ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 р. Справа № 923/307/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Горголь О. М. , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом

позивача-1:Підприємства об'єднання громадян "Навчально-спортивна база "Скадовськ" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" Агропромислового комплексу України, м.Скадовськ

позивача-2:Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" агропромислового комплексу України, м.Київ

до Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради, м.Херсон

про розірвання договору та повернення майна

за участю представників сторін:

від позивача-1: ОСОБА_1, паспорт: МР 290410, виданий Скадовським РВ УМВС України в Херсонській області від 19.06.2009р. (директор);

від позивача-2: ОСОБА_2, уповноважений представник

від відповідача: ОСОБА_3, юрисконсульт за довіреністю № 938/1 від 11.04.2016р., ОСОБА_4, юрисконсульт за довіреністю № 938 від 11.04.2016р., ОСОБА_5, головний бухгалтер, дов.№ 1021 від 24.05.2016р., ОСОБА_6, директор Скадовської філії Херсонського вищого училища культури Херсонської обласної ради, дов. № 1022 від 24.05.2016р.

Підприємство об'єднання громадян "Навчально-спортивна база "Скадовськ" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" Агропромислового комплексу України (позивач-1) та Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство "Колос" агропромислового комплексу України (позивач-2) звернулися до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради (відповідач) про розірвання договору від 05.09.2001 року, укладеного між Навчально-спортивною базою "Скадовськ" ЦР фізкультурно-спортивного товариства "Колос" агропромислового комплексу України та Херсонським вищим училищем фізичної культури Херсонської обласної ради про безкоштовне користування об'єктами навчально - спортивної бази "Скадовськ" та повернення у власність Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" агропромислового комплексу України та повне господарське відання позивача-1 від відповідача майно - об'єкти бази "Скадовськ": спальний корпус, літ."А", стадіон, літ."Л", харчоблок-їдільня, літ."Б", спортзал, літ."З", бойлерна-котельня, літ. "Д", що розташовані по вул.Гагаріна, 61 в м.Скадовську Херсонської області.

Позивачі позовні вимоги підтримують у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просять суд позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

05.09.2001 року між Навчально-спортивною базою "Скадовськ" ЦР ФСТ "Колос" АПК України та Херсонським вищим училищем фізичної культури було укладено договір користування майном, за яким НСБ "Скадовськ" передало, а ХВУФК прийняло у безоплатне користування об'єкти бази "Скадовськ" (спальний корпус, стадіон, харчоблок, спортзал, бойлерну) строком до 15.07.2005 року (далі - договір).

Станом на день подачі позову балансова вартість майна, яке згаходиться у користуванні Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради становить 85640,68 грн. (довідка т.1 а.с.49).

В позові позивачі зазначають, що до 2014 року підприємство об'єднання громадян "Навчально-спортивна база "Скадовськ" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" Агропромислового комплексу України фінансувалось з бюджету позивача-2. Починаючи з 2014 року внаслідок інфляційних процесів в державі, збільшення витратної частини річного бюджету Всеукраїнське фізкультурно-спортивне товариство "Колос" агропромислового комплексу України не може фінансувати базу «Скадовськ», а позивач-1 не може здійснювати свою комерційну діяльність, оскільки його майно безпідставно і безоплатно використовується іншою організацією.

На неодноразові пропозиції позивачів урегулювати питання в договірному порядку, з урахуванням інтересів всіх сторін, на підставі чинного законодавства, вони не отримували позитивної відповіді від відповідача, що і стало підставою для звернення до суду з позовом.

Позивачі, посилаючись на ст.ст. 387, 834, 836, 1212, 1213 ЦК України, просять розірвати договір та повернути у власність Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" агропромислового комплексу України та повне господарське відання позивача-1 від відповідача майно - об'єкти бази "Скадовськ" спальний корпус, літ."А", стадіон, літ."Л", харчоблок-їдільня, літ."Б", спортзал, літ."З", бойлерна-котельня, літ. "Д", що розташовані по вул.Гагаріна, 61 в м.Скадовську Херсонської області.

Із огляду на надані сторонами доводи, суд прийшов до висновку про недоведеність позивачами позовних вимог тому відмовляє у задоволенні позовних вимог, виходячи із наступного.

Як вбачається з договору користування майном від 5 вересня 2001 року між позивачем - 1 та відповідачем було укладено договір на безоплатне користування майном..

