РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2016Справа №910/7068/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОЕКОТРЕЙДІНГ»

про стягнення 669 292,26 грн.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Подкозлін О.В. (дов. б/н від 04.07.2016);

ВСТАНОВИВ:

15.04.2016 Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОЕКОТРЕЙДІНГ» про стягнення штрафних санкцій у сумі 669 292,26 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем своїх зобов'язань, які випливають із договорів поставки №ЦХП-01-04015-01 від 25.09.2015 та №ЦХП-03-01515-01 від 09.07.2015 щодо своєчасної поставки товарів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.04.2016 порушено провадження по справі №910/7068/16, розгляд справи призначено на 12.05.2016.

Письмовим відзивом на позову заяву відповідач заперечив проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивачем не виконано умови договору про надання рознарядки з застосуванням факсимільного зв'язку, у зв'язку з чим у нього не виникло обов'язку з поставки продукції у визначені договором строки. Крім того, посилався на те, що з метою забезпечення зобов'язання постачальника щодо виконання умов договорів поставки, між сторонами було укладено договори про неустойку, згідно з якими у разі порушення постачальником термінів поставки, останній зобов'язувався сплатити штраф у розмірі 5% від суми договору, а тому вимоги про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 15% (відповідно до п. 10.1 договорів поставки) є безпідставними.

Судове засідання 12.05.2016 не відбулося у зв'язку з перебуванням судді Демидова В.О. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.05.2016, з урахуванням ухвали цього ж суду від 25.05.2016 про виправлення описки, у зв'язку із виходом судді Демидова В.О. з лікарняного, розгляд справи №910/7068/16 призначено на 03.06.2016.

13.05.2016 через загальний відділ канцелярії господарського суду м. Києва від позивача надійшли додаткові докази по справі.

27.05.2016 представником позивача через загальний відділ суду було подано клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

В судове засідання 03.06.2016 з'явився представник відповідача, надав усні пояснення по суті справи.

Позивач в судове засідання 03.06.2016 не з'явився, проте 01.06.2016 через загальний відділ суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, яке обґрунтоване перебуванням представника позивача у відпустці.

Розглянувши в судовому засіданні 03.06.2016 клопотання позивача про відкладення розгляду справи, суд відмовив в його задоволенні, виходячи з наступного.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 зазначеного Кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених ст. 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Згідно із п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому, господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою -п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Відпустка представника Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» не може бути належною підставою для відкладення розгляду справи, враховуючи, що відповідач не був позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

З урахуванням викладених обставин, клопотання позивача від 01.06.2016 про відкладення розгляду справи залишено судом без задоволення.

З урахуванням фактичних обставин справи, суд вважає за можливим розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положення ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 03.06.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва встановив такі фактичні обставини справи.

09.07.2015 між Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ» (далі - ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ», замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОЕКОТРЕЙДІНГ» (далі - постачальник) укладено договір поставки №ЦХП-03-01515-01 (далі - договір-1), а 25.09.2015 між цими ж сторонами укладено договір поставки №ЦХП-01-04015-01 (далі - договір-2).

Відповідно до п. 1.1 вказаних договорів постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а замовник прийняти та оплатити продукцію, найменування, марка й кількість якої вказується в специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі.

Відповідно до п. 1.2 договорів найменування продукції: частини залізничних локомотивів, трамвайних моторних вагонів і рухомого складу; кріплення та арматура і їхні частини; механічне устаткування для керування рухом.

Згідно з п. 4.1 договорів ціна визначається даними договорами і приймається сторонами: в національній валюті України - гривні, на умовах СРТ (перевезення оплачено до…) пункт призначення - склад матеріальних ресурсів (Фастів) ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ», Київська область, м. Фастів, вул.. Шевченка, 48. Постачання здійснюється за цінами, передбаченими у специфікаціях до договорів. Ціна продукції, узгоджена у специфікаціях до договорам, включає: вартість продукції, тари, всі податки і збори, передбачені чинним законодавством, транспортні витрати постачальника згідно п. 5.1.

Загальна сума договору-1 складає 23 392 975,70 грн., крім того ПДВ 20% - 4 678 595,14 грн., що разом становить 28 071 570,84 грн. (п. 4.3 договору-1 в редакції додаткової угоди №1 від 25.09.2015).

Загальна сума договору-2 на момент його підписання складає 4 135 402,52 грн., крім того ПДВ 20% - 827 080,50 грн., всього - 4 962 483,02 грн. (п. 4.3 договору-2).

За умовами п. 5.2 договорів сторони погодили, що поставка продукції проводиться партіями протягом терміну дії договорів, тільки після письмової рознарядки замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності замовника до прийому продукції. Рознарядка надається постачальнику в оригіналі та з застосуванням факсимільного зв'язку. Після отримання рознарядки по факсу постачальник повинен протягом доби направити замовнику копію отриманої рознарядки з відміткою, що підтверджує її отримання, або іншим чином підтвердити її отримання.

