УХВАЛА

30.05.2016№ 910/17707/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал", м. Київ (далі - Товариство), про визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу господарського суду міста Києва від 04.03.2016

у справі № 910/17707/15

за позовом житлово-будівельного кооперативу "Локомотив-9" (далі - Кооператив), м. Київ,

до Товариства

про стягнення 152 687,55 грн. безпідставно набутих коштів,

за участю представників:

заявника - Лепківської О.П. (довіреність від 12.04.2016 №1);

Кооперативу - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Житлово-будівельний кооператив "Локомотив-9" (далі - Кооператив) звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства: 103 625,41 грн. безпідставно перерахованих на розрахунковий рахунок Товариства в період з 01.09.2011 по 31.08.2014 коштів за холодну воду, яка йде на підігрів; 42 694,14 грн. втрат від інфляції; 6 368 грн. 3% річних, а всього 152 687,55 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 05.10.2015 у справі №910/17707/15 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 апеляційну скаргу Кооперативу задоволено частково; рішення господарського суду міста Києва від 05.10.2015 скасовано; прийнято нове рішення, яким позов задоволено частково; стягнуто з Товариства на користь Кооперативу 103 625,41 грн. безпідставно отриманих коштів, 2 072,51 грн. судових витрат за подання позову та 2 279,76 грн. судових витрат за подання апеляційної скарги.

04.03.2016 господарським судом міста Києва на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 видано накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.04.2016 у справі №910/17707/15 касаційну скаргу Товариства залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 залишено без змін.

Товариство 18.05.2016 подало суду заяву про визнання наказу господарського суду міста Києва від 04.03.2016 таким, що не підлягає виконанню (далі - Заява), мотивовану тим, що: 28.04.2016 Товариством та Кооперативом укладено угоду №49/12/14-У-16 про зарахування зустрічних однорідних вимог, за умовами пункту 4.1 якої сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов'язаннями згідно з наказами господарського суду міста Києва у справі №910/17707/15; отже, заборгованість відповідача згідно із наказом суду від 04.03.2016 про стягнення з Товариства на користь Кооперативу 103 625,41 грн. безпідставно отриманих коштів та 2 072,51 грн. судових витрат за подання позову вважається погашеною повністю.

У зв'язку з цим Товариство просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ господарського суду міста Києва від 04.03.2016 у справі №910/17707/15 стосовно стягнення з Товариства на користь Кооперативу 103 625,41 грн. безпідставно отриманих коштів та 2 072,51 грн. судових витрат за подання позову.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.05.2016 Заяву прийнято до розгляду; розгляд Заяви призначено на 30.05.2016.

Представник Заявника у судовому засіданні 30.05.2016 підтримав Заяву та просив її задовольнити.

Представник Кооперативу у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду Заяви, проаналізувавши встановлені фактичні обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність задоволення Заяви з огляду на таке.

Відповідно до частин другої, третьої та четвертої статті 117 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. Господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви господарський суд має право своєю ухвалою зупинити стягнення за наказом, а також витребувати наказ. Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Пунктом 3.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що частина четверта статті 117 ГПК містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Судом встановлено, що Товариством та Кооперативом укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.04.2016 №49/12/14-У-16, у пункті 4.1 якої сторони визначили, що заборгованість Товариства в розмірі 107 977,68 грн. згідно з наказами господарського суду міста Києва від 04.03.2016 у справі №910/17707/15 є погашеною; вказана угода підписана та скріплена печатками представниками Товариства та Кооперативу.

Згідно зі статтею 598 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 203 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування; для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Статтею 601 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Згідно зі статтею 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог: про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; в інших випадках, встановлених договором або законом.

За змістом названих правових норм залік можливий лише при наявності таких умов: вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов'язань між двома особами, де кредитор одного зобов'язання є боржником іншого, те саме повинно бути і з боржником; однорідні, зокрема можна зарахувати грошовий борг проти грошового, а також необхідно, щоб за обома вимогами настав вже строк виконання, оскільки не можна пред'явити до зарахування вимоги за таким зобов'язанням, яке не підлягає виконанню.

При цьому, характер зобов'язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом.

Зарахуванням можуть бути припинені зобов'язання на будь-якій стадії їх існування, навіть після порушення виконавчого провадження щодо виконання одного із зустрічних зобов'язань. Добровільне виконання зобов'язання на стадії виконавчого провадження допускається і шляхом проведення зарахування однорідних зустрічних вимог (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 01.11.2005 у справі №15/154 та 09.12.2008 у справі №37/638).

Враховуючи викладене, господарський суд міста Києва вважає за необхідне визнати наказ господарського суду міста Києва від 04.03.2016, виданий на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 у справі №910/17707/15, таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись статтями 86 та 117 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про визнання наказу господарського суду міста Києва від 04.03.2016 у справі №910/17707/15 таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

2. Визнати наказ господарського суду міста Києва від 04.03.2016, виданий на виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 у справі №910/17707/15, стосовно стягнення з публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-а; ідентифікаційний код 03327664) на користь житлово-будівельного кооперативу "Локомотив-9" (02222, м. Київ, просп. Маяковського, 38-Б; ідентифікаційний код 22885424) 103 625 (сто три тисячі шістсот двадцять п'ять) грн. 41 коп. безпідставно отриманих коштів, 2 072 (дві тисячі сімдесят дві) грн. 51 коп. судових витрат за подання позову таким, що не підлягає виконанню повністю.

Ухвалу може бути оскаржено в установленому законодавством України порядку.

Суддя О. Марченко