ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2016 р.Справа № 916/186/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Гладишевої Т.Я.,

суддів: Головея В.М., Савицького Я.Ф.

секретар судового засідання Селиверстова М.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 25.05.2016:

від позивача ОСОБА_1, довіреність

від відповідача не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародний аеропорт Одеса

на рішення Господарського суду Одеської області від 24.03.2016

по справі № 916/186/16

за позовом: Державного підприємства Міжнародний аеропорт Бориспіль

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародний аеропорт Одеса

про зобовязання повернути майно та стягнення 54311,30 грн. неустойки,

У судовому засіданні 25.05.2016 згідно ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року Державне підприємство Міжнародний аеропорт Бориспіль (далі також позивач, ДП Міжнародний аеропорт Бориспіль, Підприємство) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Міжнародний аеропорт Одеса (далі також відповідач, ТОВ Міжнародний аеропорт Одеса, Товариство) про зобовязання останнього повернути Підприємству індивідуально визначене майно, а саме: рентгенотелевізійний інтроскоп (томограф Х-Rey) „Rapiscan-622 виробництва Rapiscan System Company № 60714N26 та підписати акт передачі-приймання орендованого майна відповідно до п. 2.5. договору оренди індивідуально визначеного майна від 01.10.2013 № 02.2.1-14-8, а також стягнення з ТОВ „Міжнародний аеропорт „Одеса на користь ДП „Міжнародний аеропорт „Бориспіль неустойки в розмірі 54311,30 грн.

У правове обґрунтування позову Підприємство послалось на ст.ст. 387, 526, 530, ч. 3 ст. 651, ст.ст. 759, 763, 764, 785 ЦК України, ст. 193 ГК України, ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»

Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.03.2016 у справі № 916/186/16 (суддя Малярчук І.А.) позов задоволено повністю: зобовязано ТОВ „Міжнародний аеропорт „Одеса повернути ДП „Міжнародний аеропорт „Бориспіль індивідуально визначене майно, а саме: рентгенотелевізійний інтроскоп (томограф Х-Rey) „Rapiscan-622 виробництва Rapiscan System Company № 60714N26 та підписати акт передачі-приймання орендованого майна відповідно до п. 2.5. договору оренди індивідуально визначеного майна від 01.10.2013 № 02.2.1-14-8; стягнуто з Товариства на користь Підприємства 54311,30 грн. неустойки.

Рішення суду мотивовано правомірністю позовних вимог, їх відповідністю обставинам справи та доведеністю.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ Міжнародний аеропорт Одеса звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказане рішення скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Так, Товариство зазначило, зокрема, що викладена у листі позивача від 28.08.2015 р. вимога стосовно повернення орендованого майна для подальшого використання у власних потребах Підприємства у термін до 01.10.2015 р. не відповідає ані умовам укладеного між сторонами договору від 01.10.2013 № 02.2.1-14-8, ані приписам чинного законодавства України, а отже, не підлягає задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 24.03.2016 без змін.

У засіданні суду апеляційної інстанції від 18.05.2016 представники позивача та відповідача підтримали свої правові позиції щодо оскаржуваного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, надавши оцінку всім обставинам справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши представників сторін, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Місцевим господарським судом правильно встановлено та підтверджено в процесі перегляду справи апеляційним господарським судом, що 01.10.2013 між ДП „Міжнародний аеропорт „Бориспіль (орендодавець) та ТОВ „Міжнародний аеропорт „Одеса (орендар) було укладено договір оренди окремого індивідуально визначеного майна № 02.2.1-14-8 (далі також Договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування індивідуально визначене майно, яке знаходиться на балансі ДП „Міжнародний аеропорт „Бориспіль: рентгенотелевізійний інтроскоп (томограф Х-Rey) „Rapiscan-622 виробництва Rapiscan System Company № 60714N26 (інв. №53047) у кількості 1 шт. вартістю за експертною оцінкою станом на 06.09.2013 245201,00 грн. (п.п. 1.1 Договору).

Як передбачено п. 1.2. Договору, майно передається в оренду для здійснення орендарем виробничої діяльності за адресою: 65054, Одеська обл., м.Одеса, ОСОБА_2

Згідно п. 2.2 Договору передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на майно. Власником майна залишається орендодавець, а орендар користується ним протягом строку оренди.

У відповідності до п. 2.3 Договору у разі припинення дії або при достроковому розірванні договору, орендар зобовязаний протягом 10-ти діб з дати повідомлення про припинення договору або набрання чинності рішення суду про дострокове розірвання договору повернути майно орендодавцю у стані не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.