Кожна партія продукції постачається протягом 40 (за договором-1) та 45 (за договором-2) календарних днів з дати письмової рознарядки замовника, якщо інше не вказано у рознарядці. Замовник не несе відповідальності за ненадання рознарядок (надання не в повному обсязі), якщо це є наслідком зміни планів постачання та фінансування замовника.

Відповідно до п. 5.3 договорів датою поставки продукції вважається дата приймання цієї продукції замовником на складі матеріальних ресурсів ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ», Київська область, м. Фастів, вул. Шевченка, 48, що підтверджується належно оформленою видатковою накладною, довіреністю або актом прийому-передачі.

Згідно з п. п. 6.1, 6.3 договорів оплата за кожну партію поставленої продукції по договору проводиться замовником протягом 46 (за договором-1) та 45 (за договором-2) календарних днів після дати поставки партії продукції у відповідності з рахунком-фактурою на дану партію, обумовлену згідно з п. 5.2. Остаточні фінансові взаєморозрахунки сторони здійснюють після підписання акту звірки, який складається і підписується уповноваженими сторонами.

Крім того, відповідно до п. 9.1 договорів, постачальник зобов'язаний надати забезпечення виконання цих договорів у виді договору про неустойку у розмірі, що становить 5% від вартості договору, яке надається під час укладання договору.

За порушення термінів постачання постачальник оплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від суми непоставленої в строк продукції на умовах, передбачених п. 5.2 договорів, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 15% від суми непоставленої в строк продукції. При цьому постачальник не звільняється від виконання своїх зобов'язань до поставити продукцію, якщо про інше його не попередив письмово замовник (п.10.1 договорів).

Згідно з п. 13.7 договорів, термін їх дії встановлюється з моменту підписання до 31.12.2015, а в разі наявності потреби замовника, що підтверджено відповідним повідомленням та рознарядкою, направленими на адресу постачальника та в частині оплати - до повного виконання.

Відповідно до додаткової угоди №1 від 25.09.2015 до договору поставки №ЦХП-03-01515-01 від 09.07.2015 включено до договору-1 специфікацію №2. Загальна сума договору складає 23 392 975,70 грн., крім того ПДВ 20% - 4 678 595,14 грн., що разом становить 28 071 570,84 грн.

Специфікацією №1 до договору поставки №ЦХП-01-04015-01 від 25.09.2015 сторони визначили найменування продукції згідно документації конкурсних торгів, кількість та ціну продукції. Вартість продукції - 4 135 402,52 грн., крім того ПДВ 20% - 827 080,50 грн., всього - 4 962 483,02 грн.

Також сторонами укладено договори про неустойку №ЦХП-03-01515-НУ від 09.07.2015 та №ЦХП-01-04015-НУ від 25.09.2015, відповідно до умов яких сторони погодили, що постачальник зобов'язаний сплатити протягом 3-х банківських днів з дня вимоги замовнику штраф у загальному розмірі 5% від суми договору у разі, зокрема, невиконання поставки продукції постачальником в обсязі та в терміни визначені згідно з договорами.

У зв'язку з реорганізацією підприємств залізничної галузі та утворенням Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», між ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ» та ТОВ «ТЕХНОЕКОТРЕЙДІНГ» укладено додаткові угоди від 07.12.2015 до договорів, у відповідності до яких преамбулу договорів змінено, а саме ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ» замінено на філію «Центр забезпечення виробництва» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

На виконання умов п. 5. 2 договору-1 ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ» направило на адресу відповідача рознарядку (дозвіл) на відвантаження продукції від 30.09.2015 №ЦХП-20/3985 на загальну суму 23 274 951,95 грн., що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією квитанції №4362 від 01.10.2015.

На підтвердження отримання вказаної рознарядки відповідачем, позивач подав роздруківку з веб-сайту УДППЗ «Укрпошта» про рух поштових відправлень №896.

Проте, протягом терміну дії рознарядки (до 22.11.2015) відповідачем відвантажено продукцію на суму 20 278 190,16 грн., продукція на суму 2 970 907,87 грн. була поставлена з простроченням терміну поставки; недопоставленою залишилась продукція на суму 25 853,92 грн., що підтверджується актами звірки поставок та розрахунків між сторонами по договору-1, а саме: №1 станом на 31.10.2015, №2 станом на 30.11.2015, №3 станом на 31.12.2015, №5 станом на 29.02.2016, підписаними представниками сторін та скрапленими печатками товариств.

