ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.05.16 Справа № 904/3396/16

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", м. Дніпропетровськ

до Комунального закладу "Дніпропетровський наркологічний диспансер" Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпропетровськ

про стягнення 424 211,16 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 01 лютого 2016 року, начальник управління правового супроводження проектів в Дніпропетровській області

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 23 травня 2016 року, інженер

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з Комунального закладу "Дніпропетровський наркологічний диспансер" Дніпропетровської обласної ради, м. Дніпропетровськ заборгованість у розмірі 424 211,16 грн., з яких:

- основна заборгованість у розмірі 397 278,81 грн.;

- пеня у розмірі 23702,33 грн.;

- 3 % річних у розмірі 1 620,49 грн.;

- інфляційні збитки у розмірі 1 609,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору № 2015/ТП-БО-06113 на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ та організацій, які повністю або частково фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів від 20.08.2015 в частині повної та своєчасної оплати поставленого природного газу. У зв'язку з несвоєчасною оплатою відповідачем природного газу позивач на підставі п. 6.2.2 договору нарахував та просить стягнути пеню в розмірі 23702,33 грн. за період з 08.02.2016 по 19.04.2016. У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 08.02.2016 по 19.04.2016 у сумі 1 620,49 грн. та втрати від інфляції у сумі 1 609,53 грн., нараховані за березень 2016 року.

Відповідач, Комунальний заклад "Дніпропетровський наркологічний диспансер" Дніпропетровської обласної ради, проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що станом на 01.01.2016 заборгованість за договором, на який посилається позивач, відсутня. Для укладання нового договору між сторонами на споживання газу необхідно було укласти новий договір на 2016 рік з додержанням тендерних процедур. На час проведення тендерної компанії, сторони діяли на підставі Додаткової угоди №2 від 30.12.2016, однак дотриматись норм ліміту з використання газу не вдалось. За перший квартал 2016 року відповідачем було використано більш ніж 50 000 м. куб. газу замість 8 820 м. куб. Відкриті торги з дотриманням норм і процедур конкурсних торгів відбулися 30 березня 2016 року.

Під час першого кварталу 2016 року сторонами складались щомісячні акти прийому-передачі природного газу, позивачем були надані відповідні рахунки до сплати: за січень 2016 на суму 160 952,88грн., за лютий 2016 на суму 131 117,71грн., за березень 2016 на суму 105 278,81грн. Однак, рахунки не були прийняті до оплати органами державного казначейства з посиланням на те, що договором №2015/ТП-БП-06113 з додатковими угодами не передбачена сплата коштів за газ більш ніж за вказаними лімітами.

Відповідач у відзиву на позовну заяву зазначає, що визнає заборгованість на суму 397 278,81грн., погоджується з нарахуваннями трьох відсотків річних у сумі 1 620,49грн. та втрат від інфляції у сумі 1 609,53грн.

Разом з тим, відповідач заперечує проти задоволення вимоги про стягнення пені у повному обсягу у сумі 23 702,33грн. та просить зменшити її розмір до 1 000,00грн.

В обґрунтування клопотання про зменшення нарахованої позивачем пені відповідач зазначає, що комунальний заклад ДНД ДОР є:

заснованим та перебуває у 100% комунальній власності Дніпропетровської обласної ради;

організаційне та методичне керівництво закладом здійснює департамент охорони здоровя Дніпропетровської обласної державної адміністрації;

комунальний заклад фінансується на сто відсотків з бюджету Дніпропетровської обласної ради, усе майно комунального закладу є власністю Дніпропетровської обласної ради;

порушення термінів оплат сталося з поважних причин - неможливість проведення на початку 2016 року тендерних (відкритих) торгів за участю двох та більше учасників;

відмова органів державного казначейства Кіровського району здійснювати оплату рахунків позивача, що перевищували договірний щомісячний ліміт використання природного газу.

У судовому засіданні 23.05.2016 оголошена перерва на 30.05.2016.

У судовому засіданні 30.05.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (постачальник) та Комунальним закладом "Дніпропетровський наркологічний диспансер" Дніпропетровської обласної ради (споживач) укладений договір № 2015/ТП-БО-06113 на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ та організацій, які повністю або частково фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, відповідно до умов якого (п.1.1.) постачальник постачає природний газ (згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК 0-16-2010 код 06.20.1 Газ природний) споживачеві в обсягах і порядку, передбаченим договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу, наданих послуг у розмірах, строках, порядку і на умовах, передбачених договором.

