ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"25" травня 2016 р.Справа № 916/4220/14

за позовом: Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Національної академії медичних наук України, в особі Державної установи "Інститут стоматології Національної академії медичних наук України";

до відповідачів: 1. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Берег Будгруп";

2. ОСОБА_2 акціонерного товариства "Укрсиббанк";

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_3 виконавча служба України;

про визнання дійсним договору, визнання права власності та звільнення майна з-під арешту

Головуючий суддя Степанова Л.В.

Суддя Желєзна С.П.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від прокурора: Малєєв О.М. за посвідченням;

Від позивача НАМН України: ОСОБА_4 за довіреністю;

Від позивача ДУ "ІСНАМН України": ОСОБА_4 за довіреністю;

Від відповідачів: ТОВ "Берег Будгруп": не з'явився;

ПАТ "Укрсиббанк" не з'явився;

Від третьої особи: не з'явився.

Суть спору: про визнання дійсним договору, визнання права власності та звільнення майна з-під арешту

Заступник прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Національної академії медичних наук України, в особі Державної установи "Інститут стоматології Національної академії медичних наук України" звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до відповідачів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Берег Будгруп" та ОСОБА_2 акціонерного товариства "Укрсиббанк" про визнання дійсним договору, визнання права власності та звільнення майна з-під арешту.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.10.2014р. суддею Лічман Л.В. порушено провадження у справі № 916/4220/14.

Рішенням господарського суду Одеської області від 08.12.2014р. по справі № 916/4220/14 позов Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Національної академії медичних наук України, в особі Державної установи "Інститут стоматології Національної академії медичних наук України" задоволено частково, визнано дійсним інвестиційний договір від 18.02.2004р., укладений між ОСОБА_3 установою „Інститут стоматології Національної академії медичних наук України і ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Берег-Будгруп (зі змінами, внесеними додатковими угодами до нього від 18.03.2004 р., 20.10.2005 р., 22.11.2006 р., 01.02.2008 р. та 06.10.2009 р.), визнано за державою в особі Національної академії медичних наук України право власності на обєкти нерухомого майна, що розташовані за адресами: АДРЕСА_1, загальна площа 249,9кв.м, і АДРЕСА_2, загальна площа 209,8кв.м. та знято арешт з обєктів нерухомого майна, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4, накладений постановою від 16.12.2013 р. ВП № 41223513 старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_5, в решті позову відмовити.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.02.2015 р. рішення господарського суду Одеської області від 08.12.2014 р. по справі № 916/4220/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.04.2015 р. постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.02.2015 р. та рішення господарського суду Одеської області від 08.12.2014 р. року скасовані, а справу № 916/4220/14 направлено для нового розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з автоматизованим розподілом справ, в порядку ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України, справу № 916/4220/14 передано на розгляд судді Степановій Л.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.05.2015р. справу № 916/4220/14 за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Національної академії медичних наук України, в особі Державної установи "Інститут стоматології Національної академії медичних наук України" до відповідачів ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Берег Будгруп", ОСОБА_2 акціонерного товариства "Укрсиббанк" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Державної виконавчої служби України про визнання дійсним договору, визнання права власності та звільнення майна з-під арешту прийнято до провадження суддею Степановою Л.В.

28.05.2015 р. за вх.суду№13727/15 від 28.05.2015р. відповідач ПАТ "Укрсиббанк" надав письмові пояснення № 27/02-011 від 27.05.2015р. у яких відповідач просить суд відмовити у позові у повному обсязі.

23.06.2015р. за вх.суду№15950/15 заступник прокурора Одеської області звернувся до суду з уточненнями до позовних вимог № 05/1-2574вих15 від 22.06.2015р. в якій просить:

- визнати дійсним інвестиційний договір від 18.02.2004 р, укладений між державною установою "Інститут стоматології Національної академії медичних наук України" і товариством з обмеженою відповідальністю "Берег-Будгруп" зі змінами та доповненнями до нього, внесеними додатковими угодами від 18.03.2004, 20.10.2005, 01.02.2008 та 06.10.2009, за виключенням положень пункту 1.2 вказаного інвестиційного договору від 18.02.2004 зі змінами та доповненнями внесеними до п. 1.2 інвестиційного договору додатковою угодою від 01.02.2008 р.;

- визнати за державою в особі Національної академії медичних наук України право власності на обєкти нерухомого майна, що розташовані за адресами: АДРЕСА_5, загальною площею 249,9 кв.м., вартістю 2 265 115,35 грн., та АДРЕСА_6, загальною площею 209,8 кв.м., вартістю 1 060 000 грн., із закріпленням на праві оперативного управління за державною установою "Інститут стоматології Національної академії медичних наук України";

- зняти арешт з обєктів нерухомого майна, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6, накладений постановою від 16.12.2013 р. старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України ОСОБА_5

13.07.2015р. за вх.суду№17710/15 відповідач, ТОВ „Берег Будгруп", надав до суду письмові пояснення в яких він визнає позовні вимоги заступника прокурора.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.07.2015 р. справу №916/4220/14 було призначено до колегіального розгляду.

