ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" червня 2016 р.Справа № 922/768/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Приватного АТ Інститут "Харківський Водоканалпроект", м. Харків
до КП "Харківські теплові мережі", м. Харків
про зменьшення розміру оплати
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за дов. б/н від 01.01.16 р., ОСОБА_2 за дов. б.н. від 01.01.16 р.;

від відповідача: ОСОБА_3 за дов. №38-2072/470 від 10.05.12 р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне Акціонерне товариство "Харківський Водоканалпроект", м.Харків, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Комунального підприємства "Харківські Теплові мережі", м.Харків про зменшення розміру оплати за послуги теплопостачання за фактично отримані послуги теплопостачання на суму у розмірі 180497,17грн та стягення з відповідача штрафу за недостовірне нарахування теплової енергії у розмірі 45124,26 грн. Судовий збір позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.03.2016 р. за вищевказаним позовом було порушено провадження у справі № 922/768/16 та розгляд справи призначено на 06.04.2016 р. о 15:00 год.

05.04.2016 р. через канцелярію суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву (вх.№11223) разом з додатковими документами на підтвердження своїх заперечень.

15.04.2016 р. від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення до позовної заяви (вх.№112732 ).

У зв'язку з неявкою у судове засідання представника відповідача ухвалою суду від 06.04.2016 р. розгляд справи було відкладено на 26.04.2016 р. об 11:00 год.

Ухвалою суду від 26.04.2016 р. за клопотанням відповідача розгляд справи було відкладено на 17.05.2016 р. о 12:30 год.

17.06.2016р. за вх.№ 16118 від представника позивча через канцелярію суду надійшла заява про уточнення позовних вимог в якій позивач просить:

- Зобов'язати Комунальне підприємство "Харківські Теплові мережі" зменшити Приватному Акціонерному товариству "Харківський Водоканалпроект" рахунок за витрати теплової енергії за період з 23.12.2015 р. по 27.01.2016 р. відповідно до якого було нараховане за постачання теплової енергії на 180497,17 грн.

- Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" Харківської міської ради штраф за недостовірне нарахування за межами за фактично відпущеної теплової енергії в розмірі 25% від надмірно нарахованої суми у розмірі 45124,26 грн.

Ухвалою суду від 17.05.2016р. заяву позивача про уточнення позовних вимог було залишено без розгляду, задоволено клопотання відповідача про продовження строку розгляду спору на 15 днів в порядку ст. 69 ГПК України.

31.06.2016 р. у судовому засіданні було оголошено перерву до 02.06.2016р. 11:30 год.

Після перерви судове засідання було продовжено.

У судовому засіданні 02.06.2016 р. представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Представники відповідача проти заявлених позовних вимог заперечували повністю, вказуючи що порушень прав позивача, про які йдеться в позовній заяві, відповідач не припускався.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Між відповідачем (КП Харківські теплові мережі) та позивачем (ПАТ Інститут Харківський Водоканалпроект) 01.03.2002 року був укладений договір № 1062 про постачання теплової енергіЇ (далі за текстом - договір), відповідно до умов якого відповідач здійснює постачання позивачу теплової енергії в гарячій воді на потреби опалення за адресою вул. Тобольська, 42-А у м. Харкові в потрібних йому обсягах.

Теплова енергія постачається позивачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору.

Відповідно до пункту 5.1 договору облік споживання теплової енергії проводиться за приладом обліку.

01.08.2005 року між сторонами була укладена додаткова угода до договору № 1062 від 01.03.2002 р., відповідно до пунту 5.3.1 якої Споживач, що має вузол обліку, щомісячно виконує зняття показань вузлів обліку 25 числа поточного місяця та подає до 28 числа поточного місяця до Енергопостачальної організації:

- журнал обліку теплової енергії і енергоносія, який відповідає встановленому типу вузла обліку;

- відомості показань вузлів обліку у формі журналу обліку.

Відповідно до пункту 5.3.6. додаткової угоди від 01.08.2005 р. показання засобів обліку Споживача щодобово в один і той же час фіксуються у журналах.

Згідно з матеріалами справи облік споживання теплової енергії у позивача здійснюється за приладом обліку Supercal 531 з витратоміром MWN 130-50 NK.

31.01.2016р. відповідачем на адресу позивача направлений рахунок-фактура та акт виконаних робіт по відпуску теплової енергії за січень 2016 року на cуму 271 832,88 грн.

Позивач, не погодившись зі здійсненими відповідачем нарахуваннями за спожиту теплову енергію за січень 2016 р. (з 23.12.2015 р. по 27.01.2016 р.), звернувся до відповідача з листами від 28.01.2016 р., 16.02.2016 р. з проханням обґрунтувати нараховану суму за січень 2016 року. Відповідач листами від 04.02.2016 р., 23.02.216р. надав відповіді, у яких повідомив, що нарахування за спожиту теплову енергію за період з 23.12.2015 р. по 17.01.2016 р. здійсненні розрахунковим засобом, а з 18.01.2016 р. - за показниками приладів обліку, оскільки показання теплолічильника Supercal 531 з витратоміром MWN 130-50 NK за період з 23.12.2015 р. по 17.01.2016 р. не були прийняті відповідачем, тому що в цей період прилад обліку експлуатувався з витратами нижче мінімально допустимих для даного теплолічильника.

