УХВАЛА

16.05.2016Справа № 910/4890/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларніка"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтранспроект"

2. Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"

3. Компанія "МоментумЕнтерпрайзис (Східна Європа) ЛТД"

про визнання договору недійсним

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Михайловська Н.А. - за довіреністю від 05.01.2016 року;

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: Перепелиця А.В. - за довіреністю від 09.12.2015 року;

від відповідача-3: не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

У березні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларніка" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтранспроект" (відповідач-1), Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (відповідач-2), Компанії "МоментумЕнтерпрайзис (Східна Європа) ЛТД" (відповідач-3) про визнання Договору №5/282-Г від 21.10.2015 року недійсним.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/4890/16. Розгляд справи призначено на 11.04.2016 року.

У судове засідання, призначене на 11.04.2016 року, представники відповідачів 1 та 3 не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Представники позивача та відповідача-2 в судове засідання з'явились, надали усні пояснення, відповіли на запитання суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 16.05.2016 року.

16.05.2016 року позивач звернувся до суду із клопотанням, у якому просив залишити позовну заяву без розгляду, оскільки ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 року у справі № 910/1697/16 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Газтранспроект».

Дослідивши матеріали справи, розглянувши клопотання позивача про залишення позову без розгляду, суд дійшов висновку про задоволення такого клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Статтею 81 Господарського процесуального кодексу України передбачено таку форму завершення судового провадження без прийняття рішення по суті справи, як залишення позову без розгляду. При цьому позивач не позбавляється права на повторне звернення до суду з тим же позовом. Водночас, даною процесуальною нормою не передбачено залишення позову без розгляду за завою позивача.

Так, у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитись від вирішення справи по суті лише шляхом відмови від позову в порядку ч. 4 ст. 22 зазначеного Кодексу, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 даного Кодексу має наслідком припинення провадження у справі.

При цьому, у випадку припинення провадження у справі не допускається повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав (ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, Господарським процесуальним кодексом України не передбачено порядку для реалізації волевиявлення позивача стосовно відмови від вирішення справи по суті шляхом залишення позову без розгляду, тобто для відмови від вирішення справи по суті без втрати права на повторне звернення до суду з тим же позовом.

В той же час, згідно вимог частин 2 та 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є: 1) законність; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) забезпечення доведеності вини; 4) змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; 5) підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; 6) забезпечення обвинуваченому права на захист; 7) гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 8) забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; 9) обов'язковість рішень суду. Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства в судах окремих судових юрисдикцій.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Виходячи із наведених положень Конституції та законів України, враховуючи закріплені в них принципи здійснення правосуддя на засадах диспозитивності та забезпечення кожному права на судовий захист, суд вважає, що позивач у господарському процесі не може бути обмежений в праві відмовитись від вирішення спору по суті, не відмовляючись при цьому від судового захисту в цілому та не втрачаючи права на повторне звернення до суду з тим же позовом.

Таким чином, клопотання позивача про залишення позову без розгляду, є нормативно обґрунтованим, у зв'язку із чим підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись частинами 2 та 3 статті 129 Конституції України, статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 22, ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання про залишення позову без розгляду Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларніка" задовольнити.

2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларніка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газтранспроект", Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", Компанії "МоментумЕнтерпрайзис (Східна Європа) ЛТД" про визнання Договору №5/282-Г від 21.10.2015 року недійсним - залишити без розгляду.

3. Копію даної ухвали направити відповідачу-1 та відповідачу-3 у справі № 910/4890/16.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.В. Цюкало