Розпорядженням в. о. керівника апарату суду від 13.07.2015 року № 845 „Щодо призначення членів колегії справу № 916/4220/14 було призначено до автоматичного розподілу для визначення складу колегії суду.

Згідно з автоматизованим розподілом справ, в порядку ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України, по справі № 916/4220/14 був визначений наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Степанова Л.В., суддя Д'яченко Т.Г., суддя Желєзна С.П.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.07.2014 р. справу № 916/4220/14 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Степанова Л.В., суддя Д'яченко Т.Г., суддя Желєзна С.П.

07.09.2015р. за вх.суду№22090/15 позивача, ДУ "ІСНАМН України", надав письмові пояснення в яких позивач підтримує позовні вимоги прокурора у повному обсязі.

Розпорядженням керівника апарату суду від 17.09.2015 р. №1395 "Щодо повторного автоматичного розподілу справи для внесення змін до складу колегії суддів", приймаючи до уваги перебування судді Д`яченко Т.Г. з 17.09.2015 р. на лікарняному, та враховуючи те, що розгляд справи призначено на 17.09.2015р. справу № 916/4220/14 було призначено до повторного автоматичного розподілу для внесення змін до складу колегії.

Згідно з автоматизованим розподілом справ, в порядку ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України, по справі № 916/4220/14 був визначений наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Степанова Л.В., суддя Гуляк Г.І., суддя Желєзна С.П.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.09.2014р. справу № 916/4220/14 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Степанова Л.В., суддя Гуляк Г.І., суддя Желєзна С.П.

21.10.2015р. за вх.суду№21.10.2015р. відповідач ПАТ "Укрсиббанк" звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності.

У судовому засіданні від 21.10.2015р. позивачі звернулися до суду з клопотання про зупинення провадження у справі №916/4219/15 до розгляду повязаною з нею справи №916/4219/15 про тлумачення положень інвестиційного договору від 18.02.2004 р., укладеного між ДУ „Інститут стоматології НАМНУ та TOB „Берег-Будгруп, погодженого Національною академією медичних наук України (з урахуванням додаткових угод).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.10.2015р. було зупинено провадження у справі до розгляду справи №916/4219/15 за позовом Національної академії медичних наук України, Державної установи Інститут стоматології Національної академії медичних наук України до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Берег-Будгруп за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів ОСОБА_6 Міністрів України та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 акціонерне товариство Укрсиббанк про тлумачення умов інвестиційного договору.

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.12.2015р. по справі №916/4219/15 у задоволені позову Національної академії медичних наук України та Державної установи Інститут стоматології Національної академії медичних наук України до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Берег-Будгруп за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів ОСОБА_6 Міністрів України та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_7 акціонерне товариство Укрсиббанк про тлумачення умов інвестиційного договору, відмовлено у повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.04.2016р. рішення господарського суду Одеської області від 25.12.2015р. по справі №916/4219/15 скасовано, позов Національної академії медичних наук України та Державної установи Інститут стоматології Національної академії медичних наук України задоволено повністю та розтлумачено положення інвестиційного договору від 18.02.2004р. з урахуванням додаткових угод до нього від 18.02.2004р., який укладений між ОСОБА_3 установою Інститут стоматології Національної академії медичних наук України та Берег-Будгруп , а саме п 2.2.1 у наступний спосіб: Під передачею на баланс ОСОБА_3 установі Інститут стоматології Національної академії медичних наук України квартир № 6 та № 8 у будинку № 11 по вул. Рішельєвській у м. Одесі, слід розуміти передачу даного майна до державної власності із наділенням Національної академії медичних наук України права господарського відання щодо нього, а ОСОБА_3 установі Інститут стоматології Національної академії медичних наук України як балансоутримувача права оперативного управління.

