі - спеціальна техніка), згідно змінного наряду-завдання щодо надання автотранспортних засобів, підписаного сторонами (додаток №4).

Вартість послуг за цим договором визначається на підставі "Протоколу узгодження договірної ціни" (Додаток №1), які є невід'ємною частиною цього договору (п. 2.1. договору).

Сторони домовились про те, що виконавець зобов'язаний надати послуги у строки, вказані в заявках замовника (п.3.1 договору).

Обсяг робіт, виконаний виконавцем по добовому наряду, підтверджується підписами відповідальних осіб структурних підрозділів та ділянок замовника в талоні замовника. Відповідальна особа замовника на підставі заповненого талону підтверджує підписом пробігу та часом роботи автомобілів в путьовому листі за попередній день (зміну) (п.4.1 договору).

З матеріалів справи вбачається, що в період з 07.06.2014 по 30.11.2015 позивач надав відповідачу послуги, передбачені договором на транспортне обслуговування №КС-ККЗГО-01.2014, а відповідач прийняв без заперечень надані послуги на загальну суму 3 643 280,00 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи акти здачі-приймання робіт (надання послуг)(а.с.34-60):

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №1 від 07.06.2014р. на суму 98897,70грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №2 від 16.06.2014р. на суму 100593,83 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №5 від 07.07.2014р. на суму 83912,46грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №7 від 19.07.2014р. на суму 106882,00 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №8 від 26.07.2014р. на суму 102301,09 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №10 від 09.08.2014р. на суму 119978,83 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №11 від 21.08.2014р. на суму 106972,18 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №12 від 26.08.2014р. на суму 97810,03 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №14 від 06.09.2014р. на суму 113970,78 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №15 від 13.09.2014р. на суму 119010,73 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №16 від 20.09.2014р. на суму 89997,58 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №62 від 15.08.2015р. на суму 150282,08 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №63 від 25.08.2015р. на суму 129382,91 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №64 від 31.08.2015р. на суму 124358,46 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №65 від 05.09.2015р. на суму 89985,91 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №66 від 12.09.2015р. на суму 156730,56 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №67 від 19.09.2015р. на суму 156530,72 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №68 від 26.09.2015р. на суму 144218,52 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №69 від 30.09.2015р. на суму 77508,94 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №70 від 12.10.2015р. на суму 216228,95 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №71 від 19.10.2015р. на суму 148961,45 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №72 від 26.10.2015р. на суму 179121,79 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №73 від 31.10.2015р. на суму 174695,03 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №74 від 09.11.2015р. на суму 139654,51 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №75 від 15.11.2015р. на суму 165767,75грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №76 від 23.11.2015р. на суму 197705,53 грн.

- акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №77 від 30.11.2015р. на суму 251819,69 грн.

Зі змісту п. 2.3. договору вбачається, що при наданні послуг виконавцем, замовник здійснює оплату на протязі 30 календарних днів від дати підписання акту приймання-передачі наданих послуг, за умови наявності у замовника оригінала такого акта.

В порушення умов договору, відповідач оплату наданих позивачем транспортних послуг не здійснив, в зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 3 643 280,00 грн.

Також, з матеріалів справи вбачається, що 24.07.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕРУМ ЛОГІСТИК" (клієнт) та Публічним акціонерним товариством "Перший Український ОСОБА_5" (фактор) було укладено договір факторингу з регресом №МБ-Ф-DON-232, відповідно до умов якого фактор зобов'язується здійснювати факторингове фінансування клієнта за плату на умовах факторингу з регресом (а.с.61-69).

Відповідно до п.1.2 договору факторингу, ліміт факторингового фінансування за цим договором встановлюється в розмірі 2000000,00 грн. зі строком дії до 01 січня 2015 року.

Пунктом 1.5. договору факторингу встановлено, що внаслідок відступлення права вимоги фактор замінює клієнта, як кредитора боржника, у зв'язку з чим до фактора переходять відповідні права кредитора за контрактом, включаючи права на отримання вартості майна (продукції) /виконаних робіт/ наданих послуг, суми будь-яких штрафних санкцій (неустойок. штрафів, пені) та суми інших платежів за контрактом.

При цьому, відповідно до п. 2.1. договору, перелік боржників визначається сторонами у Переліку боржників згідно додатку №1 до цього договору і згідно з Переліком боржників (а.с.70), боржником за договором факторингу є Приватне акціонерне товариство "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ", від імені та за рахунок якого діє ТОВ "Корум Сорс".

