КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2016 р. Справа№ 910/23923/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Рябухи В.І.

Калатай Н.Ф.

за участю представників сторін:

від позивача: Аргат Т.В. - представник, дов. № 19/3-02/153 від 19.11.2015;

від відповідача1: Усков О.С. - представник, дов. б/н від 20.05.2016;

від відповідача2: Бєлицька І.В. - представник дов б/н від 01.12.2015;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент",

Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Капітал"

на рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2015

у справі № 910/23923/15 (суддя Цюкало Ю.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Капітал",

Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент"

про про визнання договору недійсним

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України у судовому засіданні 29.02.2016 оголошено перерву в розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент" до 30.03.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Капітал", порушено апеляційне провадження та розгляд цієї скарги призначено на 30.03.2016.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2016, від 27.04.2016 розгляд апеляційних скарг відкладено на 27.04.2016 та на 23.05.2016, відповідно.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.12.2015 у справі № 910/23923/15 позовні вимоги задоволені повністю; визнано недійсним договір про будівництво житлового комплексу на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Київ, Дніпровський район, між вул. Микільсько-Слобідською та просп. Броварським № 29-05/13 від 20.04.2013, укладений між першим та другим відповідачами; визнано недійсною додаткову угоду № 1 від 20.04.2013 до договору про будівництво житлового комплексу на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Київ, Дніпровський район, між вул. Микільсько-Слобідською та просп. Броварським № 29-05/13 від 20.04.2013, укладену між першим та другим відповідачами; підлягає стягненню з першого та другого відповідачів на користь позивача по 609,00 грн. судового збору.

Рішення мотивовано тим, що ТОВ Терра Капітал", в порушення умов іпотечного договору № 368/31/6-7 від 01.07.2010 та положень ч.3 ст.9, ч.3 ст.12 Закону України "Про іпотеку" без письмової згоди ПАТ "Державний ощадний банк України" уклав правочин з ТОВ "Укрбуд Девелопмент" про передачу останньому прав на виконання функцій замовника об'єкта будівництва на земельній ділянці, яка перебуває в іпотеці, тобто, ТОВ "Укрбуд Девелопмент" здійснено відчуження майнових прав на нерухоме майно, будівництво якого не завершено, яке перебуває в іпотеці позивача на користь третьої особи - забудовника ТОВ "Укрбуд Девелопмент", яким, в свою чергу, передані ці майнові права управителю ТОВ "Фінансова компанія "Житло-Капітал"; враховуючи викладене, договір № 29-05/13 від 20.04.2013 про будівництво житлового комплексу на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Київ, Дніпровський район, між вул. Микільсько-Слобідською та просп. Броварським та додаткова угода № 1 від 20.04.2013, як складова частина останнього, підлягають визнанню недійсними на підставі ч.1 ст.203, ст.215 ЦК України.

В апеляційній скарзі другий відповідач просить рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2015 у справі № 910/23923/15 скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушення норм матеріального права та прийняти нове рішення, яким в позові позивачу відмовити у повному обсязі.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що позивач не є стороною оспорюваного правочину, відтак, зважаючи на положення ч.3 ст.215 ЦК України, ст.ст.1, 2 ГПК України, останній може звернутися до суду із заявою про визнання правочину недійсним тільки у разі, якщо вказаний правочин порушує його законні права та інтереси, а, як зазначає скаржник, посилаючись на положення ч.7 ст.3 Закону України "Про іпотеку", в редакції, чинній на момент укладання іпотечного договору, ч.1 ст.4 цього Закону, Державний реєстр іпотек містить лише один запис щодо іпотеки майнових прав на об'єкт будівництва за адресою між вулицями Микільсько-Слобідською та просп. Броварський в Дніпровському районі м. Києва, і це запис № 5957249, відповідно до якого іпотекодавцем є другий відповідач, а іпотекодержателем - ФФБ "ЖК Сонячна Рів'єра", тому скаржник вважає, що позивачем не доведено факт наявності іпотеки майнових прав на об'єкт будівництва за адресою: між вул. Микільсько-Слобідською та просп. Броварським у Дніпровському районі м. Києва за позивачем та наявність вказаного права в силу положень Закону "Про іпотеку".