ОСОБА_7 акціонерне товариство "Укрсиббанк", Прокурор Одеської області та ОСОБА_3 установа "Інститут стоматології Національної академії медичних наук України" звернулися до суду з клопотаннями про поновлення провадження у справі №916/4220/14.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 10.05.2016р. поновлено провадження у справі та справу призначено до розгляду.

25.05.2016р. за вх.суду№2-2780/16 відповідач ПАТ "Укрсиббанк" в режимі електронної пошти звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду справи.

Зазначене клопотання судом відхилено, як необґрунтоване.

25.05.2016р. за вх.суду№13075/16 позивач ОСОБА_3 установі Інститут стоматології Національної академії медичних наук України надав до суду письмові пояснення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін суд встановив:

18.02.2004р. між ДУ „Інститут стоматології НАМНУ (позивач, Замовник) та TOB „Берег-Будгруп (інвестор) підписано інвестиційний договір на розширення площі інституту в м. Одесі та будівництво його науково-клінічного відділення (далі договір) відповідно до якого Інвестор за рахунок власних та залучених коштів інвестує 1190000,00грн., які витрачаються на: будівництво науково-клінічного відділення інституту стоматології площею 1000кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, 21; відселення мешканців девяти квартир 3-го та 4-го поверхів по вул. Буніна,18; здійснення капітального ремонту фасаду та приміщень інституту стоматології в м. Одесі по вул. Рішельєвська, 11, Замовник передає на період дії договору інвестору для будівництва науково-клінічного відділення інституту стоматології площею 1000кв.м, комплексу житлових будинків з офісними приміщеннями та магазинами земельну ділянку загальною площею 1,98га, на якій розташований обєкт незавершеного будівництва клінічного комплексу інституту стоматології в м. Одеса по вул. Педагогічна, 21.

Додатковими угодами до договору: від 18.03.2004р. сторони конкретизували переліки робіт та визначили терміни їх виконання; від 20.10.2005р. сторони доповнили розділ 4 договору п.4.3, в якому інвестор зобовязався вносити плату за оренду земельної ділянки; від 22.11.2006р. Інвестора наділено статусом замовника будівництва, а замовника правом власності на 1000кв.м приміщень на першому поверсі першої черги житлового комплексу в м. Одеса по вул. Педагогічна, 21; від 01.02.2008р. сторони розірвали додаткове погодження від 22.11.2006р., погодили строки набуття права власності на обєкти будівництва, збільшили розмір інвестування тощо; від 06.10.2009р. сторони передбачили внесення змін до розділу 1 договору, а саме відселення мешканців двох квартир під №№ 6 і 8, які розташовані по вул. Рішельєвській, 11, та передачу цих квартир на баланс замовника.

Після підписання договору ДУ „Інститут стоматології НАМНУ передав ТОВ „Берег-Будгруп для будівництва земельну ділянку загальною площею 1,9293га, розташовану у м. Одесі, по вул. Педагогічній, 21, повністю виконавши свої зобов'язання перед ТОВ „Берег-Будгруп за інвестиційним договором від 18.02.2004р.

У 2005р. та 2007р. ТОВ „Берег-Будгруп відселило мешканців квартир № 6 та № 8 по вул. Рішельєвській, 11 у м. Одесі, а також зареєструвало право власності на них, про що свідчать наявні у справі інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

01.02.2011р. Замовник та Інвестор підписали акти прийому-передачі квартир №6 і №8 у будинку №11 по вул. Рішельєвській у м. Одесі, відповідно до яких ТОВ „Берег-Будгруп передало зазначене нерухоме майно у фактичне користування ДУ „Інститут стоматології НАМНУ. Однак на підставі цих актів прийому-передачі ДУ „Інститут стоматології НАМНУ не має правових підстав поставити на баланс зазначені квартири. В подальшому, вказуючи на те, що не може оформити будь-які права на майно, ДУ „Інститут стоматології НАМНУ направляло листи ТОВ „Берег-Будгруп з проханням сприяти в цьому, в т.ч. лист від 07.05.2013 р. №105 з пропозицією укласти нотаріально посвідчений правочин. У відповіді від 15.05.2013 р. №31 ТОВ „Берег-Будгруп повідомило, що на майно, яке знаходиться у користуванні ДУ „Інститут стоматології НАМНУ, накладено арешт, тому можливість нотаріально посвідчити правочин відсутня. На теперішній час ТОВ „Берег-Будгруп не виконало взяті на себе зобов'язання за інвестиційним договором, тим самим порушило права та інтереси ДУ „Інститут стоматології НАМНУ.