Договір набуває чинності з дати підписання та діє до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків до їх повного погашення. Сторонами досягнуто згоди, що в силу положень частини третьої статті 634 Цивільного кодексу України, умови цього договору застосовуються до відносин, які склалися між сторонами до дати його укладення, а саме: з 01.07.2015 (п.10.1. договору).

Додатковою угодою №2 від 30.12.2015 продовжено термін дії договору до березня 2016 року.

Згідно п.1.2. договору передача газу за договором здійснюється на межах балансової належності обєктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (пункти призначення). Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживаючого обладнання визначається сторонами в додатку до договору.

Облік обсягів газу, що постачається на умовах договору, здійснюється згідно з Правилами користування та Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 №618, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 26 січня 2006 року за №67/11941, та іншими діючими нормативно-правовими актами, що регулюють порядок обліку природного газу під час його розподілу (п.2.2 договору).

Згідно пункту 3.1. договору, договірні обсяги постачання газу споживачеві наводяться в додатку 3 до Договору.

Згідно Додатку №3 до договору на постачання природного газу, постачальник здійснює з 01.07.2015 по 31.12.2015 постачання природного газу споживачу для власного споживання в обсязі 45,900 тис. куб. м., у тому числі по місяцях та кварталах:

у жовтні 2015 року 5,900 тис. куб. м.,

у листопаді 2015 року 15,000 тис. куб. м.,

у грудні 2015 року 25,000 тис. куб. м.

Вартість послуг визначається розділом ІV договору. Так, відповідно до п.4.2. в редакції додаткової угоди №1 від 30.10.2015 до договору на постачання природного газу, ціна за 1000,00 куб. м. природного газу без урахування податку на додану вартість, збору до затвердження тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання, становить 6 600,00грн., крім того ПДВ20% - 1320,00грн.:

- збір у вигляді цільової надбавки у розмірі 2% (два відсотки), відповідно до пункту 29 підрозділу 10 Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 32755 нараховується на ціну газу за 1000,00куб.м. природного газу і складає 132,00грн., крім того ПДВ 20% - 26,40грн.;

- тариф на постачання природного газу за 1000,00куб.м. природного газу становить 92,10грн., крім того ПДВ 20% - 18,42грн.;

- тариф на транспортування природного газу розподільними та магістральними (або газовидобувними) газовими мережами за 1000,00куб.м. природного газу становить 689,10грн., крім того ПДВ 20% - 137,82грн. Всього за 1000куб.м. природного газу, з урахуванням збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання 7 513,2грн., крім того ПДВ 20%- 1502,64, разом за 1000 куб. м. 9 015,84грн.

05 лютого 2016 року сторони уклали Додаткову угоду №3 до договору на постачання природного газу від 20.08.2015, якою внесли зміни до п.4.2. договору та обумовили, що ціна за 1000,00 куб. м. природного газу без урахування податку на додану вартість, тарифів на його транспортування і розподіл становить 6 398,00грн., крім того ПДВ20% - 1320,00грн.:

- тариф на транспортування природного газу розподільними та магістральними (або газовидобувними) газовими мережами за 1000,00куб.м. природного газу становить 144,8грн., крім того ПДВ 20% .

Всього за 1000куб.м. природного газу, з урахуванням тарифу на його транспортування 6542,8грн., крім того ПДВ 20% - 1 308,56грн., разом за 1000куб.м. 7 851,36грн.

Згідно пункту 2 Додаткової угоди №3 від 05.02.2016 сторони дійшли згоди продовжити строк дії договору до 31.03.2016 в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми цього договору, а саме: 69 252,46грн., у тому числі ПДВ-20%.

Також цією Додатковою угодою сторони визначили об'єм постачання природного газу на період з 01.01.2016 по 31.03.2016 для власного споживання в обсязі 8 820 тис. куб. м., у тому числі по місяцях та кварталах: січень 2016 року 4,000куб.м., лютий 2016 року 3,000куб.м., березень 2016 року 1, 820куб.м.

За змістом п.3.6. договору на постачання послуги з постачання газу підтверджуються підписаним постачальником та споживачем актом приймання-передачі газу, що оформлюється на підставі акта про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, підписаного споживачем та газорозподільним підприємством відповідно до пункту 2.5. розділу ІІ Договору.

Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача (п.3.9 договору).