На думку скаржника, висновки щодо порушення ч.3 ст.9 Закону України "Про іпотеку" є непідтвердженими, оскільки положення іпотечного договору № 368/31/6-7 від 01.07.2010, в редакції додаткової угоди № 1 від 13.09.2010, на який, як на підставу позову посилається позивач, (п.2.1) прямо суперечить положенню ч.3 ст.3 Закону України "Про іпотеку", адже жодних документів, які б посвідчували майнові права на нерухомість, будівництво якої не завершено, нотаріусу не надавалось і не могло бути надано, тому що вказані документи, як і маса незавершена будівництвом нерухомість, ще не існували; за умови відсутності документів, які б посвідчували майнові права іпотекодавця на об'єкт незавершеного будівництва, нотаріус не мав права посвічувати іпотечний договір в наведеній редакції.

У письмових додаткових поясненнях від 14.03.2016 другий відповідач, зокрема, зазначає, що іпотечний договір, який пов'язаний із предметом спору може бути визнаний господарським судом, в тому числі судом апеляційної інстанції, недійсним з власної ініціативи, в частині включення до предмету іпотеки прав на об'єкт незавершеного будівництва, майнових прав на нього, з посиланням на п.1 ч.1 ст.83 ГПК України.

Перший відповідач в апеляційній скарзі просить рішення Господарського суді міста Києва від 23.12.2015 у справі № 910/23923/15 скасувати з підстав неповного з'ясування обставини, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права і прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Як вважає скаржник, твердження позивача, про те, що перший відповідач не мав права на укладання з другим відповідачем договору на будівництво житлового комплексу на земельній ділянці, що розташована за адресою: між вул. Микільсько-Слобідською та просп. Броварським у Дніпровському районі м. Києва, є хибними.

Посилаючись на положення п.п.3.3.2, 3.3.3, 3.3.13 іпотечного договору, скаржник стверджує про те, що позивач, укладаючи договір іпотеки, розуміючи його суть, надав згоду на вчинення першим відповідачем дій, спрямованих на будівництво об'єктів відповідно до цільового призначення земельної ділянки та жодним чином перший відповідача не порушив вимог законодавства і прав позивача, уклавши договір про будівництво житлового комплексу на земельній ділянці, що розташована за адресою: між вул. Микільсько-Слобідською та просп. Броварським у Дніпровському районі м. Києва.

У відзиві на апеляційну скаргу другого відповідача позивач заперечує проти доводів скарги, посилаючись, зокрема, на те, що відповідно до ч.2 ст.3 Закону України "Про іпотеку" в редакції, яка була чинною на момент укладання іпотечного договору, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення, а державною реєстрацією іпотеки встановлювався лише пріоритет задоволення вимог іпотекодержателів, а не момент виникнення взаємних прав та обов'язків за цим договором; що інвестиційний договір, укладений відповідачами без згоди банку, порушує права позивача, як кредитора першого відповідача та сумлінного іпотекодержателя і унеможливлює задоволення вимог банку за рахунок предмету іпотеки за іпотечним договором (майнових прав на об'єкт незавершеного будівництва); що спірний інвестиційний договір укладено в порушення ч.3 ст.9 Закону України "Про іпотеку" і його недійсність прямо встановлена в ч.3 ст.12 цього Закону.

20.05.2016 через відділ документального забезпечення суду першим відповідачем подано клопотання про зупинення провадження у справі № 910/23923/15 до дня набрання законної сили остаточним рішенням суду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Капітал" до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання частково недійсним іпотечного договору № 368/31/6-7 від 01.07.2010, до якого додано копію позовної заяви із відміткою Господарського суду міста Києва від 20.05.2016 про одержання.

