КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2016 р. Справа№ 910/30441/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Андрієнка В.В.

Кропивної Л.В.

при секретарі: Верьовкін С.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Мазур І.О. ( за довіреністю №300-122/02-48 від 24.05.2015)

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Галнафта"

на рішення господарського суду міста Києва від 01.02.2016

у справі № 910/30441/15 (суддя: Зеленіна Н.І.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Галнафта"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішення,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України №496-р від 06.10.2015 року.

Рішення господарського суду міста Києва від 01.02.2016 р. по справі № 910/30441/15 в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Мотивуючи рішення, суд першої інстанції зазначив, що при прийнятті оскаржуваного рішення Комітет діяв у межах власних повноважень, у порядку та спосіб, встановлений законом, висновки, викладені у рішенні, відповідають фактичним обставинам справи та являються обґрунтованими.

Не погоджуючись з рішення суду, ТОВ "Галнафта" звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду міста Києва № 910/30441/15 від 01.02.2016 р. скасувати, прийняти нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав на те, що судом першої інстанції не було досліджено в повному обсязі встановлені причини, через які інформація була надана невчасно.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2016 року було прийнято до розгляду апеляційну скаргу ТОВ "Галнафта" та призначено справу до розгляду.

11.04.2016 року через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В подальшому розгляд справи відкладався.

В судовому засіданні 31.05.2016 року, представник відповідача вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, як свідчать матеріали справи, про час та місце розгляду справи всі представники були повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві (Інформаційний лист Вищого господарського суду від 13.08.2008 р. № 01-8/482 із змінами станом на 29.06.2010 року „Про деякі питання застосування норми Господарського процесуального кодексу України").

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що матеріали справи містять докази повідомлення всіх учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, судова колегія вважає можливим розглянути справу у відсутності представника позивача, за наявними у справі доказами

Заслухавши пояснення представника відповідача, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням Антимонопольного комітету України (відповідач) від 06.10.2015 р. № 496-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", на товариство з обмеженою відповідальністю "Галнафта" ( позивач) накладено штраф у розмірі 13 600,00 грн. за вчинення порушення, передбаченого пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України від 20.08.2015 р. № 20-29.3/06-3237-дз у встановлений строк.

Як вбачається з матеріалів справи, Комітет зв'язку зі зверненням Служби безпеки України від 12.08.2015 р. № 8/1/1-12178, здійснює контроль за дотриманням вимог законодавства України про захист економічної конкуренції під час проведення у 2015 році аукціонів з продажу нафти сирої та газового конденсату.

Відповідно до п.11 ст. 16 Закону України "Про Антимонопольний Комітет" державний уповноважений Комітету має, зокрема, повноваження залучати працівників органів внутрішніх справ, митних та інших правоохоронних органів до забезпечення проведення розгляду про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема в разі проведення розслідування, в тому числі збирання та вилучення доказів, накладення арешту на майно, предмети, документи, інші носії інформації.

З метою сприяння комітету проведенню відповідного дослідження, а також з метою оперативного вирішення питань, що можуть виникати під час його проведення, відповідач надіслав лист від 17.08.2015 р. № 20-29.4/06-3169-дз (а.с. 46) до Головного управління контррозвідувального захисту інтересів держави у сфері економічної безпеки Служби безпеки України для взаємодії під час проведення дослідження.

20.08.2015 року на адресу ТОВ «Галнафта» направлено вимогу про надання інформації за № 20-29.3/06-3237-дз (а.с.15-18). Зазначена вимога була отримана позивачем 27.08.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 989 (а.с. 47) та листом ТОВ «Галнафта» від 31.08.2015 року № 67 (а.с.85). Отже з урахуванням отримання відповіді 27.08.2015 року інформація повинна була бути надана позивачем в строк до 01.09.2015 року включно.

Листом від 31 серпня 2015 року № 67 ТОВ «Галнафта» звернулась до Антимонопольного комітету України з проханням повідомити про те, чи дійсно така вимога готувалась та чи доручалося працівникам Дрогобицького МВ УСБУ у Львівській області скерування такої вимоги на адресу позивача, при цьому клопотання щодо продовження строку надання інформації не заявлялось.

Оскільки, в строк встановлений законом інформація позивачем до Антимонопольного Комітету України надана не була, останній виніс рішення № 496-р від 06 жовтня 2015 року про визнання дій ТОВ «Галнафта» порушенням, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 20 серпня 2015 року № 20-29.3/06-3237-дз у встановлений строк та за порушення зазначене в пункті 1 цього рішення накладено на ТОВ «Галнафта» штраф у розмірі 13 600 грн.

Не погодившись з вищевказаним рішенням, ТОВ «Галнафта» звернулась до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що Комітет діяв у межах власних повноважень, у порядку та спосіб, встановлений законом, висновки, викладені у рішенні, відповідають фактичним обставинам справи та являються обґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 ст. 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обгрунтованність рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» вимоги органу Антимонопольного комітету України є обов'язковим для виконання у визначені ним строки.

За правилами ст. 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції", органи Антимонопольного комітету України накладають штрафи на об'єднання, суб'єктів господарювання: юридичних осіб; фізичних осіб; групу суб'єктів господарювання - юридичних та/або фізичних осіб, що відповідно до статті 1 цього Закону визнається суб'єктом господарювання, у випадках, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції 17.08.2015 року Ст. о/у в ОВС 1в.1у ГУКЗЕСБУ майор В. Бурзак отримав перелік вимог, для вручення суб'єктам господарювання, в тому числі і Вимогу до TOB «Галнафта».(а.с.45-46).