Як вказує відповідач ТОВ „Берег-Будгруп між сторонами було фактично виконані всі умови інвестиційного договору, а саме позивачем ДУ „Інститут стоматології НАМНУ була передана земельна ділянка загальною площею 1,9293га, розташована у м. Одесі, по вул. Педагогічній, 21, а відповідачем ТОВ „Берег-Будгруп були передані квартири №6 і №8 у будинку №11 по вул. Рішельєвській у м. Одесі, у звязку з чим наявні всі правові підстави для задоволення позову заступника прокурора.

Відповідач ПАТ "Укрсиббанк" проти позовних вимог заперечує посилаючись на те, що позовна вимога про визнання інвестиційного договору дійсним є безпідставною, адже ця угода ніяким чином не оскаржується TOB „Берег-Будгруп, приписи ст.392 ЦК України дозволяють предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності. При цьому наявність жодної з названих у ст.392 ЦК України обставин Прокурором не доведена, позовна вимога про звільнення майна з-під арешту має розглядатись в порядку адміністративного судочинства.

Крім того ПАТ „УкрСиббанк заявляє про пропуск прокурором загального строку позовної давності, який по відношенню до вимоги про визнання правочину дійсним згідно ч.2 ст.530 ЦК України слід обчислювати, виходячи з дати, коли ДУ „Інститут стоматології НАМНУ направлено TOB „Берег-Будгруп лист від 26.03.2010 р. №72 з проханням передати нерухоме майно.

Дослідивши матеріли справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 18.02.2004р. між ДУ „Інститут стоматології НАМНУ та TOB „Берег-Будгруп було підписано інвестиційний договір на розширення площі інституту в м. Одесі та будівництво його науково-клінічного відділення відповідно до якого TOB „Берег-Будгруп за рахунок власних та залучених коштів інвестує 1190000,00 грн., які витрачаються на: будівництво науково-клінічного відділення інституту стоматології площею 1000кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Педагогічна, 21; відселення мешканців девяти квартир 3-го та 4-го поверхів по вул. Буніна,18; здійснення капітального ремонту фасаду та приміщень інституту стоматології в м. Одесі по вул. Рішельєвська, 11, Замовник передає на період дії договору інвестору для будівництва науково-клінічного відділення інституту стоматології площею 1000кв.м, комплексу житлових будинків з офісними приміщеннями та магазинами земельну ділянку загальною площею 1,98га, на якій розташований обєкт незавершеного будівництва клінічного комплексу інституту стоматології в м. Одеса по вул. Педагогічна, 21.

Додатковими угодами до договору: від 18.03.2004р. сторони конкретизували переліки робіт та визначили терміни їх виконання; від 20.10.2005р. сторони доповнили розділ 4 договору п.4.3, в якому інвестор зобовязався вносити плату за оренду земельної ділянки; від 22.11.2006р. Інвестора наділено статусом замовника будівництва, а замовника правом власності на 1000кв.м приміщень на першому поверсі першої черги житлового комплексу в м. Одеса по вул. Педагогічна, 21; від 01.02.2008р. сторони розірвали додаткове погодження від 22.11.2006р., погодили строки набуття права власності на обєкти будівництва, збільшили розмір інвестування тощо; від 06.10.2009р. сторони передбачили внесення змін до розділу 1 договору, а саме відселення мешканців двох квартир під №№ 6 і 8, які розташовані по вул. Рішельєвській, 11, та передачу цих квартир на баланс замовника.

Після підписання договору ДУ „Інститут стоматології НАМНУ передав ТОВ „Берег-Будгруп для будівництва земельну ділянку загальною площею 1,9293га, розташовану у м. Одесі, по вул. Педагогічній, 21, повністю виконавши свої зобов'язання перед ТОВ „Берег-Будгруп за інвестиційним договором від 18.02.2004р. У 2005р. та 2007р. ТОВ „Берег-Будгруп відселило мешканців квартир № 6 та № 8 по вул. Рішельсвській, 11 у м. Одесі, а також зареєструвало право власності на них, про що свідчать наявні у справі інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

01.02.2011р. Замовник та Інвестор підписали акти прийому-передачі квартир №6 і № 8 у будинку № 11 по вул. Рішельєвській у м. Одесі, відповідно до яких ТОВ „Берег-Будгруп передало зазначене нерухоме майно у фактичне користування ДУ „Інститут стоматології НАМНУ.