В зв'язку з укладенням договору факторингу з регресом №МБ-Ф-DON-232 від 24.07.2014р., за яким право грошової вимоги до відповідача, яке виникло на підставі договору на транспортне обслуговування №КС-ККЗГО-01.2014 від 01.05.2014р., відступається позивачем ОСОБА_6 акціонерному товариству "Перший Український ОСОБА_5" (фактор), між сторонами було укладено додаткові угоди, в яких було встановлено строк оплати за наступними актами виконаних робіт (наданих послуг), а саме:

- Додатковою угодою №1 від 23.07.2014р., встановлено строк оплати заборгованості за актами виконаних робіт (наданих послуг) №1 від 07.06.2014р., №2 від 16.06.2014р., - до 11.11.2014р. (а.с.26).

- Додатковою угодою №2 від 31.07.2014р., встановлено строк оплати заборгованості за актами виконаних робіт (наданих послуг) №4 від 30.06.2014р., №5 від 07.07.2014р., № 6 від 12.07.2014р., №7 від 19.07.2014р., - до 01.12.2014р. (а.с.27).

- Додатковою угодою №3 від 05.08.2014р., встановлено строк оплати заборгованості за актами виконаних робіт (наданих послуг) №8 від 26.07.2014р., №9 від 31.07.2014р., - до 01.12.2014р. (а.с.28).

- Додатковою угодою №4 від 18.08.2014р., встановлено строк оплати заборгованості за актом виконаних робіт (наданих послуг) №10 від 09.08.2014р., - до 21.11.2014р. (а.с.29).

- Додатковою угодою №5 від 28.08.2014р., встановлено строк оплати заборгованості за актом виконаних робіт (наданих послуг) №11 від 21.08.2014р., - до 01.12.2014р. (а.с.30).

- Додатковою угодою №6 від 08.09.2014р., встановлено строк оплати заборгованості за актом виконаних робіт (наданих послуг) №12 від 26.08.2014р., - до 01.12.2014р. (а.с.31).

- Додатковою угодою №7 від 23.09.2014р., встановлено строк оплати заборгованості за актами виконаних робіт (наданих послуг) №13 від 31.08.2014р., №14 від 06.09.2014р., - до 01.12.2014р. (а.с.32).

- Додатковою угодою №8 від 08.10.2014р., встановлено строк оплати заборгованості за актами виконаних робіт (наданих послуг) №15 від 13.09.2014р., №16 від 20.09.2014р., - до 12.12.2014р. (а.с.33).

24.04.2015р. відповідач здійснив часткову оплату вартості послуг, наданих позивачем на загальну суму 1 032 417,55 грн., в зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем складає 2 610 862,45 грн.

Відповідно до п. 10.4.2 договору, клієнт має право у будь-який час здійснити зворотній викуп будь-якого права вимоги на умовах, встановлених ст. 9 цього договору, шляхом направлення банку відповідного листа-клопотання.

В подальшому, 03.09.2015р. позивачем було здійснено зворотній викуп права вимоги за договором на транспортне обслуговування №КС-ККЗГО-01.2014 від 01.05.2014р., який було затверджено реєстром зворотного викупу №1 від 03.09.2015р. (а.с.80).

30.12.2015р. ТОВ «Серум Логістик» з метою досудового врегулювання спору, як позивач звернувся до відповідача з претензією щодо сплати заборгованості за договором на транспортне обслуговування №КС-ККЗГО-01.2014 від 01.05.2014р. на загальну суму 2 610 862,45 грн.(а.с.81-84), яка відповідачем була залишена без відповіді.

Пунктом 9.2. цього договору встановлено, що за порушення строків оплати послуг, вказаних у п. 2.5. даного договору замовник виплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла за період за який сплачується пеня, від вартості несплачених в строк послуг за кожен день прострочки.

Посилаючись на порушення відповідачем строку оплати послуг, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 54 515,36 грн. за період з 02.04.2015р. по 23.04.2015р. (з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог а.с.148-149).

Крім того, на підставі ст. 625 ЦК України, за неналежне виконання грошових зобов'язань, позивач нарахував відповідачу 3% річних у розмірі 36 508,36 грн. та інфляційні втрати в розмірі 521771,34 грн. (з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог а.с.148-149).

В частині 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Зі змісту положень ст. 901 ЦК України вбачається, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що позивач свої зобов'язання згідно умов договору, виконав належним чином, що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг)(а.с.34-60), але відповідачем повну оплату наданих позивачем послуг не здійснено, тобто порушено умови договору, транспортного обслуговування.

Зважаючи на те, що строк оплати за договором є таким, що настав, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 2 610 862,45 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) і відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник має передати кредиторові у випадку порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Сторони домовились, що за порушення строків оплати послуг, вказаних у п. 2.5. даного договору замовник виплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла за період за який сплачується пеня, від вартості несплачених в строк послуг за кожен день прострочки (п. 9.2 договору).

На підставі п.9.2 договору, позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 54 515,36 грн. за період з 02.04.2015р. по 23.04.2015р. (з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог а.с.148-149).