Згідно із ст.79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Колегія суддів, розглянувши подане першим відповідачем клопотання про зупинення апеляційного провадження у справі № 910/23923/15, з огляду на те, що заявником не подано доказів того, що інша справа, у якій порушено провадження за вказаним позовом заявника, розглядається іншим судом, дійшла висновку про те, що клопотання заявника не відповідає вимогам ст.79 ГПК України, тому залишається без задоволення.

Розглянувши апеляційні скарги першого та другого відповідачів, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, враховуючи доводи відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів встановила наступне.

Позивачем подано до суду першої інстанції позовну заяву про визнання недійсним договору № 29-05/13 від 20.04.2013, укладеного між першим та другим відповідачами про будівництво житлового комплексу на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Київ, Дніпровський район, між вул. Микільсько-Слобідською та просп. Броварським та додаткову угоду № 1 від 20.04.2013 до цього договору.

Як вбачається із матеріалів справи, 24.06.2010 укладено договір кредитної лінії № 386/31/6 між Відкритим акціонерним товариством "Державний ощадний банк України", за договором банком, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Терра Капітал", за договором позичальником, відповідно до п.2.1 якого банк зобов'язується надати на умовах цього договору, а позичальник зобов'язується отримати та належним чином використовувати та повернути в передбачені цим договором строки кредит та сплатити проценти та інші платежі за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Як свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 12.08.2015, найменування Відкрите акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" ідентифікаційний код 00032129 змінено на Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" ідентифікаційний код 00032129.

Згідно із пп 4.1.1 п.4.1 кредитного договору № 368/31/6 виконання позичальником зобов'язання за цим договором (у тому числі і додатковими договорами до нього) забезпечується, зокрема, іпотекою земельної ділянки, кадастровий номер 800000000:66:1780085) загальною площею 7,0671, що знаходиться у Дніпровському районі м. Києва між вул. Микільсько-Слобідською та Броварським проспектом, що надається в іпотеку позичальником відповідно до умов пп.2.5 цього договору.

До кредитного договору № 368/31/6 сторонами цього договору укладено додаткові договори за №№ 1 - 6.

01.07.2010 між позивачем та першим відповідачем укладено іпотечний договір № 368/31/6-7, а 13.09.2010 сторонами укладено договір про внесення змін № 1 до іпотечного договору № 368/31/6-7.

Відповідно до п.п.1.1, 1.2 іпотечного договору № 368/31/6-7, в редакції договору про внесення змін № 1, перший відповідач, за договором іпотекодавець, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання, що випливає з кредитного договору, передає в іпотеку, а позивач, за договором іпотекодержатель, цим приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю на праві власності; предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме: земельна ділянка загальною площею 7,0671 га, (кадастровий номер 80000000:66:178:0085) з цільовим призначенням - будівництво, експлуатація та обслуговування багатофункціональних комплексів у складі комплексу готельно-офісного комплексу та торговельно-розважального призначення, житлово-офісного комплексу з апартаментами, яхт-клубу, дельфінарію та аквапарку, благоустроєних набережних, що знаходяться у Дніпровському районі м. Києва між вул. Микільсько-Слобідською та Броварським проспектом, а також всіх об'єктів, які належать/будуть належати на праві власності іпотекодавцю та розташовані/будуть розташовані на вищевказаній земельній ділянці, переміщення яких (об'єктів) є неможливим без їх знецінення та зміни цільового призначення, у тому числі об'єкта будівництва, що буде збудований (створений) на вищевказаній земельній ділянці і стане власністю іпотекодавця після завершення будівництва та введення в експлуатацію, а також реєстрації на нього права власності як на новозбудоване (новостворене) нерухоме майно, включаючи майнові права на нерухоме майно, будівництво якого не завершено (об'єкт будівництва).