На виконання умов договору поставки природного газу постачальник поставив споживачу природний газ в обсязі 50,6тис.куб.м. на загальну суму 397 278,81грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу:

Акт №ДОЗ00001981 від 31.01.2016 20,5тис.куб.м. на суму 160 952,88грн.,

Акт №ДОЗ00007071 від 29.02.2016 16,7тис.куб.м. на суму 131 117,71грн.,

Акт №ДОЗ00010993 від 31.03.2016 13,4тис.куб.м. на суму 105 208,22грн.

Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 4.1, 4.2. цього договору є обовязковою для сторін з дати набрання нею чинності. Визначена на її основі вартість газу буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за газ згідно з умовами договору (п.4.4. договору.

Розрахунковий період за договором становить один місяць з 9.00 години першого дня місяця до 9.00 години першого наступного місяця включно (п.4.5. договору).

Відповідно до п.4.6. договору, оплата вартості послуг з газопостачання здійснюється споживачем на умовах щомісячної 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в додатку №3 до договору, не пізніше ніж за три робочих дні до початку розрахункового періоду.

Згідно п.4.6.1. споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договореного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу, наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим (п.4.6.2. договору).

Відповідно до п.4.6.5. договору, у разі збільшення в установленому порядку підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів газу в пятиденний строк після збільшення цього обсягу.

Додатковою угодою №3 від 05.02.2016 запланований обсяг постачання природного газу в лютому 2016 року складає 3,000тис.куб.м. З урахуванням положень п.4.6.5. договору, відповідач повинен був сплатити додатково заявлені обсяги газу до 11.02.2016 в розмірі 23 554,08грн. (3,000тис.м.куб, х7 851,36грн.).

Станом на дату звернення позивача з позовом до суду (26.04.2016) заборгованість за поставлений природний газ за січень-березень 2016 року складала 397 278,81грн.

Причиною виникнення спору є неналежне виконання Комунальним підприємством "Дніпропетровський наркологічний диспансер" Дніпропетровської обласної ради умов договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №2015/ТП-БО-06113 від 20.08.2015 в частині повної та своєчасної оплати поставленого природного газу за січень-березень 2016 року, у звязку з чим позивачем нараховані пеня, сума від інфляції та три відсотки річних.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі - продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України.

З огляду на положення підпункту 4.6.2. договору строк оплати спожитого природного газу є таким, що настав.

Доказів оплати природного газу в сумі 397 278,81грн. відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Право відповідача визнати позов повністю або частково передбачено статтею 22 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи.

Відповідно до частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Дії відповідача в частині визнання суми основного боргу не суперечать законодавству, не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, з огляду на що господарський суд приймає визнання позову відповідачем в частині суми основного боргу.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 397 278,81грн.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 6.2.2. договору за несвоєчасну оплату послуг наданих постачальником на постачання та транспортуванню газу, споживач сплачує пеню нараховану на суму заборгованості в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Заявлена позивачем до стягнення пеня за несвоєчасну оплату природного газу нарахована ним у сумі 23 702,33 грн. за загальний період з 08.02.2016 по 19.04.2016.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені встановлено, що позивачем розрахунок зроблено невірно, не враховано, що кількість днів у 2016 році складає 366, а при обчисленні пені за актом №ДОЗ00007071 від 29.02.2016 на суму 131 117,71грн. невірно визначена кількість днів прострочки в заявленому періоді.

Пеня за прострочку сплати боргу у сумі 160 952,88грн. за Актом №ДОЗ00001981 від 31.01.2016 за період з 08.02.2016 по 19.04.2016 складає 13 931,66грн.,

на суму 23 554,08грн. за період з 11.02.2016 по 07.03.2016 нарахуванню підлягає пеня у сумі 736,23грн.,

на суму 131 117,71грн. за період з 08.03.2016 по 13.04.2016 нарахуванню підлягає пеня у сумі 5 832,23грн.,

на суму 14 289,48грн. за період з 25.02.2016 по 07.04.2016 нарахуванню підлягає пеня у сумі 738,68грн.,

на суму 105 208,22грн. за період з 08.04.2016 по 19.04.2016 нарахуванню підлягає пеня у сумі 1 517,76грн.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у сумі 22 756,56грн.: (13 931,66грн. +736,23грн. + 5 832,23грн. +738,68грн. + 1 517,76грн.).

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У зазначеній нормі Господарського процесуального кодексу України йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені), а тому вона не може застосовуватися у вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням сум збитків та шкоди (стаття 22, глава 82 Цивільного кодексу України).

Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України. Якщо відповідні санкції застосовуються не у зв'язку з порушенням зобов'язання, а з інших передбачених законом підстав (наприклад, за порушення вимог конкурентного законодавства), їх розмір не може бути зменшено судом.

У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню (п. 3.17.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року (із змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Частиною першою статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про можливість зменшення розміру пені, суд враховує ту обставину, що відповідач перебуває у 100% комунальній власності Дніпропетровської обласної ради, фінансується на сто відсотків з бюджету Дніпропетровської обласної ради, усе майно комунального закладу є власністю Дніпропетровської обласної ради; порушення термінів оплат сталося з поважних причин - неможливість проведення на початку 2016 року тендерних (відкритих) торгів за участю двох та більше учасників. Затримка в проведенні розрахунків за спожитий природний газ відбулася у звязку з відмовою органів державного казначейства Кіровського району здійснювати оплату рахунків позивача, що перевищували договірний щомісячний ліміт використання природного газу.

Суд також оцінює спірні обставини у справі з урахуванням вимог чинного законодавства щодо порядку і основних засад як встановлення так і виконання господарсько-правових зобов'язань.

Так, згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

За частиною третьою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

За частиною третьою статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Таким чином, вимога щодо врахування принципів розумності та справедливості є прямою вимогою закону до договору та до реалізації законних прав за наслідками порушення однією із сторін умов договору. Зокрема, сума неустойки (штрафу, пені), яка передбачається в договорі, має бути розумною, адекватною, співрозмірною у порівнянні з характером допущеного порушення і виконувати своє основне призначення за правовою природою - забезпечення виконання договірних зобов'язань.

Здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, суд забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

З урахуванням викладеного законним і справедливим буде зменшення пені, яка підлягає стягненню з відповідача, на 50%, що у грошовій величині складає 11 378,28грн. (22756,56грн.х50%).

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання позивачем на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України нараховані три відсотки річних за період прострочки з 08.02.2016 по 19.04.2016 у сумі 1 620,49 грн. та втрати від інфляції у сумі 1 609,53 грн., нараховані за березень 2016 року.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку втрат від інфляції порушень не встановлено. Позивачем при здійсненні розрахунку враховані рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача втрат від інфляції у сумі 1 609,53грн. підлягає задоволенню.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку трьох відсотків річних встановлено, що позивачем розрахунок зроблено невірно, не враховано, що кількість днів у 2016 році складає 366, а при обчисленні відсотків за актом на суму 131 117,71грн. невірно визначена кількість днів в заявленому періоді.

Отже, вимога про стягнення з відповідача трьох відсотків річних підлягає частковому задоволенню у сумі 1 551,58грн., виходячи з наступного:

заборгованість за Актом №ДОЗ00001981 від 31.01.2016 за період з 08.02.2016 по 19.04.2016: 160 952,88грн.х3%:366х72дн = 949,89грн.,

заборгованість за Актом №ДОЗ00007071 від 29.02.2016 за період з 11.02.2016 по 07.03.2016: 23 554,08грн. х3%:366дн.х26дн=50,20грн.,

131 117,71грн. х3%:366х37=397,65грн., а всього на суму 447,85грн.

Заборгованість за березень 2016 року (попередня оплата) за період з 25.02.2016 по 07.04.2016: 14 289,48грн.х3%:366х43дн=50,36грн.,

за актом №ДОЗ00010993 від 31.03.2016 за період з 08.04.2016 по 19.04.2016: 105 208,22грн.х3%:366дн. х12=103,48грн., а всього 153,84грн.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково у сумі 411 818,2грн. (основний борг у сумі 397 278,81грн. + пеня у сумі 11 378,28грн. + три відсотка річних у сумі 1 551,58грн. + втрати від інфляції у сумі 1 609,53грн.).

Вирішуючи питання щодо розподілу судового збору, суд враховує, що відповідно до п. 3.17.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 6 347,95 грн. (423196,48грн. (сума з урахуванням пені у розмірі 100%) х1,5%) покладаються на відповідача (пропорційно розміру задоволених вимог).

Керуючись статтями 1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального закладу "Дніпропетровський наркологічний диспансер" Дніпропетровської обласної ради (49054, м. Дніпропетровськ, Кіровський район, вул.. Новосільна, буд.1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка,2, ) основний борг у сумі 397 278,81 грн., три відсотки річних у сумі 1 551,58грн., втрати від інфляції у сумі 1 609,53грн., пеню у сумі 11 378,28грн., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 6 347,95грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 31.05.2016