ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2016 р. Справа № 922/4449/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Пуль О.А. , суддя Тарасова І. В.

секретар судового засідання Курченко В.А.

за участю представників:

ДПІ у Московському районі ГУ Міндоходів у Харківській області ОСОБА_1 (довіреність №1018/9/20-34-10-21 від 11.02.2016р.)

Арбітражного керуючого ОСОБА_2 ОСОБА_3 (довіреність від 20.05.2016р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_2 (вх.№ 1300 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.03.2016р. (щодо звіту про нарахування грошової винагороди) у справі № 922/4449/15

за заявою ДПІ у Московському районі ГУ Міндоходів у Харківській області

до Фермерського господарства «Українська аграрна промислова компанія ім.Л.Д. Радика», м. Харків

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.03.2016р. відмовлено арбітражному керуючому ОСОБА_2 в задоволенні звіту про нарахування та стягнення з ініціюючого кредитора грошової винагороди в сумі 8357,59 грн.

Арбітражний керуючий ОСОБА_2 з ухвалою суду не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 24.03.2016р. по справі №922/4449/15 та прийняти нове рішення по суті спору, яким задовольнити вимоги про затвердження звіту розпорядника майна у справі про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, зокрема, нарахованого розміру оплати послуг в сумі 8357,59 грн. та понесених витрат у сумі 47,06 грн.; залучення правонаступника ініціюючого кредитора у справі ДПІ у Московському районі ГУ ДФС у Харківській області та стягнення з нього грошової винагороди в сумі 8357,59 грн. з видачею судового наказу для примусового виконання. Також просить стягнути з ДПІ у Московському районі ГУ ДФС у Харківській області сплачений судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.05.2016. вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 24.05.2016р.

17.05.2016р. від ліквідатора надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№4957), в якому він просить залишити без змін оскаржувану ухвалу, та розглядати справу без його участі.

В судовому засіданні 24.05.2016р. представник апелянта наполягала на скасуванні ухвали Господарського суду Харківської області від 24.03.2016р., якою відмовлено арбітражному керуючому ОСОБА_2 в задоволенні звіту про нарахування та стягнення з ініціюючого кредитора грошової винагороди у розмірі 8357,59 грн. та задовольнити вимоги апеляційної скарги. Представник ДПІ заперечувала проти доводів апелянта, просила оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.08.15 р. в підготовчому засіданні порушено провадження у справі про банкрутство ФГ "Українська аграрна промислова компанія ім. Л.Д. Радика", введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_2, якому встановлено розмір оплати послуг арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна ФГ "Українська аграрна промислова компанія ім. Л.Д. Радика" у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень, джерелами сплати грошової винагороди розпоряднику майна визначено авансування кредитором або за рахунок наявних у боржника коштів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.11.2015р. в попередньому засіданні затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 1576525,73 грн. (вимоги ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області), та віднесено їх до 3 черги задоволення. Зобов`язано розпорядника майна організувати та провести збори комітету кредиторів.

17.11.2015р. розпорядником майна проведено збори кредиторів ФГ "Українська аграрна промислова компанія ім. Л.Д. Радика", на яких був присутній єдиний кредитор - ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області. На вказаних зборах єдиним членом комітету кредиторів вирішено обрати ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області.

17.11.2015р. розпорядником майна проведено збори комітету кредиторів, на яких, зокрема, вирішено затвердити звіт розпорядника майна ФГ "Українська аграрна промислова компанія ім. Л.Д. Радика" арбітражного керуючого ОСОБА_2, в тому числі розрахунок оплати послуг (грошової винагороди) розпорядника майна в сумі 8357,59 грн. та видатки в сумі 47,06 грн., визнати належним виконання ним повноважень у справі про банкрутство №922/4449/15, а також вирішено сплату вказаної затвердженої грошової винагороди розпорядника майна здійснити з коштів боржника або коштів від продажу майна боржника.

17.11.2015р. розпорядник майна надав суду першої інстанції Звіт розпорядника майна, в якому зокрема, просив суд затвердити звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування в процедурі розпорядження майном боржника, затвердити нараховану грошову винагороду розпорядника майна у справі №922/4449/15 про банкрутство ФГ "Українська аграрна промислова компанія ім. Л.Д. Радика"в сумі 8357,59 грн. та видатки на суму 47,06 грн. та стягнути вказані суми з ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області на його користь.