В п.п.2.2, 2.3, 2.4 іпотечного договору № 368/31/6-7 встановлено, що іпотекодавець не має права без письмової згоди іпотекодержателя вчиняти будь-які дії, що можуть вплинути, як безпосередньо, так і опосередковано, як тепер, так і в майбутньому, на кількісні та якісні показники предмету іпотеки та платоспроможність іпотекодавця; зокрема, іпотекодавець не повинен без письмової згоди іпотекодержателя розпоряджатися будь-яким чином предметом іпотеки або його частиною, зменшувати без належних на те підстав, наявність яких повинна бути письмово обґрунтована іпотекодавцем, якісні та кількісні показники предмета іпотеки; іпотекодавцю заборонено укладати будь-які інші договори (угоди), що встановлюють обтяження предмета іпотеки; також іпотекодавець не повинен без письмової згоди іпотекодержателя укладати стосовно предмета іпотеки договори оренди крім договорів оренди, що можуть бути укладені/продовжені відповідно до пункту 2.4 цього договору; іпотекодавець не має права протягом строку дії цього договору без письмової згоди іпотекодержателя укладати договори оренди стосовно предмета іпотеки; наступні іпотеки предмету іпотеки не допускаються, окрім іпотеки банку за іншими правочинами.

Іпотечний договір № 368/31/6-7 засвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 01.07.2010, зареєстровано у реєстрі за № 4731 та нотаріусом накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна, а саме майнових прав на земельну ділянку, площею 7,0671 га, що розташована між вул. Микільсько-Слобідською та просп. Броварським у Дніпровському районі м. Києва, кадастровий номер 80000000:66:178:0085, до припинення договору іпотеки; зареєстровано у реєстрі за № 4732.

Договір про внесення змін № 1 до іпотечного договору № 368/31/6-7 посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 13.09.2010 за реєстровано у реєстрі за № 5328; накладення заборони відчуження зареєстровано у реєстрі за № 5279.

Відповідно до витягу з Державного реєстру іпотек № 28465861, 01.07.2010 за № 9992964 зареєстровано іпотеку згаданих земельної ділянки, майнових прав на земельну ділянку та згідно із витягом з Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна № 28465843, зареєстровано 01.07.2010 заборону на нерухоме майно, на підставі договору іпотеки; об'єкт обтяження: згадані земельна ділянка, майнові права на земельну ділянку.

20.04.2013 укладено договір № 29-05/13 про будівництво житлового комплексу на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Київ, Дніпровський район, між вул. Микільсько-Слобідською та просп. Броварським, згідно із п.2.1 якого відповідно до умов цього договору перший відповідач, за договором замовник, та другий відповідач, за договором інвестор, зобов'язуються на засадах відповідної участі кожної сторони здійснити будівництво об'єкта згідно з проектно-кошторисною документацією на земельній ділянці, що розташована за адресою: м. Київ, Дніпровський район, між вул. Микільсько-Слобідською та просп. Броварським.

Як вбачається із п.п.1.1.5, 3.1 договору № 29-05/13, земельна ділянка - частина земної поверхні, розташована за адресою: м. Київ, Дніпровський район, між вул. Микільсько-Слобідською та просп. Броварським, площею 7,0671 га кадастровий номер 80000000:66:178:0085; зазначена земельна ділянка є об'єктом забудови.

Відповідно до п.2.3 договору № 29-05/13 в рамках цього договору інвестор є генеральним інвестором будівництва; для реалізації цього договору замовник передає, а інвестор приймає частину функцій замовника; обсяг прав та обов'язків, що передаються інвестору для виконання функцій замовника будівництва об'єкту, визначено цим договором.

В п.п.4.1, 4.2 договору № 29-05/13 передбачені права та обов'язки інвестора і замовника, у тому числі, в пп 4.1 п.4.1 такі функції інвестора, як оформлення прав власності на частину об'єкта, яка буде належати інвестору.

