ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2016 р.Справа № 915/270/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів Діброви Г.І., Ліпчанської Н.В.;

при секретарі судового засідання Саломатовій К.А.;

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, - за довіреністю №Д-078/2016 від 26.04.2016 року;

від відповідача не зявився;

від ДВС - не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства „Миколаївський бронетанковий завод, м. Миколаїв

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 13.04.2016 року

про відмову у задоволенні скарги Державного підприємства „Миколаївський бронетанковий завод, м. Миколаїв

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ

про скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016 року; скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 50228861; зняття арешту з рахунків боржника, накладеного згідно з постановою про арешт коштів боржника від 18.02.2016 року

у справі № 915/270/15

за позовом Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення „Укрспецекспорт, м. Київ

до Державного підприємства „Миколаївський бронетанковий завод, м. Миколаїв

про стягнення 88 285 718,16 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.04.2016 року було відхилено скаргу Державного підприємства „Миколаївський бронетанковий завод, м. Миколаїв (Далі ДП „Миколаївський бронетанковий завод) на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ про скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016 року; скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 50228861; зняття арешту з рахунків боржника, накладеного згідно з постановою про арешт коштів боржника від 18.02.2016 року у справі № 915/270/15 за позовом Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення „Укрспецекспорт, м. Київ про стягнення 88 285 718,16 грн.

Мотивуючи дану ухвалу, місцевий господарський суд зазначив, що боржник самостійно не виконав рішення суду у строк визначений ч. 2 ст. 25 Законом України "Про виконавче провадження", стягувач не відмовився від примусового виконання рішення суду, а при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016 року у виконавчому провадженні № 49707693 державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ діяв в межах, встановлених законодавством України, службові повноваження перевищені не були, вищевказані постанови є законними та обґрунтованими. Судом першої інстанції зазначено, що не вбачається підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 50228861 та зняття арешту з рахунку державного підприємства Миколаївський бронетанковий завод, накладеного згідно постанови про арешт коштів боржника від 18.02.2016 року.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, ДП „Миколаївський бронетанковий завод звернулось з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати ухвалу місцевого господарського суду, прийнявши нове рішення, яким задовольнити його скаргу, скасувати постанови про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016 року та про відкриття виконавчого провадження № 50228861, і зняти арешт з рахунків боржника, накладений згідно з постановою про арешт коштів боржника від 18.02.2016 року.

Скаржник вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, внаслідок чого зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи.

23.05.2016 року через відділ діловодства суду від Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення „Укрспецекспорт, м. Київ надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що вбачаються підстави для задоволення апеляційної скарги та задоволення скарги боржника, оскільки винесені державним виконавцем постанови є передчасними.

В судовому засіданні 25.05.2016 року представник позивача не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на відзив. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не зявились, про час, дату та місце його проведення повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень.

Крім того, 24.05.2016 року через відділ діловодства суду від скаржника надійшло клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги в звязку з зайнятістю його представника в інших судових засіданнях в господарському суді Миколаївської області та Миколаївському окружному адміністративному суді.

Судова колегія розглянула та відхилила дане клопотання в звязку з його недоцільністю. Крім того, апеляційна інстанція обмежена пятнадцятиденним строком розгляду апеляційних скарг на ухвали суду. За таких обставин, судова колегія вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за наявними в справі матеріалами.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду в повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника стягувача перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 25.09.2015 року у даній справ було стягнуто з ДП Миколаївський бронетанковий завод на користь Державного підприємства Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення „Укрспецекспорт, м. Київ 2 990 363,74 дол. США, що еквівалентно 23 900 482,19 грн., станом на 02.07.2012 року (1 дол. США = 7,9925 грн.) боргу, 1 891 739,54 грн. 3% річних та 73 080,00 грн. судового збору.

06.10.2015 року на виконання вищевказаного рішення від 25.09.2015 року у справі № 915/270/15 господарським судом Миколаївської області видано відповідний наказ.

21.12.2015 року стягувачем наказ предявлено до виконання до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

23.12.2015 року органом ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №49707693 та постановлено боржнику самостійно виконати рішення суду, а саме: сплатити заборгованість згідно виконавчого документа у строк до семи днів з моменту винесення (отримання) постанови про відкриття виконавчого провадження. Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення боржник отримав постанову про відкриття ВП №49707693 від 23.12.2015 року 05.01.2016 року.

Також, 23.12.2015 року органом ДВС винесено постанову про накладення арешту на все рухоме і нерухоме майно, що належить боржнику: ДП Миколаївський бронетанковий завод у межах суми звернення стягнення 2 990 363,74 дол. США та 1 964 819,54 грн.

21.01.2016 року органом ДВС винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 299 036,37 дол. США та 196 481,95 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 11.11.2015 року було задоволено заяву Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення „Укрспецекспорт, м. Київ про виправлення описки у наказі господарського суду Миколаївської області від 06.10.2015 року щодо виправлення невірно зазначеного повного найменування стягувача з „Державного підприємства Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення „Укрспецекспорт на „Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення „Укрспецекспорт. Проте, в пункті 2 резолютивної частини даної ухвали суд першої інстанції фактично не змінив найменування стягувача, залишивши попередню помилкову назву. Ані сторони, ані логан ВДВС на казані описки уваги не звернули і у всіх виконавчих документах було зазначено невірне найменування стягувача.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 02.02.2016 року виправлено описку в рішенні суду від 25.09.2015 року та зазначено: Стягнути з Державного підприємства Миколаївський бронетанковий завод на користь Державного підприємства Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення Укрспецекспорт 23 900 482,19 грн. (еквівалентно 2 990 363,74 дол. США., станом на 02.07.2012 року 1 дол. США = 7,9925 грн.) боргу, 1 891 739,54 грн. 3% річних та 73 080,00 грн. судового збору.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 03.02.2016 року було затверджено мирову угоду у виконавчому провадженні по справі № 915/270/15, відповідно до якої боржник зобовязується сплатити стягувачу борг шляхом перерахування грошових коштів рівними частинами в розмірі 399 559,37 грн. в строк до 01.02.2021 року за графіком.

16.02.2016 року органом ДВС винесено постанови про виправлення резолютивної частини постанови про відкриття ВП №49707693 від 23.12.2015 року та про виправлення суми виконавчого збору в постанові від 21.01.2016 року, зазначивши суму стягнення виконавчого збору 2 397 356,22 грн.

Крім того, 16.02.2016 року державним виконавцем органу ДВС винесено постанову про закінчення ВП №49707693 на підставі п.2 ч.1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої виконавче провадження підлягає закінченню у звязку з затвердженням судом мирової угоди між стягувачем та боржником у процесі виконання.

18.02.2016 року органом ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №50228861 з виконання постанови про стягнення виконавчого збору ВП№49707693 від 21.01.2016 року про стягнення з боржника на користь держави виконавчого збору в сумі 2 397 356,22 грн. Крім того, 18.02.2016 року було винесено постанову про арешт коштів боржника.

19.02.2016 року до господарського суду Миколаївської області від ДП Миколаївський бронетанковий завод надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій він просив скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016 року у виконавчому провадженні № 49707693, скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 50228861 та зняти арешт з рахунку державного підприємства Миколаївський бронетанковий завод, накладений згідно постанови про арешт коштів боржника від 18.02.2016 року.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ст.ст. 1, 5, 11 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення). Вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом та цим Законом. Дії державного виконавця підлягають оформленню відповідними постановами та іншими документами (актами тощо), що у відповідності з вимогами Закону України "Про виконавче провадження" покладає на скаржника право та обов'язок оскаржити постанови або дії (бездіяльність) державного виконавця у встановлений строк.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно з ч.1, 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Пунктом 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно п.1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Пунктом 3.7.1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону.

Статтею 28 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається.

Згідно ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Розглянувши матеріали оскарження ухвали, Одеський апеляційний господарський суд вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про те, що боржник самостійно не виконав рішення суду у строк, визначений ч. 2 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів, у даній справі на виконання органу ДВС було передано Наказ господарського суду Миколаївської області від 06.10.2015 року по справі № 915/270/15 про стягнення грошових коштів, в якому були невірно вказані найменування стягувача, на користь якого боржник повинен був в добровільному порядку перерахувати суму грошових коштів та зазначення цієї суми в іноземній валюті, в звязку з чим в подальшому судом першої інстанції були винесені відповідні ухвали про виправлення вищевказаних описок з причин неможливості органу ДВС здійснити будь-які виконавчі дії, про що зазначалося самим державним виконавцем при винесенні вже ним постанов про виправлення описок в його попередніх постановах. Ці постанови були винесені державний виконавцем вже після закриття виконавчого провадження в звязку з затвердженням судом мирової угоди.

Таким чином, допущені істотні неточності в документах, які є підставою для виконавчого провадження з примусового виконання Наказу господарського суду Миколаївської області від 06.10.2015 року по справі № 915/270/15 унеможливлювали його виконання боржником в добровільному порядку в строк, наданий державним виконавцем і виключили можливість органу ДВС здійснення будь-яких виконавчих дій, на підставі яких було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Крім того, судова колегія зауважує, що стягувач погоджується з вимогами боржника щодо задоволення скарги на дії ДВС, та зауважує у відзиві на апеляційну скаргу, що станом на дату її розгляду боржник відповідально виконує умови укладеної мирової угоди, поетапно перераховуючи суму боргу на рахунок стягувача.

До того ж, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 28.01.2015 року № 3-217гс14 по справі № 924/205/13-г.

Згідно з частиною першою статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

З огляду на зазначене, вимоги скаржника щодо скасування постанов про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016 року і про відкриття виконавчого провадження № 50228861 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим скаржником заявлено вимогу про зняття арешту з рахунків боржника, накладеного постановою про арешт коштів боржника від 18.02.2016 року. Проте сама постанова про арешт коштів боржником не оскаржується, у звязку з чим у суду відсутні правові підстави для зняття арешту з рахунків боржника, накладеного вищевказаною постановою, наслідком чого є відмова у задоволенні скарги в цій частині.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Державного підприємства „Миколаївський бронетанковий завод, м. Миколаїв підлягає частковому задоволенню, а ухвала господарського суду Миколаївської області від 13.04.2016 року у даній справі частковому скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення скарги Державного підприємства „Миколаївський бронетанковий завод, м. Миколаїв на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ з визнанням дій по винесенню постанов про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016 року та про відкриття виконавчого провадження № 50228861 неправомірними та їх скасуванням з відмовою у знятті арешту з рахунків боржника, накладеного постановою про арешт коштів боржника від 18.02.2016 року.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за апеляційний розгляд справи покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 49; 99; 101 106, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства „Миколаївський бронетанковий завод, м. Миколаїв на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 13.04.2016 року у справі № 915/270/15 задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 13.04.2016 року у справі № 915/270/15 скасувати частково.

Скаргу Державного підприємства „Миколаївський бронетанковий завод, м. Миколаїв на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ про скасування постанов про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016 року та про відкриття виконавчого провадження № 50228861, і зняття арешту з рахунків боржника, накладеного згідно з постановою про арешт коштів боржника від 18.02.2016 року задовольнити частково.

Визнати дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ неправомірними та скасувати постанови про стягнення виконавчого збору від 21.01.2016 року і про відкриття виконавчого провадження № 50228861.

В іншій частині ухвалу господарського суду Миколаївської області від 13.04.2016 року у справі № 915/270/15 залишити без змін.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ на користь Державного підприємства „Миколаївський бронетанковий завод, м. Миколаїв 918,67 грн. судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду.

Господарському суду Миколаївської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

ОСОБА_2