Щодо позовних вимог заступника прокурора про визнання дійсним інвестиційного договору від 18.02.2004р, укладеного між ДУ "Інститут стоматології Національної академії медичних наук України" і ТОВ "Берег-Будгруп" зі змінами та доповненнями до нього, внесеними додатковими угодами від 18.03.2004, 20.10.2005, 01.02.2008 та 06.10.2009, за виключенням положень пункту 1.2 вказаного інвестиційного договору від 18.02.2004 зі змінами та доповненнями внесеними до п. 1.2 інвестиційного договору додатковою угодою від 01.02.2008р., слід зазначити наступне.

Згідно зі ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Правовий аналіз вищенаведеної норми свідчить про те, що, по-перше, дійсним можна визнати лише укладений договір, а по-друге, суд може визнати такий правочин дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідав справжній волі особи, яка його вчинила, а нотаріальному посвідченню правочину перешкоджала обставина, яка не залежала від її волі.

Відтак умовою застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України є безповоротне ухилення та втрата стороною можливості з будь-яких причин посвідчити правочин.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів ухилення ТОВ "Берег-Будгруп" від нотаріального посвідчення інвестиційного договору. Вказане також підтверджується листом ТОВ "Берег-Будгруп" № 31 від 15.05.2013.

Відповідно до ст.209 Цивільного кодексу України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Випадки нотаріального посвідчення правочинів передбачені як ЦК, так і окремими законами. Так, обов'язкове нотаріальне посвідчення правочинів встановлено для: договору застави нерухомого майна (ст. 577); договорів купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна (ст. 657 ЦК); договорів дарування нерухомості й дарування валютних цінностей на суму, що перевищує 50-кратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ст. 719); договорів найму будівлі або іншої капітальної споруди строком на три роки і більше (ст. 793); договорів найму транспортних засобів за участю фізичної особи (ч. 2 ст. 799); договорів управління нерухомим майном (ст. 1031); заповіту (ст. 1247 ЦК); договорів купівлі-продажу об'єктів приватизації (ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна"); договорів купівлі-продажу земельних ділянок (ст. 128 ЗК); договорів оренди земельних ділянок (ст. 13 Закону України "Про оренду землі"); шлюбного договору (ст. 95 СК).

В абз.1-3 п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними від 29.05.2013 р. №11 зазначено, що нотаріальне посвідчення правочинів (договорів) є обовязковим лише у передбачених законом випадках або коли сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору...; у звязку з недодержанням вимоги щодо нотаріального посвідчення правочинів нікчемними є лише такі правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обовязковому нотаріальному посвідченню чи такі, умовами яких передбачено обовязкове нотаріальне посвідчення; у вирішенні спорів, повязаних з визнанням правочинів, які підлягали нотаріальному посвідченню, дійсними (ст.ст.219,220 ЦК України), господарські суди повинні зясувати: чи підлягав відповідний правочин нотаріальному посвідченню, з яких причин його не було нотаріально посвідчено та чи втрачена можливість такого посвідчення, а також чи не суперечить зміст правочину вимогам закону, оскільки в такому разі позов не може бути задоволений.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що інвестиційний договір не підлягає нотаріальному посвідченню згідно вимог законодавства, а сторонами в інвестиційному договорі не було передбачено його нотаріального посвідчення, крім того сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, у зв'язку з чим інвестиційний договір є дійсним та у суду відсутні підстави для визнання інвестиційного договору дійсним в судовому порядку.

Під час розгляду справи прокурором та позивачами не надано належних доказів в обґрунтування позовних вимог про визнання дійсним інвестиційного договору від 18.02.2004р, укладеного між ДУ "Інститут стоматології Національної академії медичних наук України" і ТОВ "Берег-Будгруп" зі змінами та доповненнями до нього, внесеними додатковими угодами від 18.03.2004, 20.10.2005, 01.02.2008 та 06.10.2009, за виключенням положень пункту 1.2 вказаного інвестиційного договору від 18.02.2004 зі змінами та доповненнями внесеними до п. 1.2 інвестиційного договору додатковою угодою від 01.02.2008р.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині визнання дійсним інвестиційного договору від 18.02.2004р, укладеного між ДУ "Інститут стоматології Національної академії медичних наук України" і ТОВ "Берег-Будгруп" зі змінами та доповненнями до нього, внесеними додатковими угодами від 18.03.2004, 20.10.2005, 01.02.2008 та 06.10.2009, за виключенням положень пункту 1.2 вказаного інвестиційного договору від 18.02.2004 зі змінами та доповненнями внесеними до п. 1.2 інвестиційного договору додатковою угодою від 01.02.2008р., необґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання за державою в особі Національної академії медичних наук України право власності на обєкти нерухомого майна, що розташовані за адресами: АДРЕСА_5, загальною площею 249,9кв.м., вартістю 2265115,35грн., та АДРЕСА_6, загальною площею 209,8кв.м., вартістю 1060000грн., із закріпленням на праві оперативного управління за державною установою "Інститут стоматології Національної академії медичних наук України" слід зазначити наступне.