Правомірність такого способу надіслання Вимоги підтверджується судовою практикою, а саме у Постанові ВГСУ від 24.10.2006 у справі № 8/376-0-А-05 зазначено, що Законодавство про захист економічної конкуренції не встановлює якогось спеціального порядку надіслання та вручення адресатам запитів (вимог) уповноважених осіб Комітету про надання інформації. в тому числі особистого повідомлення адресата - фізичної особи про такий запит (вимогу).

Отже, відповідно до статей 7, 16, 22 та 221 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», на адресу TOB «Галнафта» було надіслано вимогу державного уповноваженого від 20.08.2015 р. № 20-29.3/06-3237-дз (далі - Вимога), в якій було запропоновано у п'ятиденний строк з дня отримання Вимоги надати Комітету інформацію та відповідні документи.(а.с.48)

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку» розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку, є документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, томадського харчування та послуг» форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, вимога була направлена рекомендованим листом ПН 55 з повідомленням про вручення № 989 про що свідчить касовий чек (а.с.45-47).

Пунктом 13.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 3s 15 роз'яснено, що: «Закон не визначає певної форми витребування інформації, у зв'язку з чим його може бути здійснено в будь-якій письмовій формі, крім тієї, щодо якої є пряма заборона закону, з урахуванням, однак, того, що в разі заперечення суб'єктом господарювання факту отримання ним запиту про надання інформації орган Антимонопольного комітету України з огляду на вимоги статті 33 ГПК має подати господарському суду належні докази надсилання такого запиту. Відповідні докази мають свідчити про надіслання запиту за місцезнаходженням суб'єкта господарювання, визначеним згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, і про отримання його від підприємства зв'язку уповноваженою на це особою відповідно до Правил надання поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України зід 05.03.2009 №270.

Факт отримання вимоги 27.08.2015 підтверджується, зокрема, повідомленням про вручення поштового відправлення № 989 (а.с.47) та листом TOB «Галнафта» від 31.08.2015 №67 (вх. № 8-01/7999 від 03.09.2015 року) (а.с.84-85). Отже, останній день строку надання інформації на вимогу припадав на 01.09.2015 р.

У вимозі повідомлялось, що згідно з пунктами 13, 14, 15 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» дії з неподання інформації у встановлені строки, подання інформації в неповному обсязі у встановлені строки або подання недостовірної інформації Антимонопольному комітету України є порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції і тягнуть за собою відповідальність, передбачену статтею 52 цього Закону.

Як було встановлено судом першої інстанції, інформації на вимогу від TOB «Галнафта» у встановлений державним уповноваженим Комітету строк до Комітету не надходила.

Окрім того, TOB «Галнафта» підтверджує факт не надання інформації на вимогу у встановлені строки звертаючись до відповідача з листом №67 від 31.08.2015 року, в якому зазначено, що враховуючи той факт, що вхідна кореспонденція на TOB «Галнафта» не надходила безпосередньо з Антимонопольного комітету України, внаслідок виникнення сумніву щодо достовірності направлення відповідачем вимоги просить повідомити про те, чи дійсно така вимога вами готувалась та чи доручалось працівникам Дрогобицького МВ УСБУ у Львівській області скерування такої вимоги на адресу товариства.

Доводи позивача про надання запитуваної інформації після підтвердження Комітетом направлення ним вимоги від 20.08.2015 № 20-29.3/06-3237-дз не можуть бути підставою для звільнення від відповідальності за невиконання вищевказаної вимоги.

Отже, неподання Товариством інформації та документів, що запитувалися у вимозі державного уповноваженого від 20.08.2015 № 20-29.3/06-3237-дз, створило перешкоди для проведения Комітетом розслідування у справі №20-26.13/105-15 за ознаками вчинення, зокрема TOB «Галнафта», порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» неподання інформації Комітету у встановлені органами Комітету строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Отже, дії TOB «Галнафта» з неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 20.08.2015 року № 20-29.3/06-3237-дз у встановлений ним строк є порушенням, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Також, правомірність прийняття Комітетом рішення від 06.10.2015 № 496-р підтверджується судовою практикою.

У постанові Верховного Суду України від 14.08.2012 р. зазначено, що виходячи зі змісту статей 22, 22і Закону України «Про Антимонопольний комітет України» розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо подання суб'єктами господарювання та інших документів, інформації тощо, необхідних для виконання цими органами завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, є збов'язковими для виконання у визначені ними строки.

Враховуючи вищевикладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зважаючи на положення вищезазначених норм чинного законодавства, Комітет у межах наданих йому повноважень мав право витребувати в TOB «Галнафта» відповідну інформацію, а позивач у свою чергу зобов'язаний був надати таку інформацію у встановлені строки. Таким чином, комітет виніс обґрунтоване та законне рішення від 06.10.2015 496-р, яким встановлено що, дії TOB «Галнафта» є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді неподання інформації Комітету на вимогу в. о. Голови Комітету - державного уповноваженого про надання інформації від 20.08.2015 № 20-29.3/06-3237-дз у встановлені ним строки.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням господарського суду міста Києва від 01.02.2016 року у справі № 910/30441/15, отже підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Галнафта" на рішення господарського суду міста Києва від 01.02.2016 року у справі № 910/30441/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 01.02.2016 року у справі № 910/30441/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/30441/15 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді В.В. Андрієнко

Л.В. Кропивна