ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.06.16р. Справа № 904/1958/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс", м. Селидове, Донецька область

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості в сумі 11 604, 82 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. № 1 від 04.01.16 р., представник;

Від відповідача: ОСОБА_2, дов. № 964 від 30.12.15 р., представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення збитків, завданих нестачею вугільної продукції в сумі 11 604, 82 грн.

Відповідач заперечує проти задоволення вимог позивача, посилаючись на те, що позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін (ст. 136 Статуту залізниць України), перебіг якого починається з дня встановлення обставин, що спричинили заявлення позову. Оскільки, обставини були виявлені та зафіксовані комерційними актами РА № 006626/183 від 19.03.2015, РА № 006625/182 від 19.03.2014, РА № 006623/180 від 19.03.2015, РА № 006622/179 від 19.03.2014, РА № 006651/208 від 25.03.2015, відповідачем заявлено про порущений строк позовної давності, встановлений для пред'явлення позову за зазначеними комерційними актами.

02.06.16 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 р. зі станції Кривий Торець Донецької залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс» (Позивач) здійснило відправлення вагонів №№ 61297529, 62009824, 61079679, 61075651, 59083923 за накладними № № 50187954, 50238146 на станцію Енергодар Придніпровської залізниці з вантажем камяне вугілля.

Відповідно до зазначеної вище накладної, вантажоодержувачем є ДТЕК Запорізька ТЕС.

Під час приймання вказаної вище партії товару, було встановлено: вагову недостачу у вагоні № 61297529, яка склала 1 500 кг, що підтверджено комерційним актом РА № 006626/183 від 19.03.15 р. (а.с. 14); вагову недостачу у вагоні № 62009824, яка склала 2 400 кг, що підтверджено комерційним актом РА № 006625/182 від 19.03.15 р. (а.с. 15); вагову недостачу у вагоні № 61079679, яка склала 2 300 кг, що підтверджено комерційним актом РА № 006623/180 від 19.03.15 р (а.с. 16); вагову недостачу у вагоні № 61075651, яка склала 3 200 кг, що підтверджено комерційним актом РА № 006622/179 від 19.03.15 р. (а.с. 17); вагову недостачу у вагоні № 59083923, яка склала 1 300 кг, що підтверджено комерційним актом РА № 006651/208 від 25.03.15 р. (а.с. 18).

Згідно ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності під час залізничного перевезення засвідчується комерційними актами.

Із зазначених вище комерційних актів вбачається:

- у вагоні № 61297529 встановлено, що вказана у накладній маса вантажу складає 66 000 кг., а фактична маса вантажу становить 64500 кг., що на 1500 кг. менше, ніж вказано у накладній №50187954. Крім того, виявлено, що навантаження навалом, нижче бортів на 10-15 см, маркування трьома повздовжніми полосами. Праворуч по ходу потяга над 3 люком виїмка довжиною 1,3 м, шириною 0.5м, глибиною 0,7 м. В місці виїмки маркування відсутнє. Двері, люка закриті. В технічному відношенні вагон справний. Течі вантажу немає.

- у вагоні № 62009824 встановлено, що вказана у накладній маса вантажу складає 70 000 кг., а фактично маса вантажу складає 67 600 кг, що на 2 400 кг. менше, ніж вказано у накладній № 50187954. При комерційному огляді у вагоні виявлено: навантаження навалом, нижче бортів на 10-15 см, маркування трьома повздовжніми полосами. Праворуч по ходу потяга над 2,3 люками виїмка довжиною 2,0 м, шириною 0,5 м, глибиною 0,7 м. У місці виїмки маркування порушено. Двері люка закриті. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний.

- у вагоні №61079679 встановлено, що вказана у накладній маса вантажу складає 67 000кг., а фактична маса вантажу становить 64 700 кг., що на 2300 кг. менше, ніж вказано у накладній № 50187954. Крім того, при комерційному огляду у вагоні виявлено: навантаження навалом, нижче бортів на 10-15 см, маркування трьома поздовжніми полосами. Праворуч по ходу потяга над 3,4, люками виїмка довжиною 2,0 м, шириною 1,0 м, глибиною 0,7 м. У місці виїмки маркування відсутнє. Двері люка закриті. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний.

- у вагоні №61075651 встановлено, що вказана у накладній маса вантажу складає 65 500 кг., а фактично маса вантажу складає 62 300 кг., що на 3200 кг. менше, ніж вказано у накладній №50187954. При комерційному огляді в вагоні виявлено: навантаження навалом, нижче бортів на 10-15 см, маркування трьома поздовжніми полосами. Праворуч по ходу потяга над 2,3,4 люками виїмка довжиною 3,0 м, шириною 1,0 м, глибиною 0,6 м. В місці виїмки маркування відсутнє. Двері, люка закриті. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний.

- у вагоні № 59083923 встановлено, що вказана у накладній маса вантажу складає 69 000 кг., а фактично маса вантажу складає 67 700 кг., що на 1300 кг. менше, ніж вказано у накладній № 50238146. При комерційному огляді в вагоні виявлено: навантаження навалом, на рівні бортів, маркований трьома поздовжніми полосами. Праворуч по ходу потяга над 5,6, люками виїмка довжиною 1,2 м, шириною 0,5 м, глибиною 0,7 м. В місці виїмки маркування відсутнє. Двері, люка закриті. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний.

Вказані в комерційних актах обставини, свідчать про не схоронність вантажу при перевезенні.

Згідно зі ст. 110 Статуту залізниць, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Відповідно до ст. 113 Статуту залізниць, за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з незалежних від них причин.

Статтею 114 Статуту залізниць передбачено, що залізниця відшкодовує збитки, що виникли з її вини під час перевезення, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Відповідно до ст 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів, які б свідчили про відсутність вини відповідача у виявленій нестачі вантажу, останнім, на момент розгляду спору, суду надано не було.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 862/5083, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема при перевезенні мінерального добрива.

За ст. 115 Статуту вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Позивач розрахував вартість нестачі вантажу у спірних вагонах, загальна сума якої склала 11 604, 82 грн. з ПДВ.

Крім того, відповідно до ст.130 Статуту право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно ст. 133 Статуту передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред'явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Відповідно до ст.133 Статуту вантажоодержувач (ДТЕК Запорізька ТЕС) передав право пред'явлення позову вантажовідправнику (Філія «Збагачувальна фабрика «Дзержинська» Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоімпекс»), про що у накладних №№ 50187954, 50238146 зроблено відповідний напис.

Відповідно до 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 137 Статуту залізниць України, позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців. Зазначений шестимісячний термін обчислюється: щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п'ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу; в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Як вбачається із матеріалів справи, комерційні акти складено 19.03.15 р. та 25.03.15 р., з позовом до суду позивач звернувся - 23.03.16 р., тобто, поза межами вказаного строку.

Статтею 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено про застосування строку позовної давності.

Поважних причин пропуску строку позовної давності позивачем не вказано.

З огляду на викладене вимоги позивача задоволенню не підлягають, у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 113, 114, 129 Статуту залізниць, ст.ст. 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 07.06.16 р.

Суддя ОСОБА_3