КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2016 р. Справа№ 910/4626/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Шоха С.І. - представник;

Від відповідача: Козлов О.О. - представник.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

на рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2016

у справі № 910/4626/16 (головуючий суддя Головатюк Л.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича фірма "Незабудка"

до Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

про скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Незабудка" звернуловся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про скасування рішення відповідача, що викладене в протоколі № 388 від 25.02.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані прийняттям незаконного рішення Публічним акціонерним товариством "Київенерго", оформленого протоколом № 388 від 25.02.2016 по розгляду Акта про порушення № 39509 від 26.09.2014.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.04.2016 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича фірма "Незабудка" задоволено.

Визнано недійсним рішення Публічного акціонерного товариства "Київенерго", оформленого протоколом № 388 від 25.02.2016 по розгляду Акта про порушення № 39509 від 26.09.2014.

Присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київенерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича фірма "Незабудка " 1 378 грн. судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Київенерго" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2016 у справі №910/4626/16 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевим господарським судом прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з невідповідністю обставинам справи.

Відповідач обґрунтував апеляційну скаргу тим, що не погоджується з позицією Господарського суду міста Києва, викладеною в рішенні від 07.04.2016, зазначаючи, що в основу рішення Публічного акціонерного товариства "Київенерго" від 25.02.2016 № 388 покладено незаконний документ, але відповідач вказує, що скасував рішення від 23.10.2014 № 1079 та враховуючи висновки суду по справі № 910/24034/14 прийняв інше рішення щодо проведення перерахунку.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" у справі №910/4626/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В., суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 31.05.2016.

24.05.2016 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні, призначене на 31.05.2016, представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача, просив залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені ним у апеляційній скарзі, просив її задовольнити, рішення від 07.04.2016 скасувати.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 07.04.2006 між Публічним акціонерним товариством "Київенерго" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича фірма "Незабудка" укладено договір про постачання електричної енергії №40483, відповідно до якого постачальник постачає електричну енергію споживачу, а споживач оплачує її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами.

Під час виконання умов договору, а також вирішення всіх питань, не обумовлених ним, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема, Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку.

Постачальник електричної енергії зобов'язується виконувати умови договору, постачати споживачу електроенергію, як різновид товару та повідомляти споживача про всі зміни тарифів на електричну енергію через засоби масової інформації за п'ять днів до введення їх в дію.

Пунктом 2.2 договору визначено, що споживач зобов'язаний виконувати умови договору, дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 договору, оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків "Порядок розрахунків за електроенергію та зняття показань електролічильників споживачів", забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників постачальника електричної енергії за пред'явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю за показниками якості електроенергії та ін.

Згідно з пунктом. 4.2.4 договору, позивач сплачує постачальнику електричної енергії, розраховану виходячи із приєднаної потужності струмоприймачів та кількості годин їх використання (згідно з методикою, затвердженою НКРЕ), у разі таких дій позивача:

- самовільного внесення змін у схеми обліку електроенергії;

- пошкодження засобів обліку електроенергії, втручання в їх роботу, зняття пломб із засобів обліку;

- споживання електроенергії поза засобами обліку;

- інших умов, визначених методичними рекомендаціями НКРЕ.

Відповідно до п.7.1 договору облік електроенергії, спожитої споживачем та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача, здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх показання не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником електричної енергії розрахунковим шляхом згідно з вимогами додатку "Порядок розрахунків за електроенергію та зняття показань електролічильників споживачів ".

У відповідності до п. 7.2 договору у разі встановлення розрахункових засобів обліку не на межі балансової належності електричних мереж електропередавальної організації та споживача обсяг спожитої електроенергії визначається шляхом збільшення (зменшення) обсягів електричної енергії, визначених відповідно до показань розрахункових засобів обліку, на величину обсягу розрахункових втрат електроенергії у ділянці електричної мережі (з урахуванням трансформаторів) від межі балансової належності до місця встановлення розрахункових засобів обліку. Розрахунки втрат виконуються на підставі галузевих нормативно-технічних документів та оформляються додатком "розрахунок втрат електричної енергії в мережі споживача".

Пункту 7.3 договору передбачено, що якщо середньомісячне споживання електроенергії споживачем за будь-якою точкою обліку протягом 2 послідовних місяців є нижчим від визначеного пунктом 1.5.17 ПУЕ, споживач протягом 10 днів наступного розрахункового місяця звертається до постачальника електричної енергії щодо приведення обліку у відповідність до вимог ПУЕ.

Відповідно до п. 7.5 договору на підставі показань засобів обліку електричної енергії та умов додатка "Порядок розрахунків за електроенергію та зняття показань електролічильників споживачів" оформляються такі документи:

- акт про використану електричну енергію;

- акт про результати замірів електричної потужності.

За наявності вводів на різних ступенях напруги та різних системах обліку показання надаються окремо за кожною точкою обліку.