Як передбачено в п.п.6.3, 7.1, 7.2 договору № 29-05/13, сторони досягли згоди про таке: що права власності на об'єкт незавершеного будівництва, що будується на території забудови, реєструється ними у долях або частках, визначених у додатку № 1, що є невід'ємною частиною цього договору; що за виконання частини функцій замовника, останній отримує у власність частину об'єкту у вигляді окремих квартир та нежитлових приміщень об'єкту у розмірі, визначеному у додатку № 1 до цього договору після введення об'єкта в експлуатацію; що за виконання частини функцій замовника, інвестор отримує майнові права, а після закінчення будівництва об'єкта, право власності на частину об'єкту будівництва, за виключенням належної замовнику, згідно з п.7.1, частки.

Відповідно до п.3 додаткової угоди № 1 до договору № 29-05/13, укладеної між першим та другим відповідачами, сторони домовились, що частина об'єкту, яку отримає замовник у власність згідно із п.7.1 договору, визначається у такому розмірі: окремі квартири загальною площею 250 кв.м.

Про будівництво об'єкту: "Житлово-офісний комплекс "Сонячна Рів'єра" між вул. Микільсько-Слобідською та просп. Броварським у Дніпровському районі м. Києва" повідомлено другим відповідачем позивачу у листі від 23.10.2014 № 0822, також до цього листа додано копію Декларації про початок виконання будівельних робіт.

Згідно із Правилами Фонду фінансування будівництва виду А "ЖК Сонячна Рів'єра" (1черга), затвердженими наказом ТОВ "ФК "Житло-Капітал" № 99 від 26.05.2014, другий відповідач є забудовником об'єкту будівництва: "Житлово-офісні комплекси між вул. Микільсько-Слобідською та просп. Броварським у Дніпровському районі міста Києва (кадастровий номер земельної ділянки 80000000:66:178:0085).

В п.2.3 згаданих Правил зазначено, що Фонд фінансування будівництва є ФФБ виду А "ЖК Сонячна Рів'єра" (1 черга) відповідно до ст.11 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю".

Відповідно до ч.2 ст.9, ст.10 Закону України "Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю" від 19.06.2003 № 978-IV, із змінами, договір між забудовником та управителем ФФБ має обов'язково містити зобов'язання забудовника після закінчення будівництва передати об'єкти інвестування у власність довірителям ФФБ на умовах цього Закону та Правил ФФБ; виконання зобов'язань забудовника за договором, укладеним між ним та управителем фонду, забезпечується встановленням іпотеки; предметом іпотеки за іпотечним договором можуть бути майнові права на нерухомість, яка є об'єктом будівництва, або, за згодою управителя, об'єкт незавершеного будівництва, або інше нерухоме майно, яке належить забудовникові на праві власності; в договорі має бути передбачене зобов'язання уступити управителю майнові права на нерухомість, яка є об'єктом будівництва, у разі виникнення обумовленого цим договором ризику невиконання забудовником своїх зобов'язань перед управителем.

Згідно із відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за номером запису про іпотеку: 5958259, 10.06.2014, внесено запис про іпотеку на підставі договору іпотеки, серія та номер: 2849, виданий 10.06.2014, іпотекодержатель: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Житло-Капітал", іпотекодавець: Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент", об'єкт нерухомого майна: майнові права на об'єкт будівництва - житлово-офісні комплекси, земельна ділянка місця розташування: 800000000:66:178:0085. Також, за номером запису про обтяження: 5957249 (спеціальний розділ), 10.06.2014, внесено обтяження: заборона на нерухоме майно, підстава виникнення обтяження: договір іпотеки, серія та номер:2849, виданий 10.06.2014, об'єкт нерухомого майна: майнові права на об'єкт будівництва - житлово-офісні комплекси, земельна ділянка місця розташування: :66:178:0085.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, у тому числі, заставою.