Позивач з цим не погодився та звернувся з позовною заявою до господарського суду Харківської області про зменшення розміру нарахувань за теплову енергію за період з 23.12.2015р. по 27.01.2016р. на 180 497,17 грн. та стягнення з відповідача штрафу за недостовірне нарахування за межами фактично відпущеної теплової енергії в розмірі 25% від надмірно нарахованої суми у розмірі 45 124,26 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 7.2.39 Правил технічної експлуатації теплових установок та мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року N 71, встановлено, що при розрахунках між теплопостачальною організацією і споживачем необхідно враховувати час некоректної роботи теплолічильників, граничнодопустиме значення відносної похибки витратомірів лічильників не повинно перевищувати +/- 3%.

У пункті 2.1.16 паспорту теплолічилька Supercal 531 з витратоміром MWN 130-50 NK, який встановлений у Позивача, наведені значення допустимої відносної похибки вимірювання лічильників води, які входять до складу теплолічильника. Для лічильників гарячої води, до яких відноситься витратомір даного теплолічильника, допустима відносна похибка вимірювань складає: +/- 5% в інтервалі витрати від qmin (включно) до qt; +/-3% в інтервалі об'ємної витрати від qt (включно) до qmax (включно).

Згідно з таблицею 6 «Технічні характеристики перетворювача витрат типу MWN» пункту 2.2.28 паспорту теплолічильника Supercal 531 для даного типу лічильника з витратоміром MWN 130-50 NK qmin складає 0,6 м.куб/год (мінімальні витрати), qt складає 1,5 м.куб/год (перехідні витрати), qmax 30 м.куб/год (максимальні витрати).

Таким чином, згідно даним паспорту теплолічильника та вимогам пункту 7.2.39 Правил технічної експлуатації теплових установок та мереж розрахунки за показаннями вказаного приладу обліку теплової енергії з витратоміром MWN номінальним діаметром 50 мм можливі лише при значеннях обємної витрати теплоносія в інтервалі від 1,5 м.куб/год до 30 м.куб/год включно.

Відповідно до пункту 4.1.2 договору Енергопостачальна організація у будь-який час має право перевіряти стан роботи приладів обліку, теплоспоживального обладнання споживача та знімати показання.

18.01.2016р. при обстеженні відповідачем вузла обліку позивача встановлено, що прилад обліку працює при витратах телоносія нижче qt, тобто нижче допустимих перехідних витрат 1,5 м.куб/год, що підтверджується архівними даними з електронної пам'яті теплообчислювача, знятими в момент перевірки. Цей факт зафіксовано актом № 39764 від 18.01.2016 р. та додатком до акту № 39764 від 18.01.2016р, у якому відображені архівні дані, підписаними представниками позивача та відповідача, що підтверджують роботу теплолічильника за межами допустимої похибки.

Робота вузла обліку, встановленого у позивача, за межами допустимої похибки у період 23.12.2015 р. по 17.01.2016 р. також підтверджується наданими позивачем відомостю обліку теплової енергії за період з 23.12.2015р. по 17.01.2016р. та журналом обліку теплової енергії за цей період, у яких значення об'ємної витрати теплоносія значно менше 1,5 м.куб/год, що відповідає допустимій відносній похибці вимірювань +/- 5% і не відповідає нормі точності, передбаченой пунктом 7.2.39 Правил технічної експлуатації теплових установок та мереж (значення відносної похибки витратомірів лічильників не повинно перевищувати +/- 3%).

Відповідно до пункту 5.3.2. додаткової угоди від 01.08.2005р. до договору вузол обліку теплової енергії у Споживача повинен експлуатуватися згідно з технічною документацією.

Пунктом 5.3.3 цієї додаткової угоди до договору передбачено, що відповідальність за експлуатацію і поточне обслуговування вузла обліку Споживача несе службова особа, призначена керівником організації, у віданні якої перебуває даний вузол обліку.

Згідно пункту 5.3.7 додаткової угоди до договору порушення вимог експлуатації прирівнюється до виходу з ладу вузла обліку, фіксується відповідним записом у журналі з негайним (не більш доби) повідомленням про це Енергопостачальній організації і оформлюється двостороннім протоколом. Представник Споживача повинен повідомити Енергопостачальну організацію про показання засобів вузла обліку на момент їх виходу з ладу.

Згідно пункту 5.3.9 додаткової угоди до договору при несвоєчасному повідомленні Споживачем про порушення режиму і умов роботи у вузлах обліку і про вихід його з ладу вузол обліку вважається таким, що вийшов з ладу з моменту його останньої перевірки Енергопостачальною організацією. У цьому випадку кількість теплової енергії, маса (об'єм) теплоносія і значення його параметрів визначаються Енергопостачальною організацією на підставі розрахункових теплових навантажень згідно з договором і показаннями засобів вузла обліку джерела теплоти.