В своїх поясненнях позивач зазначає, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича фірма "Незабудка" сплачувались кошти, здійснювався допуск представників Публічного акціонерного товариства "Київенерго" у місця розташування електромережі споживача, точок обліку, надавалась можливість проведення перевірок засобів обліку. В свою чергу, на виконання умов договору Публічним акціонерним товариством "Київенерго" приймались платежі, проводились нарахування за спожиту електроенергію та проводились планові та позапланові перевірки позивача.

26.09.2014 під час розпломбування приладів обліку позивача інспекторами РЕМ "Центральний" Публічного акціонерного товариства "Київенерго" було виявлено порушення ПКЕЕ та складено Акт про порушення № 39509 від 26.09.2014 (а.с.17).

Порушення полягало у самовільному підключенні електропроводки до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку електроенергії та прихованим способом, а саме: в ході огляду лічильників та місця розташування кабелів у спеціальній коробці, було виявлено самовільне підключення до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку однієї зі стаціонарних плит. При цьому дане підключення було здійснено кабелем від проколюючих зажимів у спеціальному отворі (коробці), де розміщувались у вільному доступі всі кабелі.

На підставі указаного Акту комісією відповідача з розгляду актів про порушення ПКЕЕ було прийнято рішення у формі протоколу № 1079 від 23.10.2014, яким встановлено вартість не облікованої електричної енергії, котра підлягає сплаті позивачем. Сума нарахувань за актом про порушення склала 467 731,13 грн. (а.с.95-96).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича фірма "Незабудка" не визнало рішення засідання комісії по розгляду Акта про порушення від 26.09.2014 №39509, яке було оформлене протоколом від 23.10.2014 №1079 та звернувся до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.01.2015 по справі № 910/24034/14 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича фірма "Незабудка" до Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про скасування рішення засідання комісії по розгляду акта про порушення від 26.09.2014 №39509, оформлене протоколом від 23.10.2014 №1079.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2015 у справі №910/24034/14 судове рішення місцевого господарського суду скасовано та прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги. Скасовано рішення засідання комісії по розгляду акта про порушення від 26.09.2014 №39509 Публічного акціонерного товариства "Київенерго", оформлене протоколом від 23.10.2014 №1079 та зазначено, що акт не містить: даних про використання спецзасобів або здійснення демонтажних робіт для визнання підключення "прихованим", належних даних (схеми) про розташування засобів обліку; переліку струмоприймачів, приєднаних до електричної мережі та режиму їх роботи (п.5 акта, в якому замість найменування струмоприймача, їх кількості, потужності та режиму роботи зазначено, що "технічні паспорти струмоприймачів не надані" без визначення назви цих струмоприймачів та їх кількості), часу роботи струмоприймачів протягом доби, переліку об'єктів, відключених від електропостачання.

В акті зазначено п.3.34, 6.40, 10.2 ПКЕЕ, які не містять опису порушення, а є загальними пунктами щодо обов'язків позивача та порядку проведення перевірок.

Отже, акт про порушення від 26.09.2014 №29509 є неналежним доказом порушення позивачем ПКЕЕ, в розумінні ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, оскільки складений з порушенням вимог ПКЕЕ та Методики.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.08.2015р. залишено в силі Постанову Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2015р.

В своїх поясненнях позивач зазначає, що Публічне акціонерне товариство "Київенерго", навіть після винесення постанови, направляв на адресу позивача вимоги щодо погашення заборгованості в сумі донарахування за скасованим судом рішенням відповідача та погрожував відключенням електричної енергії.

У зв'язку з тим, що рішення судів ігнорувались відповідачем, на звернення позивача належні відповіді не давались, для припинення незаконної діяльності відповідача, позивач звернувся до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг з запитом щодо правомірності діяльності відповідача.

31.12.2015 позивач отримав на своє звернення лист №14114/20-15 від Національної комісії щодо незаконності дій відповідача та з прямою вказівкою на необхідність приведення взаємовідносин між позивачем і відповідачем у відповідність до вимог чинного законодавства та для відповідача обов'язок скасувати Акт №39509 від 26.09.2014, як незаконний.

Позивач листом №37 від 12.02.2016 направив відповідь НКРЕКП на адресу Публічного акціонерного товариства "Київенерго", з вимогою прийняти дану інформацію до відома та припинити незаконну діяльність щодо позивача з донарахування йому недорахованої електричної енергії за незаконним Актом.

02.03.2016 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-виробнича фірма "Незабудка" надійшов лист від структурного відокремленого підрозділу "Київські електричні мережі" Публічного акціонерного товариства "Київенерго" щодо прийняття чергового рішення про донарахування недорахованої електричної енергії та прийняття комісією відповідача такого рішення на підставі того ж незаконного Акту №39509 від 26.09.2014, але вже новим Протоколом №388 від 25.02.2016. До листа було долучено Розрахунок та Рахунок №40483015/акт39509 від 25.02.2016 на суму 31531,44 грн., що складався на підставі того ж Акту, який на вимогу НКРЕКП мав бути скасований, однак знову був використаний відповідачем для прийняття рішення, що оскаржується позивачем.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір про постачання електричної енергії № 40483 від 07.04.2006 є договором енергопостачання.