Поставка відповідачем продукції за договором-1 за рознарядкою на відвантаження продукції від 30.09.2015 №ЦХП-20/3985 підтверджується наявними в матеріалах справи:

- видатковою накладною №61 від 06.10.2015 на суму 2 795 411,16 грн., рахунком на оплату №69 від 06.10.2015 на суму 2 795 411,16 грн., податковою накладною від 06.10.2015;;

- видатковою накладною №62 від 07.10.2015 на суму 1 776 000,00 грн., рахунком на оплату №70 від 07.10.2015 на суму 1 776 000,00 грн., податковою накладною від 07.10.2015 та товарно-транспортною накладною №Р62 від 07.10.2015;

- видатковою накладною №67 від 19.10.2015 на суму 2 218 234,80 грн., рахунком на оплату №75 від 19.10.2015 на суму 2 218 234,80 грн., податковою накладною від 19.10.2015;

- видатковою накладною №68 від 29.10.2015 на суму 1 878 874,92 грн., рахунком на оплату №76 від 29.10.2015 на суму 1 878 874,92 грн., податковою накладною від 29.10.2015;

- видатковою накладною №77 від 09.11.2015 на суму 277 823,04 грн., рахунком на оплату №85 від 10.11.2015 на суму 277 823,04 грн., податковою накладною від 10.11.2015, та товарно-транспортною накладною №Р71 від 03.11.2015, відомостями про вантаж;

- видатковою накладною №78 від 12.11.2015 на суму 564 057,72 грн., рахунком на оплату №86 від 12.11.2015 на суму 564 057,72 грн., податковою накладною від 12.11.2015, товарно-транспортною накладною №Р78 від 12.11.2015, відомостями про вантаж;

- видатковою накладною №82 від 23.11.2015 на суму 216 744,00 грн., рахунком на оплату №90 від 23.11.2015 на суму 216 744,00 грн., податковою накладною від 23.11.2015, товарно-транспортною накладною №Р82 від 23.11.2015, відомостями про вантаж;

- видатковою накладною №90 від 30.11.2015 на суму 69 752,16 грн., рахунком на оплату №98 від 30.11.2015 на суму 69 752,16 грн., податковою накладною від 30.11.2015, товарно-транспортною накладною №Р90 від 30.11.2015., відомостями про вантаж;

- видатковою накладною №99 від 10.12.2015 на суму 2 684 411,71 грн., рахунком на оплату №110 від 10.12.2015 на суму 2 684 411,71 грн., податковою накладною від 10.12.2015, товарно-транспортною накладною №Р99 від 10.12.2015, відомостями про вантаж;

- видатковою накладною №5 від 02.02.2016 на суму 1 714 024,92 грн., рахунком на оплату №5 від 02.02.2016 на суму 1 714 024,92 грн., податковою накладною від 02.02.2016, товарно-транспортною накладною №Р5 від 02.02.2016;

- видатковою накладною №7 від 09.02.2016 на суму 161 843,04 грн., рахунком на оплату №8 від 09.02.2016 на суму 161 843,04 грн., податковою накладною від 09.02.2016, товарно-транспортною накладною №Р7 від 09.02.2016;

- рахунком на оплату №20 від 21.03.2016 на суму 2 368 924,36 грн. та податковою накладною від 22.03.2016.

Крім того, на виконання умов п. 5. 2 договору-2 ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ» направило на адресу відповідача рознарядку (дозвіл) на відвантаження продукції від 05.10.2015 №ЦХП-20/4039 на загальну суму 4 922 815,52 грн., що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією квитанції №4895 від 06.10.2015.

На підтвердження отримання вказаної рознарядки відповідачем, позивач подав роздруківку з веб-сайту УДППЗ «Укрпошта» про рух поштових відправлень №756.

Проте протягом терміну дії договору (до 31.12.2015) відповідачем відвантажено продукцію на суму 539 518,25 грн., невідвантаженою залишилась продукція на суму 4 383 297,27 грн., що підтверджується актами звірки поставок та розрахунків між філією «ЦЗВ» ПАТ «Укрзалізниця» та ТОВ «ТЕХНОЕКОТРЕЙДІНГ» по договору-2 станом на 31.12.2015 та станом на 31.01.2016, підписаними сторонами та скрапленими печатками товариств, а також рахунком на оплату №114 від 15.12.2015 на суму 539 518,25 грн. та податковою накладною від 15.12.2015.

У зв'язку із порушенням відповідачем термінів поставки за договором-1, позивачем нараховано пеню у розмірі 4 922,82 грн. та штраф у розмірі 657 494,59 грн., а у зв'язку із порушенням термінів поставки за договором-2 - пеню у розмірі 2 996,76 грн. та штраф у розмірі 3 878,09 грн.

