УХВАЛА

31.05.2016Справа № 910/16304/15

За скаргою Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК"
на на бездіяльність державного виконавця

за позовом Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК"
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон"
про стягнення 45 176,90 грн.
Суддя Ярмак О.М.

За участю представників:

від скаржникаГаврилюк О.О. (за довіреністю від 21.03.2016)
від відповідача від ДВСне з'явився не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.09.2015 у справі № 910/16304/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" задоволено частково.

16.09.2015 на виконання вказаного рішення суду були видані накази.

25.04.2016 Публічне акціонерне товариство "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" звернулось до Господарського суду міста Києва зі скаргою № 11/1-2316 від 20.04.2016 на бездіяльність державного виконавця.

Ухвалою від 27.04.2016 судом призначено вказану скаргу до розгляду на 31.05.2016.

В судове засідання 31.05.2016 представник відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, відзиву на скаргу та матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 № 910/16304/15 не подав.

Представник скаржника надав суду витяг з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень з інформацією про виконавче провадження № 491114157, підтримав та обґрунтував вимоги скарги, просив визнати неправомірною бездіяльність службових осіб відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві та зобов'язати їх чинити заходи, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 № 910/16304/15.

Вивчивши подані докази та заслухавши представника скаржника по суті скарги, суд зазначає таке.

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, за заявою Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" 23.10.2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 № 910/16304/15, якою надано Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Еталон" як боржнику 7-денний термін для сплати заборгованості.

Як стверджує скаржник, всупереч вимогам законодавства після винесення указаної постанови державним виконавцем жодних дій, спрямованих на забезпечення виконання судового наказу, вчинено не було, рішення суду станом на даний час залишається невиконаним, копій постанов, винесених у вказаному виконавчому провадженні, стягувач не отримував.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження». Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно положень ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець, зокрема, здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішень у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

За приписами ч. 2 ст. 30 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Відомостями з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень підтверджується, що, починаючи з 23.10.2015, єдиним документом, винесеним відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві у виконавчому провадженні № 49114157 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 № 910/16304/15, була постанова про його відкриття.

Тож, із указаного вбачається, що незважаючи на закінчення у квітні 2016 року встановленого статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" процесуального строку проведення виконавчих дій, відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві вжиття заходів примусового виконання рішень навіть не розпочиналося.

Доказів, які б підтверджували вчинення передбачених законом заходів в ході виконавчого провадження № 49114157, відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві до суду подано не було, пояснень причин невиконання встановлених законом обов'язків у визначеному порядку та строк також не надано.

Суд також враховує, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 23.10.2015 стягувачу не надсилалася, доказів протилежного в матеріали справи подано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Пунктом 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Отже, доводи скаржника визнаються судом обґрунтованими і правомірними, а скарга такою, що підлягає задоволенню судом.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про виконавче провадження", ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити скаргу Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" на бездіяльність державного виконавця.

2. Визнати бездіяльність відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 № 910/16304/15 незаконною.

3. Зобов'язати відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві здійснити заходи з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 № 910/16304/15, передбачені Законом України "Про виконавче провадження".

4. Копію ухвали направити боржнику та відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві.

Суддя О.М. Ярмак