Постановою Господарського суду Харківської області від 19.11.2015р. у даній справі ФГ "Українська аграрна промислова компанія ім. Л.Д. Радика" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_4

24.03.2016р. ухвалою Господарського суду Харківської області у даній справі відмовлено арбітражному керуючому ОСОБА_2 в задоволенні звіту про нарахування та стягнення з ініціюючого кредитора грошової винагороди в сумі 8357,59 грн. Приймаючи вказану ухвалу, суд першої інстанції вказав, що розпорядник майна не вжив заходів, направлених на виявлення фактичної наявності майна боржника, та не здійснив повного спектру дій щодо формування конкурсної маси, за рахунок якої повинно відбуватись задоволення вимог кредиторів та відшкодування оплати послуг арбітражного керуючого, оскільки джерело сплати грошової винагороди є альтернативним. До того ж, суд першої інстанції вказав, що розпорядником майна не досліджено питання стосовно наявності у боржника рухомого майна, на яке накладено обтяження у вигляді податкової застави, обєктом обтяження є - майно платника податків згідно акту опису майна №523 від 09.09.2011р. (витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна а.с. 131 т. 1).

З такими висновками погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що підставою порушення провадження у справі про банкрутство ФГ "Українська аграрна промислова компанія ім. Л.Д. Радика" є податковий борг боржника на суму 6223534,73 грн. та 1870 грн. штрафних санкцій. Ухвалою про порушення провадження у даній справі визнано розмір безспірних вимог ініціюючого кредитора (ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області) в сумі 1576525,73 грн. та ухвалою від 03.11.2015р. віднесено їх до третьої черги вимог кредиторів.

З матеріалів справи також вбачається, що у звязку з несплатою боржником податкового зобовязання, органом ДПІ 13.02.2013р. накладено обтяження у вигляді податкової застави на рухоме майно боржника (витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна а.с. 131 т. 1), згідно акту опису майна від 09.09.2011р.

Частиною 1 статті 22 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, проведення аналізу його фінансового становища, а також визначення наступної оптимальної процедури (санації, мирової угоди чи ліквідації) для задоволення в повному обсязі або частково вимог кредиторів.

Частиною 3 статті 22 цього закону визначено, що розпорядник майна зобовязаний:

розглядати заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли в установленому цим Законом порядку;

вести реєстр вимог кредиторів;

повідомляти кредиторів про результати розгляду їхніх вимог;

вживати заходів для захисту майна боржника;

аналізувати фінансово-господарську діяльність, інвестиційне становище боржника та його становище на ринках;

виявляти (за наявності) ознаки фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства;

скликати збори кредиторів та організовувати їх проведення;

надавати державному органу з питань банкрутства відомості, необхідні для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено справу про банкрутство;

надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника;

не пізніше двох місяців від дня порушення провадження у справі про банкрутство разом з боржником організувати та забезпечити проведення інвентаризації майна боржника та визначити його вартість;

брати участь у розробці плану санації у випадках, передбачених цим Законом, та за можливості проведення санації боржника розробити разом з боржником не пізніше двох місяців від дня порушення провадження у справі про банкрутство план санації боржника та подати його на розгляд комітету кредиторів;

виконувати інші повноваження, що передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під час реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов'язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов'язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

До того ж, контроль за діяльністю арбітражного керуючого здійснюється безпосередньо господарським судом, з урахуванням рішень комітету кредиторів та органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків), в їх сукупності.

Відповідно до частини 2 статті 115 цього закону, грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна визначається в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень або в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до порушення провадження у справі про банкрутство, якщо такий розмір перевищує дві мінімальні заробітні плати. Розмір грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень розпорядника майна не може перевищувати пяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень

Частинами 5, 6 статті 155 цього кодексу також передбачено, що сплата грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого у звязку з виконанням ним повноважень у справі про банкрутство здійснюються за рахунок наявних у боржника коштів, одержаних у результаті господарської діяльності боржника, або коштів, одержаних від продажу майна (майнових прав) боржника. Кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Як зазначалось вище, судом першої інстанції визначено альтернативне джерело сплати грошової винагороди арбітражному керуючому ОСОБА_2 або шляхом авансування ініціюючим кредитором, або за рахунок майна боржника, проте, комітетом кредиторів на зборах 17.11.2015р. джерело сплати винагороди розпоряднику майна визначено - за рахунок майна боржника. При цьому зазначено, що сплата грошової винагороди за рахунок коштів ДПІ у Московському районі м. Харкова неможлива через те, що фінансування ДПІ здійснюється на бюджетній основі, а бюджетом не передбачено таких видатків, тому у ДПІ не може виникати обовязків зі сплати грошової винагороди арбітражному керуючому. Тобто, комітет кредиторів не погодив сплату винагороди розпоряднику майна за свої кошти через неможливість її сплати за рахунок бюджетних коштів ДПІ, оскільки бюджетом ДПІ не передбачено таких видатків.