Майно вважається повернутим орендодавцю з моменту оформлення сторонами належним чином відповідного акту передачі-приймання майна (п. 2.5 Договору).

Обовязок по складанню акта передачі-приймання майна орендарю в силу п. 2.6 Договору покладається на орендодавця, а в разі повернення майна орендодавцю - на орендаря.

За умовами п. 2.7 Договору доставка майна на місце його використання та доставка орендодавцю при поверненні майна здійснюється за рахунок орендаря.

Пунктами 3.2 - 3.4 Договору передбачено, що орендна плата визначається згідно з Методикою розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, зі змінами та доповненнями, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, за який є інформація про індекс інфляції) вересень 2013 4086,68 грн. Розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяцем до останнього числа першого місяця оренди. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Якщо індекс інфляції за поточний місяць складає менше 100 %, то орендна плата визначається на рівні орендної плати за попередній місяць.

Відповідно до п. 14.1 Договору договір є чинним з дати його підписання сторонами і діє 1 рік. Датою підписання договору вважається пізніша дата, якщо договір підписувався окремо.

У пункті 14.2 Договору сторони погодили, що у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір може бути продовженим на кожний наступний рік на тих самих умовах. У випадку заяви однієї зі сторін про припинення дії договору, він вважається припиненим з дня, наступного за тим, коли друга сторона отримала таку заяву або з дати, зазначеної в заяві. Орендар має повернути майно протягом 10 календарних днів з дати отримання такої заяви.

На виконання умов зазначеного договору оренди орендодавцем було передано орендарю обумовлене договором майно за актом передачі-приймання орендованого майна від 01.10.2013.

Оплата Товариством орендних платежів за весь період дії договору оренди по грудень 2015 року включно підтверджується банківськими виписками по системі „Клієнт-Банк у Філії АТ „Укрексімбанк, відповідними платіжними дорученнями та не заперечується сторонами.

01.09.2015 ДП Міжнародний аеропорт Бориспіль направило до ТОВ Міжнародний аеропорт Одеса лист № 01-22-3580 від 28.08.2015, в якому повідомило, що не має наміру продовжувати дію договору оренди № 02.2.1-14-8 від 01.10.2013, та просило в термін до 01.10.2015 повернути орендоване майно для подальшого використання у власних потребах підприємства. Про направлення даного листа свідчать відповідний фіскальний чек від 01.09.2015, реєстр поштових відправлень № 01-29/1-143 та опис вкладення у рекомендований лист. Зазначений лист був вручений Товариству 10.09.2015 згідно відмітки у рекомендованому листі.

У подальшому позивач також звертався до відповідача з листами № 90-22-577 від 13.10.2015, № 01-22-4625 від 06.11.2015, № 01-22/5-60 від 02.12.2015 з вимогою повернути обєкт оренди, однак ці вимоги залишені останнім без задоволення.

Згідно рахунків-фактур № 216/128 від 31.10.2015, № 216/140 від 30.11.2015, № 216/153 від 31.12.2015 орендна плата за жовтень 2015 року складає 8911,85 грн., за листопад 2015 року 9090,08 грн., за грудень 2015 року 9153,72 грн.

Неповернення Товариством орендованого майна зумовило звернення Підприємства з вищезгаданим позовом.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

В силу ч.ч. 1, 2 ст. 763 названого Кодексу договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо строк найму не встановлений, договір найму вважається укладеним на невизначений строк. Кожна із сторін договору найму, укладеного на невизначений строк, може відмовитися від договору в будь-який час, письмово попередивши про це другу сторону за один місяць, а у разі найму нерухомого майна - за три місяці. Договором або законом може бути встановлений інший строк для попередження про відмову від договору найму, укладеного на невизначений строк.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (ч. 1 ст. 764 ЦК України).

Частиною 2 статті 291 ГК України унормовано, що договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Частиною 1 статті 2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено (ч. 2 ст. 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна).

При цьому, за положеннями ч. 1 ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

У п. 4.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» розяснено, що зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. Крім того, слід враховувати, що передбачені статтею 785 ЦК України наслідки пов'язані з моментом припинення договору оренди (найму). Підстави припинення даного виду договорів визначені в частині другій статті 291 ГК України, згідно з якою договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено (5.4. вказаної вище Постанови).