Відповідно до пункту 3.2.8. за цим договором користувач був зобов'язаний щомісяця відшкодовувати власнику витрати на оплату комунальних послуг, природного газу, електроенергії, витрати за користування телефонним зв'язок, експлуатаційні витрати (витрати на здійснення функцій власника).

Згідно з пунктом 5.1. договору, цей договір було укладено на строк з його підписання до 15 липня 2005 року. Цей договір підписано сторонами 31 серпня 2001 року, тобто термін дії становив майже чотири роки.

Пунктом 5.2. договору визначено, що договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін достроково, за умови попередження другої сторони за 60 днів фактичного припинення виконання його умов.

Відповідно до приписів ст..35 ГПК України, - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно рішення господарського суду Херсонської області від 29.09.2015 року по справі №923/1147/15 (рішення залишено в силі апеляційною інстанцією) за позовом: позивача-1: Підприємства об'єднання громадян "Навчально-спортивна база "Скадовськ" Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" Агропромислового комплексу України, позивача-2: Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства "Колос" агропромислового комплексу України, до: Херсонського вищого училища фізичної культури Херсонської обласної ради, за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Херсонської обласної ради строк дії договору спливає у 2017 році.

На підтвердження своєї позиції позивачі посилаються на те, що звертались до відповідача з пропозицією про розірвання договору, а саме: лист від 19.08.2014 р. №363/01-5 (т.1 а.с.61), від 27.08.2014 р. №372/01-5 (т.1 а.с.62), лист від 29.08.2014 р. №154 (т.1, а.с.65).

Судом досліджено тексти вищевказаних листів, суд констатує, що між сторонами йшло листування щодо укладення нового договору, погоджувався його текст, але мова не йшла про розірвання договору, який є предметом даного спору. Суд звертає увагу сторін, що лист від 29.08.2014 року №154 надіслано не відповідачу, а директору філії Херсонського вищого училища фізичної культури.

На думку суду, позивач-1 не виконав вимоги ст. 188 Господарського Кодексу України щодо розірвання господарських договорів, оскільки ч. 2 та ч. 4 ст. 188 ГК України передбачають, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором, і у лише у разі не досягнення згоди щодо розірвання договору або не отримання відповіді у встановлений строк, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду; відповідач не отримував від позивача-1 пропозиції щодо розірвання договору.

Позивачем-1 у даній справі, не надані докази в підтвердження звернення до відповідача про розірвання договору, відповідно до п. 2 ст. 188 ГК України.

Відповідно до ч. 2 ст . 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору. Позивачами не надано доказів істотного порушення договору відповідачем.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач-1 не дотримався обов'язкового за законом порядку розірвання договору, внаслідок чого не має підстав стверджувати про існування спору про розірвання договору, і за таких обставин позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Неможливість задоволення таких позовних вимог у разі недотримання сторонами передбаченого законом порядку розірвання договорів підтверджується чинною судовою практикою.

Так, зокрема, у постанові Вищого господарського суду України від 14.12.2005 р. у справі № 4/ 137 (у порушенні провадження з перегляду якої було відмовлено ухвалою Верховного суду України від 9 лютого 2006 року), зазначено наступне: «Відповідно до ст. 33 ГПК України позивачем не надані докази в підтвердження звернення позивача до відповідача про розірвання договорів, відповідно до п. 2 ст. 188 ГК України.

Оскільки господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають при зміні або розірванні договорів, то тільки дотримання сторонами встановленого статтею 188 Господарського кодексу України порядку зміни та розірвання договору і недосягнення при цьому згоди може свідчити про наявність між сторонами спору. Якщо ж особа, яка бажає змінити або розірвати договір, не зверталася з відповідною пропозицією до іншої сторони, то в цьому разі не має підстав стверджувати про існування спору між сторонами.»

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги щодо розірвання договору не підлягають задоволенню, також суд відмовляє і в задоволенні позовних вимог щодо повернення у власність майна: об'єкти бази "Скадовськ" спальний корпус, літ."А", стадіон, літ."Л", харчоблок-їдальня, літ."Б", спортзал, літ."З", бойлерна-котельня, літ. "Д", що розташовані по вул.Гагаріна, 61 в м.Скадовську Херсонської області, оскільки з урахуванням вищевикладеного відсутні правові підстави для його повернення.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до положень ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

На підставі вищевказаних норм права та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, - суд

в и р і ш и в:

1. Відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Повне рішення складено 06.06.2016 року

Суддя В.В.Литвинова