Після підписання договору ДУ „Інститут стоматології НАМНУ передав ТОВ „Берег-Будгруп для будівництва земельну ділянку загальною площею 1,9293га, розташовану у м. Одесі, по вул. Педагогічній, 21, повністю виконавши свої зобов'язання перед ТОВ „Берег-Будгруп за інвестиційним договором від 18.02.2004р.

У 2005р. та 2007р. ТОВ „Берег-Будгруп відселило мешканців квартир № 6 та № 8 по вул. Рішельєвській, 11 у м. Одесі, а також зареєструвало право власності на них, про що свідчать наявні у справі інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

01.02.2011р. Замовник та Інвестор підписали акти прийому-передачі квартир № 6 і № 8 у будинку № 11 по вул. Рішельєвській у м. Одесі, відповідно до яких ТОВ „Берег-Будгруп передало зазначене нерухоме майно у фактичне користування ДУ „Інститут стоматології НАМНУ.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 Цивільного кодексу України).

Тобто, цивільним законодавством передбачено можливість звернення до суду за захистом права власності, яке є існуючим, набуто за встановлених законодавством підстав.

Доводи відповідача ПАТ "Укрсиббанк" про те, що приписи ст.392 ЦК України дозволяють предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує право власності, при цьому наявність жодної з названих у ст.392 ЦК України обставин прокурором не доведена, судом до уваги не приймаються бо спростовуються наступним.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.10.2015р. було зупинено провадження у справі №916/4220/14 до розгляду справи №916/4219/15 за позовом Національної академії медичних наук України, Державної установи Інститут стоматології Національної академії медичних наук України до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Берег-Будгруп за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів ОСОБА_6 Міністрів України та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства Укрсиббанк про тлумачення умов інвестиційного договору.

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.12.2015р. по справі №916/4219/15 у задоволені позову Національної академії медичних наук України та Державної установи Інститут стоматології Національної академії медичних наук України до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Берег-Будгруп за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачів ОСОБА_6 Міністрів України та за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства Укрсиббанк про тлумачення умов інвестиційного договору, відмовлено у повному обсязі.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 07.04.2016р. рішення господарського суду Одеської області від 25.12.2015р. по справі №916/4219/15 скасовано, позов Національної академії медичних наук України та Державної установи Інститут стоматології Національної академії медичних наук України задоволено повністю та розтлумачено положення інвестиційного договору від 18.02.2004р. з урахуванням додаткових угод до нього, який укладений між ОСОБА_3 установою Інститут стоматології Національної академії медичних наук України та Берег-Будгруп , а саме п 2.2.1 у наступний спосіб: Під передачею на баланс ОСОБА_3 установі Інститут стоматології Національної академії медичних наук України квартир № 6 та № 8 у будинку № 11 по вул. Рішельєвській у м. Одесі, слід розуміти передачу даного майна до державної власності із наділенням Національної академії медичних наук України права господарського відання щодо нього, а ОСОБА_3 установі Інститут стоматології Національної академії медичних наук України як балансоутримувача права оперативного управління.

В зазначеній постанові апеляційна інстанція встановила, що відповідно до п 2.2.1 інвестиційного договору від 18.02.2004 з урахуванням додаткових угод до нього, Інвестор зобовязується передати на баланс Інституту стоматології площі двох квартир № 6 та № 8, які розташовані по вул. Рішельєвській у буд. 11. Відповідно до п. 5 ст. 116 Конституції України ОСОБА_6 Міністрів України здійснює управління об'єктами державної власності відповідно до Закону. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" управління об'єктами державної власності - здійснення ОСОБА_6 Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб'єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об'єктів, пов'язаних з володінням, користуванням і розпоряджанням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб. До об'єктів управління державної власності належить зокрема державне майно передане в безстрокове платне користування Національній академії наук України , галузевим академіям наук, а суб'єктами управління об'єктами державної власності є в тому числі і Національна академія України, галузеві академії наук. Статтею 8 вищевказаного Закону визначено, що об'єкти державної власності за рішенням ОСОБА_6 Міністрів України передаються Національній академії наук України, галузевим академіям наук у безстрокове безоплатне користування. Відповідно до Закону України "Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу" галузеві академії наук є державними науковими організаціями України, які здійснюють фундаментальні дослідження, організовують, проводять та координують прикладні дослідження у відповідних галузях науки. Національна академія наук України, національні галузеві академії наук засновані на державній власності, фінансуються з Державного бюджету України, а також з інших, не заборонених законодавством України, джерел фінансування. У віданні Національної академії наук України та національних галузевих академій наук перебувають установи, організації, підприємства згідно з переліком, що затверджується ОСОБА_6 Міністрів України за поданням Національної академії наук України та національних галузевих академій наук. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на загальних підставах, які не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність такого набуття права власності не встановлена судом. З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що спірне майно переходить у державну власність із виникненням щодо нього у Національної академії медичних наук України права господарського відання, а у Державної установи Інститут стоматології Національної академії медичних наук права оперативного управління.