Згідно із ч.1 ст.575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

В ст.1 Закону України "Про іпотеку" від 05.06.2003 № 898-IV, із змінами і доповненнями (далі - Закон № 898) встановлено, що іпотека - вид забезпечення зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст.3 Закону № 898, в редакції, станом на момент укладення іпотечного договору № 368/31/6-7, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення; у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки; пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки; зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно із ст.9 Закону № 898 іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі (споруди), розташованої на земельній ділянці, що є предметом іпотеки, чи здійснювати істотні поліпшення цієї земельної ділянки; передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

В ч.3 ст.12 Закону № 898 встановлено, що правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази наявності згоди позивача на укладення між першим та другим відповідачами договору № 29-05/13 та додаткової угоди до цього договору за № 1 від 20.04.2013.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно із ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Як роз'яснено в п.2.5.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", за змістом частини другої статті 215 ЦК України нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду; однак, це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Згідно із ч.2 ст.20 ГК України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів; права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, у тому числі, визнання недійсним господарських угод з підстав, передбачених законом.

Доводи апеляційних скарг першого та другого відповідачів не є такими, що відповідають нормам законодавства та матеріалам справи.

Матеріалами справи № 910/23923 підтверджено ті обставини, що укладенням першим та другим відповідачами договору № 29-05/13 та додаткової угоди до цього договору № 1, з порушенням ст.9 Закону № 898, позивача позбавлено прав іпотекодержателя за іпотечним договором № 368/31/6-7, зокрема, встановлених пунктом 2.2, а відсутність запису у Державному реєстрі щодо іпотеки, станом на момент укладання іпотечного договору від 01.07.2010, не впливає на права та обов'язки, встановлені цим договором, оскільки, відповідно до ст.3 Закону № 898 взаємні права і обов'язки іпотекодержателя та іпотекодавця за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.

Отже, наведеною нормою процесуального права передбачено право, а не обов'язок суду визнати недійсним повністю або у певній частині вказаний договір, який суперечить законодавству.

Поряд із цим, у матеріалах справи № 910/23923/15, враховуючи інші предмет та підстави позову, відсутні докази того, які саме документи надавались нотаріусу для вчинення нотаріального посвідчення правочину, та, відповідно, відсутні усі документи, які були підставою нотаріального посвідчення правочину, у зв'язку із чим, відсутні підстави для висновку про наявність обставин для застосування норми п. 1 ч. 1 ст. 83 ГПК України.

Твердження апеляційної скарги першого відповідача спростовується матеріалами справи, зважаючи на ті обставини, що всупереч вимогам ст.9 Закону № 898, п.2. іпотечного договору № 368/31/6-7 першим відповідачем укладено договір № 29-05/13 та угоду № 1 до цього договору без згоди позивача; за умовами згаданого договору, перший відповідач, будучи замовником, передав частину своїх функцій замовника другому відповідачу, внаслідок чого, згідно із п.3 додаткової угоди № 1 до договору № 29-05/13, частина об'єкту, яку отримає замовник у власність згідно із п.7.1 договору, визначено у такому розмірі: окремі квартири загальною площею 250 кв.м; також, як зазначалось, наслідком укладення договору № 29-05/13 стали такі дії другого відповідача, як укладення угод відповідно до Правил Фонду фінансування будівництва виду А "ЖК Сонячна Рів'єра" (1 черга), внаслідок чого, у тому числі, майнові права на об'єкт будівництва-житлово-офісні комплекси, розташовані на земельній ділянці 800000000:66:178:0085, передані в іпотеку третій особі. Наведені обставини порушують права позивача, як іпотекодержателя за іпотечним договором № 368/31/6-7.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, встановлених нормами законодавства та відповідно до матеріалів справи, для задоволення апеляційних скарг першого та другого відповідачів і скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 23.12.2015 у справі № 910/23923/15 залишити без змін, апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрбуд Девелопмент", Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Капітал" залишити без задоволення.

2. Справу № 910/23923/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено 03.06.2016.

Головуючий суддя Л.М. Ропій

Судді В.І. Рябуха

Н.Ф. Калатай