Частиною 7 статті 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» розпорядник майна звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на першому засіданні комітету кредиторів, а також за результатами процедури розпорядження майном боржника. Керуючий санацією не рідше одного разу на три місяці, а ліквідатор - щомісяця звітують перед комітетом кредиторів про нарахування та виплату основної та додаткової грошових винагород арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування витрат. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

Таким чином, враховуючи наведене, а також обовязковість погодження комітетом кредиторів звіту розпорядника майна про виплату йому винагороди та визначення джерела виплати, а також обєктивну неможливість відшкодування винагороди розпоряднику майна за рахунок коштів ДПІ, колегія суддів вважає, що сплата арбітражному керуючому ОСОБА_2 грошової винагороди за період здійснення ним повноважень розпорядника майна у цій справі за рахунок коштів ініціюючого кредитора (ДПІ у Московському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області) є неможливою та неправомірною.

До того ж, звертаючись до суду першої інстанції зі звітом про нарахування йому грошової винагороди, арбітражний керуючий ОСОБА_2 зазначив, що двічі - 21.08.2015р. та 17.09.2015р. звертався листами до керівника боржника з вимогою про надання відповідних документів з метою проведення фінансово-господарського становища боржника та проведення інвентаризації майна боржника. Керівник боржника на вказані листи не відповів, витребуваних документів не надав. 23.09.2015р. розпорядником майна було здійснено виїзд за юридичною адресою боржника (АДРЕСА_1), де з`ясовано, що за цією адресою боржник та його керівні органи не знаходяться.

Також згідно даних Головного управління статистики у Харківській області підприємство боржника протягом 2012-2014 року перед ним не звітувало, тому інформація щодо фінансової та статистичної звітності протягом цього періоду відсутня.

На цій підставі, арбітражний керуючий зазначає, що проведення інвентаризації та здійснення аналізу та оцінки фінансово-господарського стану боржника не здійснено.

В звіті арбітражний керуючий ОСОБА_2 також посилається на відсутність у боржника рухомого та нерухомого майна, в тому числі обтяженого заставами.

Проте, відповідно до матеріалів справи, 11.09.2015р. ініціюючий кредитор направив арбітражному керуючому ОСОБА_2 на його запит №01-16/1004 лист №3520/10/20-34-25-23, в якому, зокрема, розпоряднику майна надані витяги з Державного реєстру (інформаційних довідок) речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, на державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Згідно витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с. 131 т.1) вбачається обтяження на майно платника податку (боржника - ФГ "Українська аграрна промислова компанія ім. Л.Д. Радика") згідно акту опису майна №523 від 09.09.2011р. Тип обтяження податкова застава, зареєстрована 13.02.2013р.

З наведеного вбачається, що арбітражним керуючим ОСОБА_2 не достеменно здійснено свої повноваження розпорядника майна та не перевірено дійсну наявність/відсутність майна боржника, за рахунок якого можливо було б отримати грошову винагороду. Зокрема, арбітражний керуючий з матеріалами даної господарської справи не знайомився, в судові засідання до суду першої та апеляційної інстанцій не з`являвся, обгрунтовуючи свою позицію, посилається на протирічливі відомості. Жодних дій щодо перевірки наявності акту опису рухомого майна від 09.09.2011р., на підставі якого накладено податкову заставу на рухоме майно боржника не здійснено (запити, листи до ДПІ), також не здійснено дій щодо пошуку цього рухомого майна. Крім того, арбітражний керуючий ОСОБА_2 звертався до суду першої інстанції з вимогою достроково звільнити його від виконання повноважень розпорядника майна.

Отже, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом щодо не здійснення розпорядником майна повного спектру дій щодо пошуку та формування конкурсної маси для задоволення вимог кредиторів та відшкодування винагороди розпоряднику майна.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведені обставини справи та норми права, колегія суддів дійшла висновку про відповідність оскаржуваної ухвали нормам чинного законодавства та матеріалам.

На підставі наведеного, ухвалу господарського суду Харківської області від 23.04.2016р. у справі № 922/4449/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1, ст. 103, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу арбітражного керуючого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 23.04.2016р. у справі №922/4449/15 залишити без змін.

Згідно приписів статті 8 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» дана постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 27.05.16

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Пуль О.А.

Суддя Тарасова І. В.