УХВАЛА

30.05.2016Справа № 910/25229/15

За скаргоюПублічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»
на діїВідділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві
у справі№910/25229/15
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Кримський агроторговельний дім»
доПублічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України»
простягнення 3 088 261,50 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:
від позивача:не з'явився
від відповідача:Йосипишин Р.В.
від ВДВС:Гречух О.Я.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Кримський агроторговельний дім» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» про стягнення 3 088 261,50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору №15 від 15.02.2013 р. . позивач поставив товар, а відповідач зобов'язання з оплати поставленого товару не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 1 710 550,00 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 124 987,31 грн. та інфляційних у розмірі 1 252 724,19 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.12.2015 р. позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кримський агроторговельний дім» заборгованість у розмірі 1 710 550,00 грн., 3% річних у розмірі 124 987,31 грн., інфляційні у розмірі 1 252 724,19 грн. та судовий збір у розмірі 46 323,92 грн.

25.12.2015 р. господарським судом міста Києва на виконання вказаної постанови був виданий відповідний наказ.

28.01.2016 р. до канцелярії суду надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на дії Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.02.2016 р. відкладено вирішення питання про прийняття скарги Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на дії Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві до повернення матеріалів справи до господарського суду міста Києва до повернення матеріалів справи №910/25229/15 до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.04.2016 р. вказану скаргу призначено до розгляду на 16.05.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.05.2016 р. розгляд скарги відкладено на 30.05.2016 р. у зв'язку із неявок представника позивача, державного виконавця та неподанням витребуваних доказів.

Представник позивача, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

В судове засідання представник скаржника з'явився, надав пояснення по суті спору, подану скаргу підтримав та просив задовольнити.

Державний виконавець в судове засідання з'явився, на виконання вимог ухвали суду надав додаткові докази, проти задоволення скарги заперечував.

Розглянувши скаргу, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для їх розгляду, господарський суд міста Києва встановив наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Частинами 1-2, 5-6 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочато примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Постановою про відкриття виконавчого провадження ВП №49816547 від 15.01.2016 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду міста Києва від 25.12.2015 р. №910/25229/15.

Згідно з ч. 3 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» у заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Тобто, за змістом статей 19, 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець може одночасно з відкриттям виконавчого провадження накласти арешт як на кошти, так і на майно боржника.

В той же час, з аналізу положень ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження самостійно та на власний розсуд обирає заходи примусового виконання з метою забезпечення повного виконання виконавчого документу у визначений законом строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно з ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

В межах вказаного виконавчого провадження 15.01.2016 р. державним виконавцем було накладено арешт на грошові кошти боржника, а також на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Таким чином, державним виконавцем в межах наданих йому Законом України «Про виконавче провадження» повноважень було винесено постанови про арешт майна та грошових коштів боржника з метою належного виконання рішення суду у даній справі.

В той же час суд відзначає, що Київським апеляційним судом України було винесено ухвалу від 22.01.2016 р. у справі №910/25229/15, якою Публічному акціонерному товариству «Державна продовольчо-зернова корпорація України» було відновлено строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2015 р.

За наслідками винесення вказаної ухвали державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві було винесено постанову від 18.02.2016 р. ВП№49816547 про повернення виконавчого документу, а п. 2 такої ухвали припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення.

Таким чином, станом на момент повернення матеріалів справи №910/25229/15 до господарського суду міста Києва та призначення даної скарги до розгляду, чинність арештів майна та грошових коштів боржника, встановлених постановами державного виконавця від 15.01.2016 р. була припинена.

Більш того суд враховує, що на момент розгляду даної скарги рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2015 р. у справі №910/25229/15 виконане боржником у добровільному порядку у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №85577 від 11.05.2016 р.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення скарги Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на дії Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» на дії Відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відмовити.

Суддя В.П. Босий