Крім порушення вимог експлуатації вузол обліку вважається таким, що вийшов з ладу, також у випадках, встановлених пунктом 5.3.10 додаткової угоди, а саме:

- несанкціонованого втручання у його роботу;

- порушення пломб на устаткуванні вузла обліку, ліній електричних звязків;

- механічного пошкодження засобів і елементів вузла обліку;

- роботи будь-якого з засобів вузла обліку за межами норм точності згідно з паспортними даними вузла обліку;

- підключення у трубопроводи, не передбачені проектом вузла обліку.

Відповідно до пункту 5.5 договору при відсутності вузлів обліку або виході їх з ладу кількість теплової енергії, що відпущена Споживачу, визначається Енергопостачальною організацією розрахунковим способом.

Позивач, у період з 23.12.2015р. по 17.01.2016р. не забезпечив нормальну експлуатацію вузла обліку, допустивши його роботу нижче допустимих перехідних витрат 1,5 м.куб/год, із значенням відносної похибки витратоміру лічильника +/- 5% , що перевищувало граничнодопустиме значення +/- 3%, не здійснив жодних дій, передбачених умовами договору № 1062 від 01.03.2002р. та додаткової угоди до нього від 01.08.2005р., що відповідно умовам договору прирівнюється до виходу з ладу вузла обліку.

Таким чином, відповідач правомірно здійснив нарахування за теплову енергію, спожиту позивачем за період з 23.12.2015. по 17.01.2016р. розрахунковим способом, як передбачено пунктом 5.5 договору № 1062 від 01.03.2002р., відповідно до пунктів 20, 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 р. №1198, з урахуванням максимального теплового навантаження на опалення, середньомісячної температури зовнішнього повітря, часу використання теплової енергії й фактичної температури теплоносія в трубопроводі. Розрахунок обсягу теплової енергії за період з 23.12.2015. по 17.01.2016р. виконаний відповідачем згідно КТМ 204 України 244-94 «ОСОБА_3 та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні», затверджених наказом Держжитлокомунгоспа України від 14.12.1993р., за формулою:

Рт.э.от. = Q от*(tв.п.-tн.в.)/(tв.п.-tcр.)Тот*Кот, де:

Рт.э.от. - споживання теплової енергії на опалення;

Qот - договірне теплове навантаження на опалення (Гкал/год), становить 0,0180 Гкал/год;

Тот - фактична кількість годин подачі опалення;

tв.п. - температура внутрішня приміщення;

tн.в. - середня температура зовнішнього повітря за місяць;

Кот - коефіцієнт розподілу теплової енергії.

Обсяг теплової енергії, розрахований розрахунковим засобом, за період з 23.12.2015р. по 17.01.2016р. складає 152,62127 Гкал на суму 235 721,11 грн. (при тарифі 1544,484 грн. за 1 Гкал, затвердженому постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України від 29.10.2015р. № 2690).

За період з 18.01.20416р. по 27.01.2016р. нарахування позивачу за спожиту теплову енергію здійснено за даними вузла обліку. За період з 18.01.2016 року по 27.01.2016 року нарахування складають 23,38112 Гкал на суму 36 111,77 грн.

Отже, за період з 23.12.2015 по 27.01.2016 нарахування за спожиту позивачем теплову енергію складають 176,00239 Гкал на суму 271 832,88 грн.

Відповідно до статті 33 Господарського кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Позивачем належними та допустимим доказами не доведено факту роботи теплолічильника відповідно до вимог технічної документації та Правил технічної експлуатації теплових установок та мереж, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 14 лютого 2007 року N 71, у період з 23.12.2015р. по 17.01.2016р. Навпаки документи, що містяться в матеріалах справи, підтверджують факт порушення вимог експлуатації вузла обліку, що прирівнюється до виходу з ладу вузла обліку та тягне за собою визначення обсягів спожитої за цей період теплової енергії розрахунковим способом.

Відтак, зважаючи на встановлені факти та вимоги зазначених вище правових норм, а також враховуючи, що позивачем не доведені свої позовні вимоги, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо зменшення витрат теплової енергії за період з 23.12.2015 р. по 27.01.2016 р. на 180 497,17 грн. та стягнення з відповідача штрафу за недостовірне нарахування за межами фактично відпущеної теплової енергії в розмірі 25% від надмірно нарахованої суми в сумі 45 124,26 грн. є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Також суд вважає належним зазначити, що позовна вимога про зменшення нараховних відповідачем витрат за теплову енергію за період з 23.12.2015 р. по 27.01.2016 р. означає втручання суду у внутрішньогосподарську діяльність позивача, натомість нарахування чи нерахування заборгованості особою, само по собі стосується суб"єктивних прав позивача, і таке втручання є невиправданим та законодавчо не визначеним.

Судові витрати по справі по сплаті судового збору підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 22, 27, 32, 33, 34, 43, 49, 65, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 07.06.2016 р.

Суддя ОСОБА_4