Статтею 275 ГК України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ст. 26 Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Частиною 1 ст. 277 ГК України визначено, що абоненти користуються енергією з додержанням правил користування енергією відповідного виду. Правила користування енергією, якщо інше не передбачено законом, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1.1 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України від 31.07.1996 року № 28 (надалі - ПКЕЕ), ці правила регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Засоби обліку - засоби вимірювальної техніки, у тому числі лічильники, трансформатори струму та напруги, кола обліку, які використовуються для визначення обсягу електричної енергії та величини споживання електричної потужності.

Відповідно до п.п.15, 16 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442, із змінами, (далі - Правила) постачальник електричної енергії має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів; складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

В акті про порушення ПКЕЕ від 26.09.2014 № 39509 зазначено, що позивач при користуванні електричною енергією за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 68, самовільно підключив електропроводку до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку електроенергії та прихованим способом, а саме: в ході огляду лічильників та місця розташування кабелів у спеціальній коробці, було виявлено самовільне підключення до електричної мережі поза розрахунковими засобами обліку однієї зі стаціонарних плит. При цьому дане підключення було здійснено кабелем від проколюючих зажимів у спеціальному отворі (коробці), де розміщувались у вільному доступі всі кабелі.

Пунктом 6.41 ПКЕЕ вказано, що у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656.

Відповідно до п. 6.41 ПКЕЕ, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, які необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

Акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача.

Згідно з правил користування електричною енергією, контрольний огляд засобу обліку - виконання комплексу робіт з метою візуального обстеження цілісності засобу обліку (корпусу, скла, кріплення тощо), цілісності встановлених згідно з актом про пломбування пломб та наявності відбитків їх тавр, зняття показів засобів обліку, а також з метою виявлення без використання спеціальних технічних засобів та/або часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів самовільних підключень.

Технічна перевірка - виконання комплексу робіт з метою визначення відповідності стану засобу обліку електричної енергії та схеми його підключення, а також відповідності стану електропроводки та електроустановок від межі балансової належності до точки обліку "Правилам устройства электроустановок" (далі - ПУЕ) та іншим нормативно-технічним документам.

Тобто, з наведеного вище випливає, що метою контрольного огляду засобу обліку та технічної перевірки є візуальне обстеження цілісності засобу обліку для виявлення без використання спеціальних технічних засобів та часткового демонтажу будівельних конструкцій або оздоблювальних матеріалів самовільних підключень.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки (ч. 1 ст. 217 Господарського кодексу України).

Таким чином, рішення постачальника електричної енергії про нарахування вартості недорахованої спожитої електроенергії є саме оперативно-господарською санкцією. Донарахування електричної енергії є одним з видів відповідальності і очевидним є те, що позивача відповідач намагається повторно притягнути до відповідальності.

Як вже було зазначено, 31.12.2015 позивач отримав на своє звернення лист №14114/20-15 від Національної комісії щодо незаконності дій відповідача та з прямою вказівкою на необхідність приведення взаємовідносин між позивачем і відповідачем у відповідність до вимог чинного законодавства та для відповідача обов'язок скасувати Акт №39509 від 26.09.2014 як незаконний.

Вказівки НКРЕКП для відповідача є обов'язковими, оскільки даний орган встановлює порядок діяльності відповідача на відповідному ринку, де відповідач займає монопольне становище.

Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг визнала Акт №№39509 від 26.09.2014 таким, що має бути скасований, а відтак, в основу рішення відповідача, що оскаржується позивачем, покладено незаконний документ, і даний документ не може бути підставою для законного і обґрунтованого рішення.

Статтею 27 Закону України "Про електроенергетику" встановлено, що правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Правопорушеннями в електроенергетиці у тому числі є крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку, порушення правил користування енергією.

Правилами користування електричною енергією визначено, що збитки (з вини споживача) це витрати, недоотримана вигода (за винятком доходу від реалізації недоврахованої електричної енергії) постачальника електричної енергії або електропередавальної організації (основного споживача), яких вони зазнали внаслідок пошкодження електроустановок через зловмисну чи недбалу діяльність споживача (субспоживача) або інших осіб, та вартість робіт і послуг, необхідних для відновлення електроустановок та електропостачання.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо обґрунтованості вимог позивача про визнання недійсним рішення Публічного акціонерного товариства "Київенерго", оформленого протоколом № 388 від 25.02.2016 по розгляду Акта про порушення № 39509 від 26.09.2014.

Інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, судовою колегією до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи зазначене вище, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку, рішення місцевого господарського суду, яким позов задоволено, відповідає чинному законодавству та матеріалам справи; колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 07.04.2016 року у справі № 910/4626/16 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/4626/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко