ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" травня 2016 р.Справа № 924/153/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

Суддя Магера В.В., розглянувши матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_1 БУД, м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Агротек-ХПП, смт. Війтівці Волочиського району Хмельницької області;

про стягнення 1 907 598,12 грн., з яких: 802 420,27 грн. основного боргу, 150 700,00 грн. витрат на транспортування товару, 234 196,76 грн. пені, 595 643,31 грн. штрафу, 19 018,86 грн. інфляційних витрат, 13 857,67 грн. 3% річних, 91 761,25 грн. курсової різниці

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 18.02.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю від 29.03.2016р.

Рішення приймається 26.05.2016р., оскільки в судових засіданнях 26.04.2016р. та 13.05.2016р. оголошувались перерви.

В засіданні суду 26.05.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Суть спору: Позивач звернувся із позовом, згідно якого просить суд стягнути із відповідача 1 907 598,12 грн., з яких: 802 420,27 грн. основного боргу, 150 700,00 грн. витрат на транспортування товару, 234 196,76 грн. пені, 595 643,31 грн. штрафу, 19 018,86 грн. інфляційних витрат, 13 857,67 грн. 3% річних, 91 761,25 грн. курсової різниці, посилаючись на доводи, викладені у позові.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 28.04.2015р. між сторонами був укладений Договір поставки №48 на постачання обладнання для зерносховищ. Разом з підписанням договору були підписані специфікація №1 від 28.04.2015р. на загальну суму 1 376 013,60 грн. та специфікація №2 від 28.04.2015р. на загальну суму 7 005 663,00 грн.

Вказує, що згідно п.п.2.1 специфікацій відповідач повинен був здійснити попередню оплату товару в розмірі 50% його вартості впродовж 3-х банківських днів з дати підписання специфікацій, тобто до 04.05.2015р. відповідач повинен був сплатити за Специфікацією №1 суму 688 006 80 грн., а за Специфікацією №2 кошти в сумі 3 502 831,50 грн.

Зазначає, що попередню оплату товару відповідач здійснив двома платежами 13.05.2015р. в сумі 200 000,00 грн. та 15.05.2015р. в сумі 5 000 000,00 грн. не зазначивши в призначенні платежу, всупереч вимогам п.3.6 договору, реквізити специфікації, за якою здійснюється оплата, що призвело до вимушеного корегування плану виробництва та збільшення строку виконання зобов'язань.

Після з'ясування у відповідача призначення платежу було встановлено, що відповідач здійснив попередню оплату товару за Специфікацією №1 в сумі 688 006,80 грн. та за Специфікацією №2 в сумі 4 511 993,20 грн. Строк поставки Товару встановлюється Специфікаціями і становить по Специфікації №1-45 календарних днів з дати здійснення Відповідачем попередньої оплати (до 29.06.2015) та по Специфікації №2-75 календарних днів з дати здійснення відповідачем попередньої оплати (до 29.07.2015), але виключно при належному виконанні відповідачем умов оплати товару.

Позивач вказує, що на виконання своїх зобов'язань за договором до настання строку поставки він повідомив відповідача про готовність товару за Специфікаціями №1 та №2 до відвантаження та просив покупця здійснити оплату, приймання і вивезення товару зі складу постачальника, розташованому за адресою: м. Харків, вул. Лозівська, 3, у відповідності з умовами поставки згідно з п.4.1, 4.2 Договору, якими передбачена оплата транспортування товару зі складу позивача до місця розташування відповідача за рахунок останнього.

Вказує, що згідно п.2.2 специфікацій відповідач повинен був оплатити 40% вартості товару упродовж 5-ти банківських днів з дати отримання від позивача повідомлення про готовність товару до відвантаження, але в будь-якому разі раніше дати поставки товару позивачем.

Однак, посилаючись на відсутність можливості оплатити товар і його доставку, відповідач просив позивача відвантажити товар без оплати та здійснити доставку товару за рахунок позивача із подальшим відшкодуванням відповідачем витрат позивача в повному обсязі.

Тому, позивач провів поставку товару наступним чином: по специфікації №1 згідно видаткових накладних на суму 1 376 013,60 грн., та по специфікації №2 згідно видаткових накладних на загальну суму 6 937 964,84 грн.

Позивач посилається на те, що згідно ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк: зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи, що оплату 40% вартості товару Відповідач повинен був здійснити до поставки товару, то строк оплати суми 550 405,44 грн. по Специфікації №1 встановлено до 26.06.2015р., а суми 2 802 265,20 грн. по Специфікації №2 встановлено до 03.07.2015р., тобто до дати фактичної поставки першої частини товару за відповідною специфікацією.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, позивач повідомив, що відповідач здійснив зазначені оплати поставленого товару із порушенням строків оплати та не в повному обсязі, тобто неналежним чином виконав свої зобов'язання.

Таким чином стверджує, що станом на 20.01.2016р. загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем згідно із умовами договору, становить 802 420,27 грн.

Оскільки транспортування товару зі складу позивача до місця розташування відповідача частково здійснювалось за рахунок позивача, а згідно із п.4.1,4.2 договору витрати із транспортування товару повинен був нести відповідач, у відповідача виникло зобов'язання із відшкодування витрат позивача, пов'язаних із транспортуванням товару.

При цьому, загальна сума витрат позивача на транспортування товару, яку повинен відшкодувати відповідач, складає 150 700,00 грн., що підтверджено актами виконання робіт (надання послуг), які додані до матеріалів справи.

Зазначає, що 30.11.2015р. відповідачу рекомендованим листом була направлена претензія із вимогою оплати суми заборгованості, яка була вручена відповідачу 04.12.2015р., про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Однак, відповідач на претензію не відповів, суму заборгованості до цього часу не оплатив.

Частиною 1 ст.230 ГК України встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, він зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.1.3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, що обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки атонального банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.2 договору у випадку прострочення терміну проведення платежів понад строку, передбаченого умовами договору, позивач має право нарахувати та стягнути з відповідача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період такого порушення, від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення. Пеня нараховується за весь час прострочення платежу до повного погашення заборгованості.

Відповідно до поданого розрахунку відповідачу було нараховано пеню в сумі 234 196,76 грн. та штраф в сумі 595 643,31 грн. у відповідності до п.п.6.2, 6.3 договору.

Позивач посилається на те, що згідно ст.625 Цивільною кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Такі ж умови відповідальності визначені в п. 6.5 Договору.

Згідно доданого до позовної заяви розрахунку суми інфляційних останні становлять 19 018,86 грн., які позивач просить стягнути із відповідача.

Відповідно до поданого до позовної заяви розрахунку 3% річних від суми заборгованості з оплати вартості товару, що поставляється згідно з умовами договору, їх загальна вартість складає 13857,67 грн.

Зважаючи на те, що вартість товару згідно специфікації №1 та специфікації №2 була зафіксована в іноземній валюті - євро, а всі платежі на день оплати підлягають перерахунку у відповідності із змінами по Міжбанківському курсу продажу євро, тому позивачем проведено нарахування курсової різниці по специфікації №1 в сумі 25 561, 66 грн., та по специфікації №2 в сумі 66 199,59 грн., всього в розмірі 91 761,25 грн.

Із врахуванням вищевикладеного, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог із підстав, викладених у позові.

Відповідач у направленому суду письмовому відзиві від 17.03.2016р. із позовними вимогами не погодився, враховуючи таке. Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Вказує, що Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч.1 ст.693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідач вказує, що він здійснив позивачу передоплату згідно договору в загальній сумі 5 200 000,00 грн.: платіжним дорученням №323 від 13.05.2015р. в сумі 200 000,00 грн., платіжним дорученням №247 від 15.05.2015р. в сумі 5 000 000,00 грн. Тобто, вважає, що 50% передоплати згідно Специфікації №1 в сумі 688 006,80 грн. та 50% передоплати згідно Специфікації №2 в сумі 3 502 831,50 грн. здійснено відповідачем 13.05.2015 року та 15.05.2015 року.

Відповідно до ст.663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Відповідач посилається на те, що згідно до ст.682 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, що відповідає умові договору купівлі-продажу щодо комплектності. Якщо договором купівлі-продажу не встановлено умов щодо комплектності товару, продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, комплектність якого визначається звичаями ділового обороту або іншими вимогами, що звичайно ставляться.

Статтею 683 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором купівлі-продажу встановлений обов'язок продавця передати покупцеві певний набір товару у комплекті (комплект товару), зобов'язання є виконаним з моменту передання продавцем усього товару, включеного до комплекту.

Відповідач стверджує, що товар підлягав поставці в комплектах, а тому відповідно до положень статті 683 ЦК України обов'язок позивача щодо поставки товару згідно договору та специфікацій №1, 2, 3 вважається виконаним після передання усього товару (його складових частин), включеного до відповідного комплекту.

Тому, відповідач вважає, що у позивача настав обов'язок здійснити поставку товару, передбаченого специфікацією №1 до 29.06.2015 року (45 календарних днів з моменту оплати 50% згідно п.2.1. Специфікації №1, який слід обчислювати з 15.05.2015 року). Товар згідно специфікації №1 був в повному обсязі поставлений позивачем відповідачу 03.07.2015 року.

Однак, повідомлень про готовність товару, передбаченого специфікацією №1, до поставки відповідач не отримував. Такі повідомлення не долучені позивачем до позовної заяви та не надано доказів їх відправлення, а лише голослівно стверджується в позовній заяві про повідомлення позивачем відповідача про готовність товару до поставки.

Тому, відповідач стверджує, що обов'язок оплати 40% від вартості Товару в сумі 550 405,44 грн. міг настати у відповідача в день кінцевої поставки товару, тобто 03.07.2015 року, а обов'язок оплати остаточної вартості товару 10% в сумі 137 601,36 грн. - 17.08.2015 року.

Обов'язок здійснити поставку товару, передбаченого Специфікацією №2, у позивача настав 29.07.2015 року (75 календарних днів з моменту оплати 50% згідно п.2.1. Специфікації №2, який слід обчислювати з 15.05.2015 року).

Відповідач вказує, що станом на сьогоднішній день, позивач не здійснив поставку в повному обсязі Товару, вказаного в Специфікації №2 до Договору, зокрема, силоса СВП 23,8.22 3011.00.000-08 та механізму шнекового зачисного, оскільки обладнання термометрії, що входить до складу силоса, поставлене для ручного зчитування, а не для автоматичного зчитування та підлягає заміні; конструкція вентиляторів (8 шт.), що входять до складу силоса, не дозволяє провести їх монтаж та наладку під необхідні параметри; один із замінених електроприводів зачисних шнекових механізмів є бракованим та перебуває в неробочому стані.

Крім того, поставка Товару згідно Специфікації №2 здійснювалася розукомплектованими частинами всупереч технологічному процесу монтажу силосів зберігання. Як вбачається із п.4.5. Інструкції по зборці і монтажу силосів СВП 23,8.22 3011.00.000-08, зборка силосу технологічно починається з каркасу даху, далі здійснюється зборка даху, зборка корпусу силосу. Зборка корпуса силосу дійснюється зверху вниз, методом підрощування, за допомогою спеціальних монтажних пристосувань та підйомників.

Проте, позивач провів поставку товару не з комплектуючих до дахових конструкцій силосів зберігання, а саме - кронштейнів та стійок, а поставив їх в кінці, що призвело не тільки по прострочення поставки Товару, але й до відтермінування початку монтажних робіт підрядником.

В претензіях №170 від 28.10.2015р. та №181 від 12.11.2015р. відповідач просив позивача здійснити допоставку (заміну) необхідного обладнання, передбаченого Специфікацією №2 до Договору.

У відповіді №2075 від 30.11.2015р. на зазначені претензії, ТОВ „ОСОБА_1 БУД повідомило ТОВ „АГРОТЕК ХПП, що залишок товару буде поставлений після здійснення покупцем оплати суми заборгованості та відшкодування витрат на транспортування Товару. Тобто позивач визнав той факт, що ним не здійснено поставку Товару згідно Специфікації №2 в повному обсязі, тобто не було поставлено повного комплекту силосу СВП 23,8.22 3011.00.000-08 та поставлено бракований механізм шнековий зачисний.

Як вбачається із позовної заяви, позивач вважає, що у відповідача настав обов'язок по оплаті поставки по накладних кожної частини некомплектного Товару та у зв'язку з допущеним простроченням оплати вважає, що існують підстави для нарахування пені, штрафу, 3% річних та інфляційних.

Проте, стверджує, що умовами Специфікації №№1,2,3 було передбачено поставку комплектного Товару, а згідно ст.683 ЦК України такий обов'язок вважається виконаним з моменту передання продавцем усього товару, включеного до комплекту. Тому вважає, що розукомплектовані частини товару не можуть вважатися належною поставкою товару, а відтак відсутні будь-які правові підстави для обчислення строку виконання зобов'язання по оплаті Товару, виходячи із кожної конкретної поставки розукомплектованих частин товару.

Щодо стягнення суми витрат на транспортування товару в розмірі 150 700,00 грн. відповідач вказує, що пунктом 4.1. Договору передбачено, що постачання здійснюється на умовах РСА/ЕХW (склад постачальника, м. Харків) згідно „Інкотермс 2000, якщо інше не обумовлено Специфікацією. Специфікаціями №№1,2,3 до Договору не було передбачено інших умов поставки.

Також як зазначеними умовами поставки, так і специфікаціями №№1,2,3 до договору передбачений обов'язок постачальника повідомити покупця про готовність товару до поставки. Однак, такі повідомлення позивачем не направлялися, а відповідачем не отримувалися, відтак, відповідач не мав можливості організувати отримання комплектного Товару на складі постачальника, м. Харків.

Натомість, позивач самостійно, без жодного погодження із відповідачем, здійснив поставку розукомплектованих частин товару, залучивши різних перевізників, в зв'язку з чим пред'явив вимогу про стягнення з відповідача витрат на транспортування товару в розмірі 150 700,00 грн.

Оскільки зазначені умови поставки не погоджувалися позивачем із відповідачем, умовами укладеного між позивачем та відповідачем договору не передбачено обов'язку постачальника здійснювати транспортування товару та не передбачено обов'язку покупця здійснювати відшкодування постачальнику таких витрат, тому заявлені вимоги про стягнення з відповідача витрат на транспортування товару в розмірі 150 700,00 грн. вважає безпідставними.

За таких обставин, відповідач не визнає позов та просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в засідання суду 26.05.2016р. з оголошенням перерви на 26.04.2016р. та 13.05.2016р. прибув, позовні вимоги підтримав та просив про задоволення позову.

Також, у додаткових письмових поясненнях від 26.04.2016р. позивач не погоджується із доводами відповідача про порушення якості поставленого товару, посилаючись на те, що якість товару визначається та підтверджується сертифікатами відповідності, окрім товару, який не підлягає обов'язковій сертифікації. (п. 2.2. договору).

Згідно п.4.5. договору поставка товару супроводжується наступними документами: Керівництво по експлуатації або паспорт на товар, Сертифікат відповідності (за вимогою). Товарно-транспортна накладна (у разі наявності перевізника), видаткова накладна на товар (у 2-х оригінальних примірниках), рахунок фактура (у разі відсутності Специфікації).

Крім того, відповідно до п.4.7 договору з відправкою кожної партії товару, та у разі постачання товару частинами, одночасно з товаром постачальник надає покупцю для підписання комплектуючу відомість, що підтверджує факт отримання відповідної кількості та асортименту комплектуючих, яка повинна бути підписана покупцем протягом трьох календарних днів від дати отримання товару (отримання товару) підтверджується відповідними товаророзпорядчими документами) та відправлена постачальнику засобами електронного або факсимільного звязку.

Позивач вказує, що порядок приймання товару та порядок предявлення претензій передбачено у розділі 5 договору, зокрема, перевірка додержання постачальником умов договору щодо кількості, комплектності та якості здійснюється у відповідності до умов договору та правил, встановлених Інструкцією про порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості №П-7 від 25.04.1966р.

В матеріалах справи наявні накладні та комплектуючі відомості а також товаророзпорядчі документи, в яких зафіксовано факт передачі позивачем відповідачу запчастин, з яких в подальшому має бути зібрано обладнання. Ці документи підписані сторонами та скріплені печатками. Більш того, під час приймання товару, жодних заперечень з боку відповідача щодо кількості, комплектності, асортименту та якості заявлено не було.

Натомість, відповідач зазначає, що ним в адресу позивача направлено дві претензії №170 від 28.10.2015р. та №181 від 12.11.2015р., в яких відповідач пославшись на поставку позивачем нібито товару неналежної якості за специфікацією №2, просив здійснити його заміну. Однак, його претензії залишилися без задоволення, отже вважає він, поставка вважатися остаточно виконаною з моменту заміни компонентів товару за Специфікацією №2, що на його думку, є неналежної якості.

Разом з тим, п.5.5. та 5.6. договору передбачено, що претензії щодо якості товару, який постачається за даним договором, повинні бути предявлені не пізніше 15 днів з дати поставки товару в порядку, встановленому чинним законодавством України та з урахуванням положень цього договору. Претензії повинні пред'являтися в письмовій формі, бути підписаним уповноваженою особою та скріплені печаткою покупця.

Окрім того, до претензії повинно бути додано усі наявні документи, якими підтверджується обґрунтованість вимог та викладених у претензії відомостей супроводжуватися актами, складеними у відповідності до приписів Інструкції П-7 та з урахуванням вимог п.5.3. договору. Також, до претензії додаються копії товаротранспортних документів.

Позивач посилається на те, що згідно п.п.5.3. договору у разі виявлення невідповідності якості товару діючим на території України стандартам або даним, що містяться у сертифікаті, покупець зобовязаний викликати представника постачальника для участі у прийманні та складанні акту приймання товару за якістю. У повідомленні про виклик представника постачальника покупець, крім відомостей, передбачених Інструкцією П-7, повинен вказати: асортимент товару, номер транспортного засобу, спосіб виявлення недоліків, найменування вантажоотримувача, адресу місця приймання товару.

Більш того, сторони домовилися, що документи щодо приймання товару за якістю, оформлені з порушенням вимог договору та норм чинного законодавства, не мають доказової сили при вирішенні спорів щодо якості товару (пункт 5.4 договору).

Посилання ж відповідача на те, що частина товару поставленого за специфікацією №2, виявилась неналежної якості, не може бути прийнято судом до уваги, оскільки в порушення вимог, викладених у пунктах 5.3. 5.4 договору та Інструкції П-7, він прийняв товар, без залучення представника позивача або його довіреної особи.

Окрім того, той факт, що відповідні товаророзпорядчі документи підписані представником відповідача та містять печатку ТОВ „АГРОТЕК-ХПП, дають підстави стверджувати про те, що товар поставлений за Специфікацією №2 не містить жодних дефектів.

Із врахуванням вищенаведеного, позивач вважає доводи відповідача безпідставними та просить задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача в засідання суду 26.05.2016р. (з оголошенням перерви на 26.04.2016р. та 13.05.2016р.) прибув, просить відмовити позивачу у позові у повному обсязі із підстав, викладених у відзиві на позов.

Також, у додатковому письмовому поясненні від 26.04.2016р. до відзиву відповідач вказує, що позивач не провів поставку в повному обсязі силосу СВП 23,8.22 3011.00.000-08, оскільки обладнання термометрії, що входить до складу силосу, поставлене для ручного зчитування, а не для автоматичного зчитування та підлягає заміні; крім цього, конструкція вентиляторів (8 шт.), що входять до складу силосу, не дозволяє провести їх монтаж та наладку під необхідні параметри.

При цьому, у претензіях №170 від 28.10.2015 року та №181 від 12.11.2015 року відповідач просив позивача здійснити допоставку (заміну) необхідного обладнання, передбаченого специфікацією №2 до договору, а також заміну бракованих комплектуючих, зокрема, електроприводу зачисного шнекового механізму, обладнання термометрії та вентиляторів (8 шт.).

У відповіді №2075 від 30.11.2015 року на зазначені претензії позивач повідомив, що залишок товару буде поставлений після здійснення покупцем оплати суми заборгованості та відшкодування витрат на транспортування Товару.

Звертає увагу сулу на те, згідно п.п. 1.1.10 договору поставки від 28.04.2015р. партія товару -Товар, який підлягає передачі за однією специфікацією, якщо інше не обумовлено у самій специфікації. При цьому, передоплата в розмірі 50% визначається від вартості всіх товарів, вказаних у специфікацій, а не від кожної одиниці товару окремо.

Відповідач вказує, що згідно ст.270 ГК України товари повинні поставлятися комплектно відповідно до вимог стандартів, технічних умов або прейскурантів. Договором може бути передбачено поставку з додатковими до комплекту виробами (частинами) або без окремих, не потрібних покупцеві виробів (частин), що входять до комплекту. Якщо комплектність не визначено стандартами, технічними умовами або прейскурантами, вона в необхідних випадках може визначатися договором.

У разі поставки некомплектних виробів постачальник (виробник) зобов'язаний на вимогу покупця (одержувача) доукомплектувати їх у двадцятиденний строк після одержання вимоги або замінити комплектними виробами у той же строк, якщо сторонами не погоджено інший строк. Надалі до укомплектування виробу або його заміни покупець (одержувач) має право відмовитися від його оплати, а якщо товар уже оплачений, вимагати в установленому порядку повернення сплачених сум. У разі якщо постачальник (виробник) у встановлений строк не укомплектує виріб або не замінить його комплектним, покупець має право відмовитися від товару. Прийняття покупцем некомплектних виробів не звільняє постачальника (виробника) від відповідальності.

Із врахуванням вищевикладеного, просить відмовити у позові.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Товариство з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_1 БУД, м. Харків як юридична особа значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб ат фізичних осіб-підприємців згідно ОСОБА_4 із ЄДР від 25.12.2015р. №.

Товариство з обмеженою відповідальністю „АГРОТЕХ-ХПП смт. Війтівці Волочиського району як субєкт підприємницької діяльності юридична особа значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців згідно довідки статистики від 25.02.2015р. №3.

28.04.2015р. між ТОВ „ОСОБА_1 БУД (постачальник) та ТОВ „АГРОТЕК-ХПП (покупець) був укладений Договір поставки №48, (надалі-договір), відповідно до п.2.1 якого постачальник зобов'язувався передати у власність покупця обладнання для зерносховищ (далі - товар), найменування, кількість, комплектність, ціна та асортимент якого визначені у Специфікаціях на кожну окрему партію товару та/або рахунках-фактурах, що підтверджується відповідними товаророзпорядчими документами, а покупець приймає на себе зобов'язання прийняти такий товар та оплатити його повну вартість згідно умов Договору.

Згідно п.п.2.3 договору сторони передбачили, що Специфікації є невід'ємними частинами цього договору. У разі, якщо у Специфікації прямо вказано, що товар виготовляється із матеріалу Покупця, то додатково, сторони мають вказати у Специфікації найменування таких матеріалів, їх повний перелік, умови передачі матеріалів, строки їх поставки, кількість та вимоги щодо якості.

Поставка товару (визначення вартості товару) може здійснюватися як за цінами в національній валюті України, що визначаються згідно з умовами поставки, вказуються в Специфікаціях та включають в себе податки, збори та інші обов'язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, пов'язані із поставкою товару відповідно до базису поставки, так і за цінами, зафіксованими в іноземній валюті, що підлягає перерахунку у валюту платежу - гривну України. (п.п.3.1 договору).

Відповідно до п.п.3.1.1 передбачено, що ціни на товар встановлюються специфікаціями окремо на кожну партію товару й розповсюджуються виключно на об'єм товару, вказаний безпосередньо в специфікації. Ціни на товар вказані в Специфікаціях на кожну партію товару, дійсні протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання Специфікації, ї можуть бути змінені постачальником в односторонньому порядку після спливу вказаного строку. В разі своєчасної передоплати Покупцем в порядку, передбаченому п.3.3. цього Договору, ціна на партію товару, вказана в Специфікації, не підлягає зміні. Ціни на товар, передоплату за який не здійснено, може бути переглянуто постачальником. В такому разі нові ціни на товар встановлюються новою специфікацією або додатковою угодою до цього Договору.

Договором сторони передбачили, що постачальник має право постачати товар без одержання передоплати покупця. У цьому випадку покупець зобов'язується оплатити поставлений товар в строк до 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту фактичного одержання товару. Розрахунки між сторонами здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку покупця на поточний рахунок постачальника.

Документом, що підтверджує факт зарахування суми грошових коштів на поточний рахунок постачальника є відповідна виписка з його банківського рахунку. При оформленні платіжного доручення покупець зобов'язаний вказати у призначенні платежу номер, дату даного договору та номер Специфікації, за якою здійснюється оплата. Посилання на номер та дату договору повинні містити усі первинні документи та Специфікації. (п.п.3.4, 3.5, 3.6 договору).

Згідно п.п.3.7, 3.8 договору у випадку отримання оплати за товар з неповною розшифровкою її призначення, строк виконання зобов'язань постачальником щодо поставки товару може збільшуватись на час, витрачений на встановлення призначення платежу. Ціна, загальна вартість, асортимент (сортамент), номенклатура та кількість товару - вказані в рахунку-фактурі, своєчасно сплаченому покупцем, вважаються узгодженими сторонами належним чином у відповідності до умов цього договору.

У відповідності до п.п.4.2 договору сторони передбачили, що постачальник, після отримання суми передоплати відповідно до п.3.3 договору (або після підписання Специфікації, якщо відстрочення платежу 100%), готує до завантаження та здійснює безпосереднє завантаження товару, а покупець власними силами та за власний рахунок здійснює транспортування партії товару зі складу постачальника у м. Харків.

В разі порушення покупцем строків оплати товару, передбачених п.3.3. цього договору, постачальник має право затримати поставку товару на строк затримки оплати товару. Документом, що засвідчує факт та обсяг передачі товару покупцю, є відповідний товаророзпорядчий документ, що підписується представниками обох сторін. Ризик випадкової загибелі, пошкодження або втрати товару чи його частини переходить від постачальника у відповідності з базисом поставки згідно „Інкотермс 2000. Датою переходу права власності на товар є дата передачі товару покупцю, що зазначена у товаророзпорядчому документі. (п.п.4.2.1, 4.3, 4.4 договору).

Згідно п.п.5.1 договору сторони передбачили, що перевірка додержання постачальником умов договору щодо кількості, комплектності та асортименту товару здійснюється покупцем в момент передачі йому товару. Щодо якості (стосовно явних недоліків) - протягом п'яти календарних днів з моменту отримання товару покупцем.

У разі виявлення покупцем товару неналежної якості, постачальник зобов'язується замінити такий товар на якісний протягом розумного строку, зменшити вартість товару неналежної якості або повернути гроші в обсязі поверненого неякісного товару, якщо тільки покупець доведе, що ці недоліки виникли до фактичної передачі товару або з вини постачальника при належному виконанні покупцем умов транспортування, зберігання та експлуатації. (п.п.5.2 договору).

У разі виявлення невідповідності якості товару діючим на території України стандартам або даним, що містяться у сертифікаті, покупець зобов'язаний викликати представника постачальника для участі у прийманні та складанні акту приймання товару за якістю. У повідомленні про виклик представника постачальника покупець, крім відомостей, передбачених Інструкцією П-7, повинен вказати: асортимент товару, номер транспортного засобу, спосіб виявлення недоліків, найменування вантажоотримувача, адресу місця приймання товару. У випадку неприбуття у строк без поважної причини протягом 3-х діб з моменту отримання повідомлення покупця представника постачальника для участі в прийманні товару та складання акту приймання товару за якістю, покупець повинен здійснити приймання товару у відповідності з вимогами чинного законодавства. (п.п. 5.3 договору).

П.п.5.4, 5.5., 5.6 договору передбачено, що документи щодо приймання товару за якістю, оформлені із порушенням вимог даного договору та норм чинного законодавства, не мають доказової сили при вирішенні спорів щодо якості товару. Претензії щодо якості товару, що постачається за даним договором, повинні бути пред'явлені постачальникові не пізніше 15-ти календарних днів з дати поставки товару в порядку, встановленому діючим законодавством України з урахуванням положень цього договору. Претензії повинні пред'являтись у письмовій формі, бути підписаними уповноваженою особою та скріплюватись печаткою Покупця, з додаванням усіх документів, що підтверджують обґрунтованість викладених в претензіях відомостей та вимог, супроводжуватись актами, складеними з урахуванням п.5.3 даного договору, копіями транспортних документів, тощо.

Згідно п.п.6.1,6.2, 6.3 договору передбачено, що сторони несуть матеріальну відповідальність за невиконання та/або неналежне виконання зобов'язань, прийнятих відповідно до умов договору, згідно діючого законодавства. Посадові особи, що підписали цей договір, несуть субсидіарну відповідальність по зобов'язанням сторони договору згідно ст.619 ЦК. За прострочення терміну проведення платежів проти строку, передбаченого умовами договору, постачальник має право нарахувати та стягнути із покупця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день такого прострочення. Пеня нараховується за весь час прострочення платежу до повного погашення заборгованості. За прострочення більш ніж на 30 днів строку проведення платежів, передбаченого умовами договору, до покупця крім пені може бути застосована штрафна санкція у розмірі 7% вартості затриманої оплатою партії товару.

Вказаним договором сторони передбачили, що у разі прострочення більш ніж на 30 календарних днів строку проведення платежів за договором, постачальник має право суми отриманих оплат зарахувати в якості погашення заборгованості покупця, що утворилася за раніше здійсненими поставками, а також стягнути санкції, передбачені п.п.6.2., 6.3, 6.5. договору, незалежно від вказаного Покупцем призначення платежу, в тому числі за зобов'язаннями, що виникли за іншим договором, укладеним між сторонами договору, про що постачальник письмово повідомляє покупця. За прострочення проведення платежів покупець сплачує постачальнику суму боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми за користування чужими грошовими коштами. (п.п.6.4, 6.5 договору).

Згідно п.п.6.6, 6.7 договору сторони передбачили, що за прострочення строку передачі товару покупець має право нарахувати та стягнути із постачальника неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непереданого у строк товару за кожен день такого прострочення, а за прострочення строку передачі товару більш ніж на 30 днів, до постачальника може бути застосований штраф в розмірі 7% від вартості непереданого у строк товару. Пеня нараховується за весь час прострочення поставки до повного виконання зобов'язання. За прострочення строку передачі товару покупець має право додатково нарахувати та стягнути із постачальника неустойку у розмірі три відсотка річних від вартості непереданого у строк товару за весь час прострочення.

Сторони домовилися, що у будь-якому іншому разі збитки відшкодуванню не підлягають. Постачальник не несе відповідальності за невиконання та/або неналежне виконання своїх зобов'язань, передбачених даним договором та має право односторонньої відмови від виконання умов договору частково або у повному обсязі, у випадках невиконання та/або неналежного виконання покупцем будь-яких обов'язків, передбачених договором; ухилення покупця від повернення підписаних (у т.ч. за допомогою факсимільного зв'язку або електронної пошти) специфікацій, видаткових накладних, додаткових угод, інших документів, пов'язаних із здійсненням договору, від проведення звіряння розрахунків у відповідності зі строками та порядком визначеним чинним законодавством та даним договором. (п.п. 6.8, 6.9 договору ).

У відповідності п.п.2.3 договору 28.04.2015р. між сторонами підписано Специфікацію №1 на поставку товару на загальну суму 1 376 013,60 грн. (в т.ч. ПДВ), відповідно до якої передбачена поставка: силосу СВК 7,3.15 К60 3024.000.000, в кількості 2 компл., естакади надсилосної оцинкованої в кількості 2 компл.

Згідно п.п.2.1, 2.2, 2.3 Специфікації №1 передбачено такі умови оплати: 50% передоплати в сумі 688 006,80 грн. протягом 3 банківських днів з моменту підписання даної Специфікації; 40% вартості товару, що складає суму в розмірі 550 405,44 грн. - протягом 5 банківських днів з моменту отримання від постачальника повідомлення про готовність товару до відвантаження, але в будь-якому разі раніше дати поставки товару постачальником; остаточні 10% вартості товару, що складає суму в розмірі 137 601,36 грн. - в термін не пізніше 45 календарних днів після фактичного відправлення товару, що підтверджується відповідними товаротранспортними документами (товарними накладними).

Термін поставки: 45 календарних днів з моменту оплати 50% згідно п.2.1. Специфікації. Поставка товару, передбаченого Специфікацією №1 до договору, здійснювалась згідно наступних накладних: №800 від 26.06.2015р. на суму 643 626,60 з ПДВ, №831 від 03.07.2015 року на сум 643 626,60 з ПДВ (силос СВК 7,3.15 К60 3024.000.000.) та накладної №831 від 03.07.2015року на суму 88 760,40 з ПДВ. (естакада надсилосна оцинкована).

Згідно п.3,4 Специфікації №1 передбачено терміни поставки: 45 календарних днів з моменту оплати 50% згідно п.2.1 Специфікації, але за умови своєчасного виконання п.2.2 та п.2.3 даної Специфікації. З відправкою кожної партії товару, та у разі постачання товару частинами, одночасно із товаром постачальник надає покупцю для підписання комплектуючу відомість, яка підтверджує факт отримання відповідної кількості та асортименту комплектуючих, має бути підписана покупцем протягом 3 (трьох) календарних днів від дати отримання товару (що підтверджується відповідними товаротранспортними накладними) та відправлена постачальнику засобами електронного або факсимільного зв'язку. Якщо покупець не надасть підписаний документ протягом зазначеного строку - претензії щодо невідповідності комплектності поставленого товару від покупця не приймаються.

Згідно підписаної між сторонами Специфікації №2 від 28.04.2015р. сторони передбачили поставку наступного товару на загальну суму 7 005 663,00 грн., а саме: силосу СВП 23,8.22 3011.00.000-08 в кількості 2 комплекти, механізму шнекового зачисного в кількості 2 шт., естакади надсилосної оцинкованої в кількості 2 комплекти.

Згідно п.п.2.1, 2.2, 2.3 Специфікації №2 передбачені наступні умови оплати: 50% передоплати в сумі 3 502 831,50 грн. протягом 3 банківських днів з моменту підписання даної Специфікації; 40% вартості товару, що складає суму в розмірі 2 502 265,20 грн. - протягом 5 банківських днів з моменту отримання від постачальника повідомлення про готовність товару до відвантаження, але в будь-якому разі раніше дати поставки товару постачальником; остаточні 10% вартості товару, що складає суму в розмірі 700 566,30 грн. - в термін не пізніше 45 календарних днів після фактичного відправлення товару, що підтверджується відповідними товаротранспортними документами, товарними накладними. Термін поставки: 75 календарних днів з моменту оплати 50% згідно п.2.1. Специфікації.

Поставка товару (силосу СВП 23.8.22 3011.00.000-08), передбаченого Специфікацією №2 від 28.04.2015р. здійснювалася позивачем згідно наступних накладних: №832 від 03.07.2015р. на суму 315 681,77 грн., №840 від 07.07.2015р. на суму 631 363,52 грн., №868 від 13.07.2015 р. на суму 631 363,52 грн., №869 від 13.07.2015р. на суму 631 363,52 грн., №873 від 15.07.2015р. на суму 631 363,52 грн., №935 від 03.08.2015р. на суму 315 681,77 грн., №939 від 05.08.2015р. на суму 631 363,52 грн., №945 від 07.08.2015р. на суму 631 363,52 грн., №986 від 14.08.2015р. на суму 631 363,52 грн., №987 від 14.08.2015р. на суму 631 363, 52 грн., №1032 від 20.08.2015р. на суму 631 363,52 грн.

Згідно Специфікації №2 відповідачу поставлено товар (естакада надсилосна оцинкована) згідно накладних №1064 від 28.08.2015р. на суму 255 660,48 грн., №1084 від 01.09.2015р. на суму 120 353,40 грн., №1097 від 04.09.2015 р. на суму 112 830,24 грн., №1133 від 16.09.2015 р. на суму 45 132, 10 грн., №1533 від 16.12.2015 р. на суму 67 698,14 грн., а також товар (механізм шнековий зачисний) згідно накладної №1192 від 30.09.2015 р. на суму 120 353,40 грн.

28.07.2015р. сторони підписали Специфікацію №3 на поставку товару на загальну суму 127513,50 грн. (транспортний міст 3012.12.000 в кількості 1 комплект).

Згідно п.п.2.1-2.3 Специфікації №3 було передбачено наступні умови оплати, а саме: 70% передоплати в сумі 89 259,45 грн. протягом 3 банківських днів з моменту підписання даної Специфікації; остаточні 30% вартості товару протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання від постачальника повідомлення про готовність товару до відвантаження, але в будь-якому разі раніше дати поставки товару постачальником. Термін поставки: 45 календарних днів з моменту оплати 70% згідно п.2.1. Специфікації.

Поставка товару згідно Специфікації №3 (транспортний міст 3012.12.000) проведена позивачем згідно накладної №1193 від 30.09.2015 р. на суму 127 513,50 грн.

Товар відповідно до специфікацій було поставлено відповідачу, що підтверджується наступними первинними документами: ТТН №800 від 26.06.2015р. (перевізник ФОП ОСОБА_5В.), актом №121/15 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 26.06.2015 на суму 5 000,00 грн. (перевізник ФОП ОСОБА_5В.), заявкою №1 від 26.06.2015р. до договору №66 від 26.06.2015р. (перевізник ФОП ОСОБА_5В.), видатковою накладною №831 від 03.07.2015р. на суму 732 387,00 грн., ТТН №831 від 03.07.2015р. (перевізник ФОП ОСОБА_4В.), ТТН № 832 від 03.07.2015р. (перевізник ФОП ОСОБА_4В.), довіреністю №98 від 03.07.2015р. на отримання товарно-матеріальних цінностей, актом про надання послуг №12 від 05.07.2015р. на суму 5 000,00 грн. (перевізник ФОП ОСОБА_4В.), ТТН №840 від 07.07.2015р. (перевізник ТОВ „Богдан-Транс, довіреністю №103 від 07.07.2015р. на отримання товарно-матеріальних цінностей, актом надання послуг №52 від 08.07.2015р. на суму 12 500,00 грн. (перевізник ТОВ „Богдан-Транс), заявкою-договором про надання транспортних послуг від 07.07.2015 (перевізник ТОВ „Богдан-Транс), ТТН №868 від 13.07.2015р. (перевізник ФОП ОСОБА_6В.), актом №6 виконаних робіт (наданих послуг) від 14.07.2015р. на суму 11000,00 грн. (перевізник ФОП ОСОБА_6В.), заявкою-договором про надання транспортних послуг від 13.07.2015р. (перевізник ФОП ОСОБА_6В.), ТТН №869 від 13.07.2015р. (перевізник ТОВ „КНГ), актом №55 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 14.07.2015р. на суму 11 500,00 грн. (перевізник ТОВ „КНГ), заявкою-договором №1 про надання транспортних послуг від 13.07.2015р. до договору №13/7 перевезення вантажів автомобільним транспортом від 13.07.2015 (перевізник ТОВ „КНГ), довіреністю №109 від 13.07.2015р. на отримання товарно-матеріальних цінностей, ТТН №873 від 15.07.2015р. (перевізник ТОВ „Бор Ін вест), довіреністю №114 від 15.07.2015р. на отримання товарно-матеріальних цінностей, актом надання послуг №46 від 16.07.2015р. на суму 11 000,00 грн. (перевізник 'ГОВ „Бор Ін вест), ТТН №935 від 03.08.2015р. (перевізник ФОП ОСОБА_7В.), ТТН №939 від 05.08.2015р. (перевізник ТОВ „Інсета), актом №ОУ-0000335 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 06.08.2015р. на суму 12 000,00 грн. (перевізник ТОВ „Інсета), заявкою-договором про надання транспортних послуг від 04.08.2015 (перевізник ТОВ „Інсета, ТТН №945 від 07.08.2015р. (перевізник ПП „ТК „Лінко, довіреністю №134 від 03.08.2015р. на отримання ТМЦ, актом надання послуг №1008001 від 10.08.2015р. на суму 13 000,00 грн. (перевізник ПП „ТК „Лійко), транспортною заявкою №1 від 07.08.2015р. до договору №010815/Е-1 від 01.08.2015р. на транспортно-експедиційне обслуговування (перевізник ПП „ТК „Лінко), ТТН №986 від 14.08.2015р. (перевізник ТОВ „Автоперевізник №1, актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №ТОВ0000888 від 17.08.2015р. на суму 12 900,00 грн. (перевізник ТОВ „Автоперевізник №1, заявкою №140815/М-2 від 14.08.2015р. до договору 140815-1 про надання транспортних послуг від 14.08.2015р. (перевізник ТОВ „Автоперевізник №1, ТТН №987 від 14.08.2015р. (перевізник ТОВ „Автоперевізник №1, актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №ТОВ0000887 від 17.08.2015 на суму 12 900,00 грн. (перевізник ТОВ „Автоперевізник №1), заявкою №140815/М-1 від 14.08.2015р. до договору 140815-1 про надання транспортних послуг від 14.08.2015р. (перевізник ТОВ „Автоперевізник №1, ТТН №1032 від 20.08.2015р. (перевізник ПП „МПК), актом №ОУ-0000Ґ32 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 22.08.2015р. на суму 12 500,00 грн. (перевізник ПП „МПК, ТТН №1064 від 28.08.2015р. (перевізник ФОП ОСОБА_8В.), ТТН №1084 від 01.09.201 5р. (перевізник ТОВ „Класт), актом надання послуг №163У від 03.09.2015р. на суму 13 200,00 грн. (перевізник ТОВ „Класт), ТТН №1097 від 04.09.2015р. (перевізник ТОВ „Компанія „ЕССА), актом від 04.09.2015р. згідно рахунка №1075732 на суму 6 000,00 грн. (перевізник ТОВ „Компанія „ЕССА), ТТН №113.3 від 16.09.2015р. (перевізник ФОП ОСОБА_9А.), актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №10 від 17.09.2015р. на суму 6 000,00 грн. (перевізник ФОП ОСОБА_9А.), заявкою-договором про надання транспортних послуг від 16.09.2015р. (перевізник ФОП ОСОБА_9А.), ТТН №1192 від 30.09.2015р. (перевізник ФОП ОСОБА_10А.), ТТН №1193 від 30.09.2015р. (перевізник ФОП ОСОБА_10А.), актом надання послуг №1034 від 02.10.2015р. на суму 6200,00 грн. (перевізник ФОП ОСОБА_10А.), заявкою-договором про надання транспортних послуг від 30.09.2015р. (перевізник ФОП ОСОБА_10А.)

Відповідач частково провів оплату згідно платіжного доручення №323 від 13.05.2015р. в сумі 2000 000,00 грн., №247 від 15.05.2015р. на суму 5 000 000,00 грн., №65 від 13.07.2015р. на суму 1 500 000,00 грн., №144 від 03.08.2015р. на суму 500 000,00 грн., №272 від 09.09.2015р. на суму 100 000,00 грн., №302 від 16.09.2015р. на суму 100 000,00 грн., №350 від 29.09.2015р. на суму 300 000,00 грн., що також підтверджено банківськими виписками від 13.05.2015р.,15.05.2015р., 13.07.2015р., 03.08.2015р., 09.09.2015р., 16.09.2015р., 29.09.2015р. із відповідними оплатами. Решта боргу в сумі 802 420,27 грн. залишилась несплаченою.

Оскільки заборгованість в сумі 802 420,27 грн. залишилась непогашеною, позивач направив на адресу відповідач претензію №2076 від 30.11.2015р. із вимогою сплатити борг.

Вважаючи своє право порушеним, позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення із відповідача 802 420,27 грн. основного боргу, 150 700,00 грн. витрат на транспортування товару, 234 196,76 грн. пені, 595 643,31 грн. штрафу, 19 018,86 грн. інфляційних витрат, 13 857,67 грн. 3% річних та 91 761,25 грн. курсової різниці згідно доданих до позовної заяви розрахунків.

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається таке:

Як передбачено частиною 1 статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із матеріалів справи слідує, що предметом спору у даній справі є правовідносини сторін, що виникли з приводу виконання договору поставки №48 від 28.04.2015р., які регулюються главою 54 Цивільного кодексу України, загальними положеннями про зобов'язання, визначеними Цивільним та Господарським кодексами України, а також умовами самого договору.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно до ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч.1 ст.693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Як слідує із матеріалів справи, на виконання договору поставки від 27.04.2015р. №48 та підписаних специфікацій до нього позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 8 509 190,08 грн., що підтверджено наявними в матеріалах справи видатковими накладними, довіреностями на отримання ТМЦ, товаротранспортними накладними, актами приймання-передачі. Проте, оплату за поставлений товар відповідач провів частково в сумі 7 700 000,00 грн., що підтверджується платіжним документами.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позов та додаткових письмових заперечень стосовно того, що позивач всупереч умов договору та специфікацій провів поставку товару неналежної якості та розукомплектованого товару, судом до уваги не може бути прийнято, зважаючи на таке.

Із матеріалів справи слідує, що поставка товару здійснювалась частинами із врахуванням вимог п.4.2.1. договору та умов п. 1.1.10 розділу 1 договору. До кожної партії товару, у відповідності до п.4 Специфікацій №1,2,3 позивачем надавалися комплектуючі відомості, що підтверджувало факт отримання покупцем відповідної кількості та асортименту комплектуючих. При цьому, згідно п.3.4 договору відповідач повинен був оплатити вартість поставленого за Специфікацією №3 товару впродовж 14 календарних днів з дати фактичного одержання товару.

Судом приймається до уваги, що згідно п.п.5.3 договору, у разі виявлення невідповідності якості товару діючим на території України стандартам або даним, що містяться у сертифікаті покупець зобов'язаний викликати представника постачальника для участі у прийманні та складанні акту приймання товару за якістю. В повідомленні про виклик представника постачальника покупець, крім відомостей, передбачених Інструкцією П-7, повинен вказати: асортимент товару, номер транспортного засобу, спосіб виявлення недоліків, найменування вантажоотримувача, адресу місця приймання товару.

Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного вжитку по якості, затвердженою Постановою Держарбітража при ОСОБА_11 СРСР від 25.04.1966р. № П-7 (надалі - Інструкція) в поточній редакції, зазначено, що у разі виявлення неякісної продукції, отримувач зобов'язаний зупинити подальше приймання продукції та викликати представника виробника або його довірену особу. Після прибуття зазначеної особи (осіб) прийомка продовжується.

За результатами проведеної прийомки по якості і комплектності складається двосторонній акт про фактичну якість та комплектність продукції, який підписується усіма особами, що брали участь у перевірці. Також, в зазначеному акті перед підписом осіб, що приймали участь у прийомці, зазначається про те, що ці особи попереджені про відповідальність за підпис акта, який містить недостовірні відомості (пункти 16, 29,30,32 Інструкції).

При цьому, сторони в договорі передбачили, що документи щодо приймання товару за якістю, оформлені з порушенням вимог договору та норм чинного законодавства, не мають доказової сили при вирішенні спорів щодо якості Товару (пункт 5.4 Договору).

Враховуючи вищенаведене, доводи відповідача про те, що частина товару, поставленого за Специфікацією №2, виявилась неналежної якості, не може бути прийнято до уваги, оскільки не підтверджені відповідними доказами.

В силу приписів ч.3, 4 та 7 ст.179 ГК України укладення господарського договору є обов'язковим для сторін. При укладенні господарських договорів сторони визначають зміст договору на основі вільного волевиявлення. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст.ст.629, 525, 526 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ст.530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

Відповідно до ст.611 ЦК України та ч.1 ст.225 ГК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: відшкодування збитків та сплата неустойки (пені). Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинні відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушені.

Із врахуванням вищевикладеного, суд вважає правомірною вимогу позивача про стягнення із відповідача основного боргу в сумі 802 420,27 грн., відтак позов в цій частині підлягає задоволенню.

При цьому, стягнення із відповідача на користь позивача 91 761,25 грн. курсової різниці суд вважає правомірним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, зважаючи на таке.

Відповідно до ч.1,2 ст.533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зазначена норма кореспондується із положеннями ч.2 ст.198 ГК України.

За таких обставин, вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству України (п.10 оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.04.2013, №01-06/767/2013 „Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань).

Судом враховується, що вартість товару згідно Специфікації №1 та Специфікації №2 була зафіксована в іноземній валюті євро, а всі платежі на день оплати підлягали перерахунку відповідно до зміни Міжбанківського курсу продажу євровалюти, тому заборгованість з оплати вартості товару згідно Специфікації №1 та Специфікації №2 правомірно підлягаала перерахунку до курсу євровалюти.

Відтак, сума курсової різниці по специфікації №1 від 28.04.2015р. становить: 188 006,80 грн./ 23,617 * 26,828 - 188 006,80 грн. = 25 561,66 грн., по Специфікації №2 - 486 899,97 грн. /23,617 *26,828 - 486 899,97 грн. = 66 199,59 грн. Загальна сума курсової різниці складає 91 761,25 грн.

Отже, суд вважає, що сторонами у належній формі досягнуто згоди щодо можливості зміни обумовленої ціни у визначених ними випадках та визначено спосіб перегляду ціни відповідно до формули, за якою вираховується зміна ціни. При цьому, чинне законодавство не містить прямого застереження про недійсність відповідної домовленості, а в судовому порядку даний правочин недійсним не визнавався.

Аналогічна позиція про правомірність стягнення курсової різниці згідно укладених між сторонами договорів викладена у постановах Вищого господарського суду України від 19.10.2010р. №4/37-10, від 25.08.2010р. №19/301, від 31.10.2012р. №18/113-53/81, від 06.11.2011р. №5015/1478/12 .

Суд, перевіривши такі розрахунки, вважає їх правильними та такими, що узгоджується із матеріалами справи та відповідають нормам чинного законодавства.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення із відповідача 91 761,25 грн. курсової різниці, є обґрунтованими, підтвердженні належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо стягнення із відповідача 19 018,86 грн. інфляційних витрат, то позовні вимоги в цій частині суд вважає безпідставними, з огляду на таке.

Згідно зі ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання, а ціни в Україні встановлюються в національній валюті гривні, то норми ст.625 Цивільного кодексу України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, яке визначене договором у гривні.

Згідно п.10 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.04.2013р. №01-06/767/2013 „Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань зазначено, що вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству, однак унеможливлює урахування розрахованого Державним комітетом статистики України індексу інфляції для обґрунтування вимог, пов'язаних із знеціненням валюти боргу, оскільки офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

При цьому, ч.7 п.8.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань передбачено, що вимоги щодо застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов'язань, визначених в іноземній валюті, мають заявлятися в національній валюті України (гривнях) за офіційним курсом Національного банку України на день заявлення відповідної вимоги (крім випадків, коли стороною зобов'язання, у якому виник спір, одержано відповідну ліцензію Національного банку України). При цьому стягнення інфляційних нарахувань на суму основної заборгованості не є можливим, оскільки індекс інфляції розраховується лише стосовно національної валюти України (гривні).

За таких обставин, суд вважає, що норми ст.625 ЦК України не можуть бути застосовані до ціни у гривні, визначеної з врахуванням курсу іноземної валюти на дні оплати товару, тому інфляційні витрати, обраховані за вказаний період, не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобовязання.

Частиною 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами ч.1 ст.230 ГК України, п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 4 ст.231 ГК України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст.551 ЦК України визначено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Судом враховується, що п.п.6.3 договору поставки від 28.04.2015р. №48 сторони передбачили, що за прострочення більш ніж на 30 днів строку проведення платежів, передбаченого умовами договору, до покупця крім пені може бути застосована штрафна санкція в розмірі 7% вартості затриманої оплатою партії товару.

Відтак, позивачем заявлено до стягнення із відповідача штраф в загальній сумі 595643,31 грн. відповідно до поданих розрахунків, а саме: по специфікації №1 (1 376 013,60 грн. х 0,07=96 320,95 грн.); по специфікації №2 (7 005 663,00 грн. х 0,07=490 396,41 грн.); по специфікації №3 (127 513,50 грн. х 0,07=8 925,95 грн.). Судом вказані розрахунки приймаються до уваги як обраховані правильно, тому позовна вимога про стягнення із відповідача 595643,31 грн. є такою, що узгоджується із нормами чинного законодавства та відповідає фактичним обставинам справи.

Із матеріалів справи слідує, що позивачем заявлено до стягнення також пеню в сумі 234 196,76 грн. відповідно до поданих розрахунків.

Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності зі ст.ст.1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно ч.1 ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі (одним із видів забезпечення виконання зобовязання є неустойка, зокрема пеня - ч.1 ст.546 ЦК України, ч.1 ст.549 ЦК України).

Як слідує із наявного в матеріалах справи розрахунку пені в сумі 234 196,76 грн., відповідачем проводились часткові оплати, по яких дати таких проплат були включені в період прострочення при розрахунку суми пені.

Судом враховується, що згідно п.1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою. День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені (п. 1.9 вищевказаної постанови).

При перерахунку заявленої до стягнення суми пені, судом встановлено, що за вказані позивачем періоди пеня становить:

відсотокграничний строк оплати строк розрахунку пенікількість днів прострочкисума до сплати, грн.сума пені, грн.
по специфікації №1
2*ставка НБУ27.06.2015р. 02.08.2015р. 37550 405,44 33 476,71
2*ставка НБУ04.08.2015р.20.01.2016р. 17050 405,44 11 221,05
2*ставка НБУ11.08.2015р. 20.01.2016р. 16364 362,66 13 587,53
2*ставка НБУ18.08.2015р. 20.01.2016р. 15673 238,7014 618,60
по специфікації №2
2*ставка НБУ03.07.2015р.12.07.2015р.101 500 000,00 24 657,53
2*ставка НБУ03.07.2015р.08.09.2015р.68293 103,5032 136,99
2*ставка НБУ10.09.2015р.15.09.2015р.6193 103,50 1 714,12
2*ставка НБУ17.09.2015р. 29.09.2015р. 1393 103,501 637,60
2*ставка НБУ18.08.2015р.28.09.2015р.4231 568,181 965,01
2*ставка НБУ22.08.2015р.28.09.2015р. 3863 136,35 3 514,88
2*ставка НБУ28.08.2015р. 28.09.2015р.3263 136,352 902,54
2*ставка НБУ28.08.2015р.28.09.2015р.3263 136,35 2 902,54
2*ставка НБУ30.09.2015р.20.01.2016р. 11314 080,731 917,09
2*ставка НБУ30.09.2015р.20.01.2016р.14463 136,3511 387,85
2*ставка НБУ18.09.2015р.20.01.2016р.12531 568,184 806,56
2*ставка НБУ20.09.2015р.20.01.2016р.12363 136,359 426,30
2*ставка НБУ22.09.2015р.20.01.2016р.12163 136,359 239,49
2*ставка НБУ29.09.2015р.20.01.2016р.11463 136,358 672,12
2*ставка НБУ29.09.2015р.20.01.2016р.11463 136,358 672,12
2*ставка НБУ13.10.2015р.20.01.2016р.10022 566,052 718,73
2*ставка НБУ17.10.2015р.20.01.2016р.9612 035,341 391,97
2*ставка НБУ20.10.2015р.20.01.2016р.9311 283,021 264,15
2*ставка НБУ01.11.2015р.20.01.2016р.814 513,21440,37
2*ставка НБУ15.11.2015р.20.01.2016р.6712 035,34971,23
по специфікації №3
2*ставка НБУ15.10.2015р.20.01.2016р.98127 513,5015 055,24

Відтак, правомірною суд вважає пеню в розмірі 217 395,78 грн., решта 16 800,98 грн. пені заявлена позивачем безпідставно та до уваги не приймається. Будь-яких інших доказів на спростування зазначеного, суду не було подано.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем, крім іншого, заявлено до стягнення 13 857,67грн. 3% річних згідно наявних у справі розрахунків.

Судом в даному випадку приймається до уваги таке.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Натомість, п. 6.5 договору сторони передбачили, що за прострочення проведення платежів покупець сплачує постачальнику суму боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми за користування чужими грошовими коштами.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань від 17.12.2013р. №14).

Як слідує із поданих розрахунків 3% річних в сумі 13 857,67 грн., проведені відповідачем часткові проплати були враховані позивачем у періоди прострочення при нарахуванні суми річних. Дане суперечить п.1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань.

Судом при проведенні перерахунку суми 3% річних встановлено таке.

відсотокграничний строк оплатистрок розрахункукількість днів прострочкисума до сплати, грн.сума 3% річних в грн.
по специфікації №1
3% річних27.06.2015р.02.08.2015р.37550 405,441 673,84
04.08.2015р.20.01.2016р.17050 405,44704,06
11.08.2015р.20.01.2016р.16364 362,66861,98
18.08.2015р.20.01.2016р.15673 238,70938,72
по специфікації №2
3% річних03.07.2015р.12.07.2015р.101 500 000,001 232,88
03.07.2015р.08.09.2015р.68293 103,501 638,17
10.09.2015р.15.09.2015р.6193 103,5095,23
17.09.2015р.29.09.2015р.1393 103,5099,48
18.08.2015р.28.09.2015р.4231 568,18108,98
22.08.2015р.28.09.2015р.3863 136,35197,19
28.08.2015р.28.09.2015р.3263 136,35166,06
28.08.2015р.28.09.2015р.3263 136,35130,71
30.09.2015р.20.01.2016р.11314 080,73746,96
30.09.2015р.20.01.2016р.14463 136,35324,18
18.09.2015р.20.01.2016р.12531 568,18637,98
20.09.2015р.20.01.2016р.12363 136,35627,61
22.09.2015р.20.01.2016р.12163 136,35591,28
29.09.2015р.20.01.2016р.11463 136,35591,28
29.09.2015р.20.01.2016р.11463 136,35185,37
13.10.2015р.20.01.2016р.10022 566,0594,91
17.10.2015р.20.01.2016р.9612 035,3486,19
20.10.2015р.20.01.2016р.9311 283,0230,03
01.11.2015р.20.01.2016р.814 513,2166,22
15.11.2015р.20.01.2016р.6712 035,34
по специфікації №3
3% річних15.10.2015р.20.01.2016р.98127 513,501 026,49

Із врахуванням вищевикладеного, правомірною суд вважає вимогу про стягнення із відповідача 3% річних в сумі 13 021,86 грн., в решті 835,81 грн. 3% річних суд вважає за необхідне відмовити.

Щодо вимоги позивача про стягнення із відповідача 150700,00 грн. витрат на транспортування товару, судом до уваги приймається таке.

Сторони в договорі поставки від 28.04.2015р. №48 (п.п. 4.1. договору) передбачили, що постачання здійснюється на умовах РСА/ЕХW (склад постачальника, м. Харків) згідно „Інкотермс 2000, якщо інше не обумовлено Специфікацією. Натомість умовами підписаних між сторонами специфікацій №№1,2,3 сторони не передбачили покладення на відповідача 150 700,00 грн. витрат на транспортування товару.

Посилання позивача на п.п.4.2 договору як на підставу для стягнення із відповідача 150 700,00 грн. витрат на транспортування товару не може бути достатньою правовою підставою для покладання таких витрат на останнього, оскільки передбачає лише умову про те, що покупець власними силами та за власний рахунок здійснює транспортування партії товару зі складу постачальника у м. Харків. Натомість, будь-яких додаткових договорів чи угод, підписаних між сторонами, по яких відповідач міг взяти на себе зобовязання з оплати таких витрат, суду не було подано.

Наявні в матеріалах справи товаротранспортні накладні, довіреності, договори-заявки та акти приймання-передачі робіт (послуг) підтверджують лише фактичне транспортування товару до місця призначення та його передачу покупцю, та не спростовують доводів відповідача щодо безпідставності покладання на нього 150 700,00 грн. витрат.

Із врахуванням вищенаведеного, заявлені вимоги про стягнення з відповідача витрат на транспортування товару в розмірі 150 700,00 грн. суд вважає безпідставними та такими, що не узгоджуються із вимогами чинного законодавства України.

Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обовязок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. (ст.34 ГПК України).

За таких обставин, суд вважає правомірними позовні вимоги позивача про стягнення із відповідача 802 420,27 грн. основного боргу, 217 395,78 грн. пені, 595 643,31 грн. штрафу, 13 021,86 грн. 3% річних, 91 761,25 грн. курсової різниці, як такі, що підлягають задоволенню.

У решті позовних вимог про стягнення 16 800,98 грн. пені, 19 018,86 грн. інфляційних витрат, 835,81 грн. 3% річних, 150 700,00 грн. витрат на транспортування товару суд вважає за необхідне відмовити.

Згідно ст.49 ГПК України витрати по оплаті судового збору підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, СУД -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_1 БУД, м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю „Агротек-ХПП, смт. Війтівці Волочиського району Хмельницької області про стягнення 802 420,27 грн. основного боргу, 150 700,00 грн. витрат на транспортування товару, 234 196,76грн. пені, 595 643,31 грн. штрафу, 19 018,86 грн. інфляційних витрат, 13 857,67 грн. 3% річних, 91 761,25 грн. курсової різниці задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю „Агротек-ХПП, 31256, Хмельницька область, Волочиський район, смт. Війтівці, вул. Радянська, буд. 21 () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ОСОБА_1 БУД, 61017, м. Харків, вул. Лозівська, буд.3 () 802 420,27 грн. (вісімсот дві тисячі чотириста двадцять гривень 27 коп.) основного боргу, 217 395,78 грн. (двісті сімнадцять тисяч триста девяносто пять гривень 78 коп.) пені, 595 643,31 грн. (пятсот девяносто пять тисяч шістсот сорок три гривні 31 коп.) штрафу, 13 021,86 грн. (тринадцять тисяч двадцять одна гривня 86 коп.) 3% річних, 91 761,25 грн. (девяносто одна тисяча сімсот шістдесят одна гривня 25 коп.) курсової різниці, 25 803,64 грн. (двадцять пять тисяч вісімсот три гривні 64 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

У позові про стягнення 16 800,98 грн. пені, 19 018,86 грн. інфляційних витрат, 835,81 грн. 3% річних, 150 700,00 грн. витрат на транспортування товару відмовити.

Повне рішення складено 31.05.2016р.

Суддя В.В. Магера

Віддруковано 3 прим.:

1 - до матеріалів справи;

2 - позивачу (вул. Лозівська, 3, м. Харків, 61017) згідно заяви;

3 представнику відповідача ОСОБА_3 (вул. Некрасова, 36, м. Львів, 79014) згідно заяви