Відповідно до ст.35 Господарського кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Станом на день прийняття рішення по даній справі постанова Одеського апеляційного господарського суду по справі №916/4219/15 від 07.04.2016р. є чинною.

З матеріалів справи вбачається, що ДУ "Інститут стоматології Національної академії медичних наук України" звертався до ТОВ "Берег-Будгруп" з проханням укласти договори щодо передачі у власність держави спірного майна, однак ТОВ "Берег-Будгруп" ухилився від дій щодо передачі у державну власність спірного майна.

Судом встановлено, що ТОВ "Берег-Будгруп" своєчасно не вчинив дій щодо оформлення за державою права власності на спірне майно відповідно до вимог чинного законодавства хоча актами приймання-передачі "№1 та №2 01.02.2011р. передав обєкти нерухомого майна, що розташовані за адресами: АДРЕСА_5, загальною площею 249,9кв.м. та АДРЕСА_6, загальною площею 209,8кв.м. у фактичне користування ДУ „Інститут стоматології НАМНУ.

Враховуючи викладене, позовні вимоги заступника прокурора в частині визнання за державою в особі Національної академії медичних наук України право власності на обєкти нерухомого майна, що розташовані за адресами: АДРЕСА_5, загальною площею 249,9кв.м., вартістю 2265115,35грн., та АДРЕСА_6, загальною площею 209,8кв.м., вартістю 1060000грн., із закріпленням на праві оперативного управління за державною установою "Інститут стоматології Національної академії медичних наук України" підлягають задоволенню частково в частині визнання за державою в особі Національної академії медичних наук України право власності на обєкти нерухомого майна, що розташовані за адресами: АДРЕСА_5, загальною площею 249,9кв.м., вартістю 2265115,35грн., та АДРЕСА_6, загальною площею 209,8кв.м., вартістю 1060000грн.

В частині позовних вимог щодо закріплення на праві оперативного управління за державною установою "Інститут стоматології Національної академії медичних наук України" суд зазначає, що відповідно до ст.137 Господарського кодексу України та ч.2 ст.2 Закону України „Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу покладають на НАМНУ передачу організаціям, що віднесені до її відання, майна на праві оперативного управління. Відтак, закріплення майна на праві оперативного управління має здійснюватись не за рішенням суду, а за розпорядчим документом НАМНУ.

Щодо позовних вимог про зняття арешту з обєктів нерухомого майна, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6, накладеного постановою старшого державного виконавця Рагімовою А.Н. відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 16.12.2013р. слід зазначити наступне.

Порядок накладення арешту і вилучення майна боржника визначено в ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Тобто, право накладати арешт на майно в процедурі виконавчого провадження надається безпосередньо у випадку, коли таке майно належить на праві власності саме боржнику.

Судом встановлено, що на час накладення арешту спірне майно було зареєстровано за ТОВ „Берег-Будгруп, але по актам прийому-передачі №1 та №2 від 01.02.2011р. передало у володіння Державної установи Інститут стоматології Національної академії медичних наук спірне майно.

Приймаючи до уваги, що виникнення права власності на майно водночас передбачає припинення цього права у минулого володільця, суд дійшов висновку про те, що підстави виникнення права власності на спірне майно розглядаються водночас і як підстави припинення цього права у попереднього власника.

