ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2016 р.Справа № 916/1066/16

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 31.12.2015р.

Від відповідача: не зявився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси до комунального підприємства „Домоуправління №18 про стягнення 20 070,15 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство „Теплопостачання міста Одеси (далі по тексту КП „Теплопостачання міста Одеси) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до комунального підприємства „Домоуправління №18 (далі по тексту КП „ Домоуправління №18) про стягнення заборгованості в сумі 20 070,15 грн., обґрунтовуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе за договором на постачання теплової енергії № 4985 від 01.12.2014 р. зобовязань щодо здійснення оплати за спожиту теплову енергію.

Представник відповідача в судове засідання по даній справі не зявився та про причини неявки суд не повідомив. При цьому, суд зазначає, що конверти із поштовими відправленнями суду, які були надіслані за адресою місцезнаходження КП „ Домоуправління №18 згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 65056, АДРЕСА_1, були повернути суду у звязку із неможливістю вручення адресату. З огляду на викладене, відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. за № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (з наступними змінами та доповненнями) відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду даної справи господарським судом. Оскільки КП „Домоуправління №18 не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

01.12.2014 р. між КП „Теплопостачання міста Одеси (Теплопостачальна організація) та КП „Домоуправління №18 (Споживач) було укладено договір на постачання теплової енергії № 4985, відповідно до розділу 1, п. 2.1 якого Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати Споживачу теплову енергію, а Споживач зобовязується оплачувати фактично одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором. Теплова енергія постачається Споживачу на опалення обєкта за адресою вул. Краснова, 8, (колишня квартира №2) в обсягах згідно додатку 1 до цього договору .

При цьому, 24.12.2014р. між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до договору на постачання теплової енергії № 4985 від 01.12.2014 р., у відповідності до якої було досягнуто домовленостей про наступне:

1. Включити до розрахунків в листопаді та в грудні 2014 р. до діючого договору обєкт теплоспоживання за адресою вул. Краснова,8 (частина житлового приміщення гуртожитку площею 1155,6 кв. м.), у звязку з чим внести відповідні зміни до окремих пунктів договору, та викласти їх в наступній редакції, а саме:

2. Доповнити п.2.1. Договору: „Теплова енергія постачається Споживачу на опалення обєктів за адресами вул. Краснова,8, (колишня квартира №2) та вул..Краснова,8 (частина житлових приміщень гуртожитку площею 1155,6 кв. м.) в обсягах згідно Додатку 1 до цієї додаткової угоди.

Згідно з додатком № 1 до додаткової угоди №1 сторонами даного договору було збільшено орієнтовний обсяг поставки теплової енергії на рік у розмірі 125,56260 Гкал.

Згідно зі ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Предметом договору енергопостачання є окремі види енергії з найменуванням, передбаченим у державних стандартах або технічних умовах.

Виходячи з умов п.п. 10.1, 10.4 договору на постачання теплової енергії № 4985 від 01.12.2014р. даний договір було укладено строком до 31.12.2015р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде досягнено взаємної згоди сторін щодо його припинення. В матеріалах справи відсутні докази волевиявлення жодної із сторін названого договору на припинення його дії, у звязку з чим, суд доходить висновку, що договір на постачання теплової енергії № 4985 від 01.12.2014 р., укладений між сторонами по справі, був пролонгований на той самий строк та на тих самих умовах, які були передбачені сторонами в момент його укладення, та на момент вирішення цього спору є діючим.

В силу положень ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Положеннями п. 4.2. договору на постачання теплової енергії № 4985 від 01.12.2014 р. встановлено, що до обовязків Теплопостачальної організації віднесено забезпечення постачання теплової енергії Споживачу в обсягах згідно з додатком 1.

У відповідності до ст. 276 Господарського кодексу України загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. Показники якості енергії узгоджуються сторонами на підставі державних стандартів або технічних умов шляхом погодження переліку (величини) показників, підтримання яких є обов'язком для сторін договору. Строки постачання енергії встановлюються сторонами у договорі виходячи, як правило, з необхідності забезпечення її ритмічного та безперебійного надходження абоненту. Основним обліковим періодом енергопостачання є декада, з коригуванням обсягів протягом доби. Сторони можуть погоджувати постачання енергії протягом доби за годинами, а також час і тривалість максимальних та мінімальних навантажень. Розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Пунктом 29 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. № 1198, передбачено, що теплова енергія постачається безперервно, якщо договором не передбачено інше.

КП „Теплопостачання міста Одеси протягом періоду з грудня 2014 року по березень 2016 року включно належним чином виконувались прийняті на себе зобовязання за договором на постачання теплової енергії № 4985 від 01.12.2014 р. шляхом безперервного постачання теплової енергії відповідачу на опалення обєктів відповідача, а відповідач здійснював споживання даної послуги, що підтверджується наявними у матеріалах справами актами відпуску товару теплової енергії за період грудня 2014 р. квітня 2015 р. та актами звіряння розрахунків, що складені за участю КП „Домоуправління №18.

Згідно з п.п. 3.2.2, 6.1, 6.2, 6.4 договору на постачання теплової енергії № 4985 від 01.12.2014р. Споживач зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і терміни, що передбачені цим договором. Розрахунки за теплову енергію проводяться в грошовій формі на розрахунковий рахунок Теплопостачальної організації по тарифу для інших споживачів у розмірі 1443,89 грн. за 1 Гкал встановленого з 01.12.2014р. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Кінцевим терміном розрахунку за спожиту теплову енергію є 20 число місяця, наступного за розрахунковим.

Проте. відповідачем в порушення умов договору на постачання теплової енергії № 4985 від 01.12.2014р., вимог ст.ст. 525, 526, 629 ЦК України зобовязання із своєчасного та повного здійснення розрахунків за спожиту теплову енергію за період з грудня 2014р. по березень 2016 року включно належним чином виконані не були, в результаті чого, станом на момент вирішення даного спору за відповідачем рахується прострочена заборгованість перед позивачем в сумі 20 070,15 грн.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, господарський суд визнає обґрунтованою та доведеною суму заборгованості відповідача перед КП „Теплопостачання міста Одеси за поставлену теплову енергію в розмірі 20 070,15 грн., яка витікає з умов укладеної між сторонами угоди та положень чинного законодавства, у звязку з чим, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобовязання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Підсумовуючи все наведене вище, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі шляхом присудження до стягнення із КП „Домоуправління №18 на користь КП „Теплопостачання міста Одеси заборгованості в сумі 20 070,15 грн. відповідно до положень ст.ст. 193, 275, 276, 191 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 617, 625 629, 632 ЦК України, п. 29 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. № 1198, ч. 3 ст. 20 Закону України „Про теплопостачання від 02.06.2005р. № 2633-IV (з подальшими змінами та доповненнями).

Судові витрати зі сплати судового збору згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 35, 44, 49, 75, 82-85, ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з комунального підприємства „Домоуправління №18 /65056, АДРЕСА_1, / на користь комунального підприємства „Теплопостачання міста Одеси /65110, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б, , рахунок № 6451 в АТ „Державний ощадний банк України в філії Одеське ОУ АТ „Ощадбанк, МФО 328845/ заборгованість за поставлену теплову енергію в сумі 20 070 грн. 15 коп. /двадцять тисяч сімдесят грн. 15 коп./, судовий збір в сумі 1378 грн. 00 коп. /одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 27.05.2016р.

Суддя С.П. Желєзна