З аналізу вищенаведених положень чинного законодавства України слідує, що, якщо проти продовження договору оренди державного чи комунального майна мали місце заперечення орендодавця на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, договір оренди № 02.2.1-14-8 від 01.10.2013, згідно умов п.п. 14.1., 14.2. цього Договору, діяв до 01.10.2015, оскільки 01.10.2014 р. договір був продовжений на наступний рік у звязку з відсутністю заяви однієї зі сторін про припинення або зміну умов договору.

Як вище згадувалось, ДП Міжнародний аеропорт Бориспіль, як орендодавець, листом № 01-22-3580 від 28.08.2015 за місяць до закінчення строку дії Договору оренди повідомило ТОВ Міжнародний аеропорт Одеса, як орендаря, про відсутність наміру продовжувати дію цього Договору та просило в термін до 01.10.2015 повернути орендоване майно для подальшого використання у власних потребах підприємства. Зазначений лист отриманий відповідачем 10.09.2015, що підтверджується вищенаведеними матеріалами справи.

Отже, лист № 01-22-3580 від 28.08.2015, як повідомлення орендаря - ТОВ Міжнародний аеропорт Одеса про відсутність наміру Підприємства продовжувати договірні відносини з Товариством щодо оренди вказаного майна, є належним доказом заперечення орендодавця на дату закінчення строку договору.

Відтак, Договір оренди є припиненим з 01.10.2015, тому ТОВ Міжнародний аеропорт Одеса згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України, ч. 1 ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна та п. 14.2 Договору було зобовязано повернути майно позивачу на умовах, що визначені у договорі оренди, однак цього обовязку не виконало.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги ДП „Міжнародний аеропорт „Бориспіль про зобовязання ТОВ „Міжнародний аеропорт „Одеса повернути ДП „Міжнародний аеропорт „Бориспіль індивідуально визначене майно, а саме: рентгенотелевізійний інтроскоп (томограф Х-Rey) „Rapiscan-622 виробництва Rapiscan System Company №60714N26 та підписати акт передачі-приймання орендованого майна відповідно до п.2.5. договору оренди індивідуально визначеного майна від 01.10.2003 № 02.2.1-14-8 цілком обґрунтовано задоволені господарським судом першої інстанції.

Зважаючи на приписи статті 785 ЦК України, за час користування відповідачем орендованим майном після сплину строку дії договору, тобто за жовтень, листопад та грудень 2015 року, позивачем нараховано до стягнення з відповідача неустойку у розмірі подвійної орендної плати за три місяці жовтень, листопад та грудень 2015 року.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами спору, що відповідач сплатив визначену позивачем орендну плату за жовтень 2015 р. в сумі 8911,85 грн., за листопад 2015 р. - в сумі 9090,08 грн., за грудень 2015 р. - в сумі 9153,72 грн. Отже, розрахований позивачем, згідно приписів ч. 2 ст. 785 ЦК України, розмір неустойки (за жовтень 2015 17823,70 грн., за листопад 2015 р. 18180,16 грн., за грудень 2015 р. 18307,44 грн., а всього 54311,30 грн.), підставно стягнутий місцевим господарським судом через неповернення Товариством орендованого майна.

За таких обставин, Господарський суд Одеської області правомірно задовольнив позовні вимоги ДП Міжнародний аеропорт Бориспіль про зобовязання ТОВ „Міжнародний аеропорт „Одеса повернути ДП „Міжнародний аеропорт „Бориспіль індивідуально визначене майно, а саме: рентгенотелевізійний інтроскоп (томограф Х-Rey) „Rapiscan-622 виробництва Rapiscan System Company № 60714N26 та підписати акт передачі-приймання орендованого майна відповідно до п. 2.5. договору оренди індивідуально визначеного майна від 01.10.2003 № 02.2.1-14-8, а також стягнення з ТОВ „Міжнародний аеропорт „Одеса на користь ДП „Міжнародний аеропорт „Бориспіль 54311,30 грн. неустойки.

Посилання скаржника на те, що викладена у листі від 28.08.2015 р. вимога позивача стосовно повернення орендованого майна для подальшого використання у власних потребах Підприємства в термін до 01.10.2015 р. не відповідає приписам чинного законодавства України, свідчить про помилкове тлумачення Товариством вищевикладених нормативно-правових положень.

Доводи Товариства, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду про обґрунтованість позовних вимог, їх відповідність положенням чинного законодавства України та обставинам справи.

З огляду на викладене, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101 103, 105 ГПК України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 24.03.2016 по справі № 916/186/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 30.05.2016.

Головуючий суддя: Т.Я. Гладишева

Суддя: В.М. Головей

Суддя: Я.Ф. Савицький