Рішенням суду визнано право власності за державою в особі Національної академії медичних наук України право власності на обєкти нерухомого майна, що розташовані за адресами: АДРЕСА_5, загальною площею 249,9кв.м., вартістю 2265115,35грн., та АДРЕСА_6, загальною площею 209,8кв.м., вартістю 1060000,00грн., із закріпленням на праві оперативного управління за державною установою "Інститут стоматології Національної академії медичних наук України", позовні вимоги заступника прокурора в частині зняття арешту з обєктів нерухомого майна, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 у звязку з чим припинилося право власності на спірне майно у ТОВ „Берег-Будгруп.

Відповідно до ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

З наведеного випливає, що особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, повинна спочатку визнати за собою право власності на спірне майно та, як наслідок, звертатися до суду з вимогою про зняття арешту з вказаного майна. Діюче законодавство України не містить заборони (імперативної норми) щодо звернення до суду з позовами про визнання права власності на майно та про зняття з нього арешту.

Доводи відповідача ПАТ "Укрсиббанк" про те, що позов про зняття арешту повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства судом до уваги не приймаються та спростовуються наступним.

Господарським судам підвідомчі на загальних підставах справи зі спорів, пов'язані з визнанням права на майно, на яке накладено арешт, і про зняття з нього арешту та з розглядом позовів до юридичної особи, яка зобов'язана здійснити стягнення коштів з боржника у разі невиконання рішення з вини цієї юридичної особи (статті 60 і 87 Закону України "Про виконавче провадження"), за умови, коли сторонами у судовому процесі є підприємства чи організації у розумінні статті 1 ГПК (п. 11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам").

При цьому, пунктом 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що відповідно до статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб'єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 1 ГПК України. Що ж до заперечень проти арешту (опису) майна, які не пов'язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами статті 121-2 ГПК.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що спір між сторонами виник у зв'язку з наявністю господарських правовідносин, а позовні вимоги обґрунтовуються нормами Цивільного кодексу України, Закону України "Про виконавче провадження", враховуючи те, що суб'єктний склад сторін у даній справі відповідає вимогам ст. 1 ГПК України, суд приходить до висновку, що спір про зняття арешту підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи викладене, позовні вимоги заступника прокурора в частині зняття арешту з обєктів нерухомого майна, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6, накладеного постановою старшого державного виконавця Рагімовою А.Н. відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 16.12.2013р. обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо заяви відповідача ПАТ "Укрсиббанк" про застосування строків позовної давності від 20.10.2015р. вих.№20/10-011 (вх.суду№2-5764/15 від 21.10.2015р.) слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.ст. 256, 257, 258, 260, 261 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Доводи відповідача ПАТ "Укрсиббанк" про те, що ДУ "Інститут стоматології Національної академії медичних наук України" саме 26.03.2010р. звернувся до ТОВ „Берег-Будгруп з вимогою виконання умов додаткової угоди щодо передачі нерухомого майна, розташованого за адресами: АДРЕСА_5, загальною площею 249,9кв.м., АДРЕСА_6, загальною площею 209,8кв.м. судом до уваги не приймається, оскільки перше прохання від ДУ „Інститут стоматології НАМНУ нотаріально посвідчити правочин датовано 07.05.2013р., тобто днем оформлення листа №105, а в листі від 26.03.2010р. №72, питання щодо нотаріально посвідчення договору не ставилось.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Щодо розподілу судових витрат за розгляд даної справи слід зазначити наступне.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір при частковому задоволені позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що станом на день подання позову до суду прокуратура Одеської області була звільнена від сплати судового збору та те, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Берег-Будгруп, судовий збір за розгляд даної справи у сумі 52632,73грн. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Берег-Будгруп до Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати за державою в особі Національної академії медичних наук України (04050, м. Київ, вул. Герцена, 12, ) право власності на обєкти нерухомого майна, що розташовані за адресами: АДРЕСА_5, загальною площею 249,9кв.м., АДРЕСА_6, загальною площею 209,8кв.м.

3. Зняти арешт, накладений старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України згідно постанови від 16.12.2013р., з обєктів нерухомого майна, що знаходяться за адресами: АДРЕСА_5, загальною площею 249,9кв.м., АДРЕСА_6, загальною площею 209,8кв.м.

4. В решті позову відмовити.

5. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Берег Будгруп" (65026, АДРЕСА_7, ) до державного бюджету України (р/р 3008, одержувач УК у м. Одесі/Приморський район, , банк одержувача ГУДКС України в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030101, код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) 52632/пятдесят дві тисячі шістсот тридцять дві/грн. 73коп. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 27 травня 2016р.

Головуючий суддя Степанова Л.В.

Суддя Желєзна С.П.

Суддя Гуляк Г.І.