Матеріали справи містять претензії позивача від 30.11.2015 №ЦХП-20/4977, від 25.12.2015 №ЦЗВ-20/351 та від 18.11.2015 №ЦХП-20/4770 про сплату штрафних санкцій на рахунок ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ», направлення яких підтверджується описами вкладення у цінний лист та копіями квитанцій, проте відповідей на вказані претензії не надходило.

Доказів сплати штрафних санкцій станом на час розгляду справи матеріали справи не містять.

З огляду на вказане позивач звернувся до суду з позовом та просив стягнути штрафні санкції на загальну суму 669 292,26 грн.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник у зв'язку з простроченням виконання відповідачем зобов'язань щодо своєчасної поставки товару за договорами поставки №ЦХП-01-04015-01 від 25.09.2015 та №ЦХП-03-01515-01 від 09.07.2015.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як зазначалося вище, на виконання умов п. 5. 2 договору-1 ДП «УКРЗАЛІЗНИЧПОСТАЧ» направило на адресу відповідача рознарядку (дозвіл) на відвантаження продукції від 30.09.2015 №ЦХП-20/3985 на загальну суму 23 274 951,95 грн., а на виконання умов п. 5. 2 договору-2 - рознарядку (дозвіл) на відвантаження продукції від 05.10.2015 №ЦХП-20/4039 на загальну суму 4 922 815,52 грн., що підтверджується матеріалами справи.

При цьому посилання відповідача про незастосування позивачем факсимільного зв'язку для направлення рознарядки, у зв'язку з чим у нього не виник обов'язок здійснити поставку, судом до уваги не береться, оскільки з матеріалів справи вбачається, що за рознарядкою на відвантаження продукції від 30.09.2015 №ЦХП-20/3985 на загальну суму 23 274 951,95 грн. відповідачем відвантажено продукцію на суму 20 278 190,16 грн., продукція на суму 2 970 907,87 грн. була поставлена з простроченням терміну поставки; недопоставленою залишилась продукція на суму 25 853,92 грн., а за рознарядкою на відвантаження продукції від 05.10.2015 №ЦХП-20/4039 на загальну суму 4 922 815,52 грн. відповідачем відвантажено продукцію на суму 539 518,25 грн., невідвантаженою залишилась продукція на суму 4 383 297,27 грн.

Отже відповідач частково виконував умови вказаних вище договорів та поставляв продукцію за рознарядками від 30.09.2015 №ЦХП-20/3985 та від 05.10.2015 №ЦХП-20/4039.

Таким чином матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено, а відповідачем не спростовано факт порушення строків поставки, зазначених у договорах №ЦХП-01-04015-01 від 25.09.2015 та №ЦХП-03-01515-01 від 09.07.2015.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин зобов'язані виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Стаття 662 Цивільного кодексу України закріплює обов'язок зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Обов'язок продавця передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, закріплений в ст. 663 Цивільного кодексу України.

Згідно з положеннями ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Як встановлено ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 10.1 договорів за порушення термінів постачання постачальник оплачує замовнику пеню у розмірі 0,1% від суми непоставленої в строк продукції на умовах, передбачених п. 5.2 договорів, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 15% від суми непоставленої в строк продукції. При цьому постачальник не звільняється від виконання своїх зобов'язань до поставити продукцію, якщо про інше його не попередив письмово замовник.

Таким чином, за порушення строків поставки відповідачем товару за договором-1, позивачем нараховано пеню у розмірі 4 922,82 грн. та штраф у розмірі 657 494,59 грн., а у зв'язку із порушенням термінів поставки за договором-2 - пеню у розмірі 2 996,76 грн. та штраф у розмірі 3 878,09 грн.

Перевіривши розрахунки позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені та штрафу у загальній сумі 669 292,26 грн.

Посилання відповідача на договори про неустойку, згідно з якими у разі порушення постачальником термінів поставки, останній зобов'язувався сплатити штраф у розмірі 5% від суми договору, а тому відсутні підстави для стягнення з нього штрафу у розмірі 15% (відповідно до п. 10.1 договорів поставки), суд вважає безпідставними, оскільки договори про неустойку були укладені між сторонами відповідно до п. 9.1 договорів поставки саме для забезпечення виконання цих договорів, та не можуть бути підставою для невиконання умов основних договорів поставки.

За таких обставин позов підлягає задоволенню у повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 82-85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОЕКОТРЕЙДІНГ» (04114, м. Київ, вул. Лісозахисна, буд. 11, корп. Б, офіс 12, код 39215196) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі філії «Центр забезпечення виробництва» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03049, м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 11/15, код 40081347) штрафні санкції у сумі 669 292 (шістсот шістдесят дев'ять тисяч двісті дев'яносто дві) грн. 26 коп. та судовий збір в сумі 10 039 (десять тисяч тридцять дев'ять) грн. 38 коп. Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене та підписане - 08.06.2016.

Суддя В.О. Демидов