З укладених між сторонами додаткових угод №1 від 23.07.2014р., №2 від 31.07.2014р., №3 від 05.08.2014р., №4 від 18.08.2014р., вбачається, що строк оплати заборгованості за актами виконаних робіт (наданих послуг) №1 та №2 до 11.11.2014р., строк оплати заборгованості за актами виконаних робіт (наданих послуг) №5 та №7 до 01.12.2014р., строк оплати заборгованості за актом виконаних робіт (наданих послуг) №8 до 01.12.2014р., строк оплати заборгованості за актом виконаних робіт (наданих послуг) №10 до 21.11.2014р.

За результатами перевірки судом розрахунку пені встановлено, що позивачем було невірно визначено період нарахування пені, а саме без врахування положень п.6 ст.232 Господарського кодексу України, яким встановлено, що розмір нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, що також вказано в п. 2.5. Постанови пленуму Вищого господарського суду України " Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17 грудня 2013 року. Перебіг цього строку починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

За вказаних обставин, визначений позивачем період нарахування пені (з 02.04.2015р. - 23.04.2015р.) виходить за межі встановленого приписами частини шостої статті 232 ГК України, оскільки початок такого перебігу не може бути змінений сторонами, отже суд вважає, що розрахунок пені наданий позивачем є необґрунтованим, в зв'язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача пені у розмірі 54515,36 грн. за період з 02.04.2015р. по 23.04.2015р. задоволенню не підлягають.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем нараховано 3% річних за загальний період з 12.11.2014р. до 08.02.2016р. у розмірі 36 508,36 грн. та інфляційні втрати за період з грудня 2014 по січень 2016 в розмірі 521 771,34 грн. (з урахуванням заяви про зміну розміру позовних вимог а.с.148-149).

Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобовязань на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Розрахунок позивача (а.с.150-155), було перевірено і вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних у сумі 36 508,36 грн. та інфляційних втрат у сумі 521 771,34 грн. є обґрунтованими а нараховані суми такими, що підлягають задоволенню. Суд враховує, що розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначався з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помножений на індекс інфляції, визначеної Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому мав бути здійснений платіж, і за будь який місяць, в якому мала місце інфляція. При цьому в розрахунок включалися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці.

За вказаних обставин, судом не приймається заперечення відповідача щодо невірного розрахунку позивачем інфляційних втрат.

Доводи відповідача про те, що його не сповіщено про зворотню вимогу не можуть бути прийняті судом, з наступних підстав.

Пунктом 9.3 Договору факторингу передбачено, що «у разі зворотного відступлення, Фактор зобовязаний самостійно надіслати відповідним Боржникам повідомлення про зворотне відступлення…».

Таким чином, обовязок щодо сповіщення відповідача покладався на Фактора ПАТ «ПУМБ», і відсутність доказів такого сповіщення не спростовує факт зворотнього викупу.

Що стосується письмового клопотання відповідача про зупинення провадження у справі у звязку із необхідністю призначення почеркознавчої експертизи, то воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Посилання відповідача на те, що в актах виконаних робіт (наданих послуг) №63 від 25.08.2015р. та №64 від 31.08.2015р. можлива підробка підпису (з ознаками наслідування почерку) підписанта від імені та за рахунок відповідача директорів ТОВ «КОРУМ СОРС» ОСОБА_7 та ОСОБА_8, не доведено будь якими доказами, які б свідчили про відмінність особистого підпису директора товариства ОСОБА_7 від підпису на договорі транспортного обслуговування. Також не надано й доказів відмінності підпису директора ОСОБА_8 від підпису від її імені на актах здачі приймання послуг. В клопотанні відповідач не зазначає жодної підстави, за умови якої можливо було б обгрунтувати доводи щодо фіктивності підпису директора ТОВ «КОРУМ СОРС».

При розгляді справи судом апеляційної інстанції, відповідач заявив усне клопотання про зупинення провадження по даній справі до розгляду господарським судом Дніпропетровської області справи про визнання недійсним договору транспортного обслуговування №КС-ККЗГО-01.2014 від 01.05.2014р. Колегія суддів не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, так як на момент винесення оскаржуваного рішення суду, договір не був визнаний недійсним, і перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що існували на час винесення рішення.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, при частковому задоволенні позову судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, підстави для зміни або скасування рішення суду, передбачені статтею 104 ГПК України, відсутні, а в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.99,101,103,105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання", м. Кривий Ріг, - залишити без задоволення..

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.04.2016 року по справі №904/995/16, - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України на протязі 20 днів.

Повний текст постанови підписано 30.05.2016р.

Головуючий І.М. Герасименко

Судді Л.П. Широбокова

ОСОБА_9