номер провадження справи 18/105/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016 справа № 908/3703/14

за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вулиця Щорса, 36-Б; адреса для листування: 01040, м. Київ, вул. Дружби народів, 38)

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Ремшляхбуд» (юридична адреса: 70032, Запорізька область, Вільнянський район, с. Дружелюбівка; фактична адреса: 69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 123)

про стягнення 3620240,28 грн.

Головуючий суддя Носівець В.В.

судді: Сушко Л.М.

ОСОБА_1

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № б/н від 25.04.2016р., паспорт серії СА № 747599 від 05.05.1998 р.;

від відповідача: не зявився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 30.09.2014 року звернувся позивач публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» з позовною заявою до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Ремшляхбуд» про стягнення 3558740,43 грн., які складаються з: 2900000,00 грн. заборгованості за кредитом, 340464,66 грн. відсотків за користування кредитом, 284835,61 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 33440,16 грн. пені за несвоєчасне повернення процентів.

Ухвалою суду від 01.10.2014 р. порушено провадження у справі № 908/3703/14, присвоєно справі номер провадження 18/105/14, судове засідання призначене на 30 жовтня 2014 року, в судовому засіданні оголошувалась перерва до 20.11.2014 року, строк вирішення спору продовжувався, розгляд справи відкладався на 10.12.2014 р., в судовому засіданні оголошувалась перерва до 12.12.2014 р. В судовому засіданні 12.12.2014 р. з метою зясування фактичних обставин справи, надання сторонам можливості врегулювати спір мирним шляхом, оголошено ухвалу про прийняття справи до колегіального розгляду у складі колегії суддів: головуючий суддя Носівець В.В., судді Алейникова Т.Г., Сушко Л.М. та призначено розгляд справи на 28.01.2015 року. Ухвалою суду від 28.01.2015 р. продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 26.02.2015 р. Розпорядженням голови господарського суду Запорізької області від 25.02.2015 р. №01-04/49/15, у звязку з службовим відрядженням судді Сушко Л.М., призначено колегію у складі трьох суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Носівець В.В., судді Алейникова Т.Г., Боєва О.С. Ухвалою суду від 26.02.2015 р. провадження у справі № 908/3703/14 зупинено до розгляду господарським судом міста Києва справи № 910/2587/15-г та набрання рішенням суду у вказаній справі законної сили. До господарського суду Запорізької області від позивача надійшло звернення від 22.07.2015 р. з доказами набрання законної сили рішенням господарського суду міста Києва у справі № 910/2587/15-г та проханням поновити провадження у справі. Розпорядженням голови господарського суду Запорізької області від 28.07.2015 р. № 01-04/315/15, у звязку з перебуванням судді Боєвої О.С. на лікарняному, судді Алейникової Т.Г. у відпустці, призначено колегію у складі трьох суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Носівець В.В., судді Давиденко І.В., Смірнов О.Г. Ухвалою суду від 28.07.2015 р. справу прийнято до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Носівець В.В., судді Давиденко І.В., Смірнов О.Г., поновлено провадження у справі з 07.10.2015 р., судове засідання призначено на 07.10.2015 р. Розгляд справи відкладався на 21.10.2015 р. та 18.11.2015 р. Розпорядженням керівника апарату господарського суду Запорізької області № 01-04/489/15 від 17.11.2015 р., у звязку з перебуванням судді Давиденко І.В на лікарняному, справу № 908/3703/14 передано на колегіальний розгляд у складі трьох суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Носівець В.В., судді Сушко Л.М., Смірнов О.Г. Ухвалою суду від 17.11.2015 року справу прийнято до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Запорізької області: головуючий суддя Носівець В.В., судді Сушко Л.М., Смірнов О.Г., судове засідання призначено на 18.11.2015 р. Ухвалою суду від 18.11.2015 р. провадження у справі № 908/3703/14 зупинено до вирішення господарським судом міста Києва справи № 910/27750/15 та набрання рішенням/ухвалою суду у вказаній справі законної сили. Ухвалою суду від 25.04.2016 р. у звязку з усуненням обставин, що зумовили зупинення провадження у справі, провадження у справі поновлено, судове засідання призначено на 25.05.2016 р. Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Справа розглянута судом за наявними у ній документальними доказами; її розгляд закінчений 25.05.2016 р., судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та заяві про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду 26.02.2015 р. (Т.1, арк.с. 157-158). Підставою для звернення з позовом до суду зазначав неналежне виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором № 04/10/11-КЛТ від 08.09.2011 р., внаслідок чого утворились заборгованість за кредитом в сумі 2900000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 326436,75 грн. За порушення договірних зобовязань відповідачу нараховані 353005,48 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та 40798,05 грн. пені за несвоєчасне повернення процентів.

Представник відповідача в судове засідання 25.05.2016 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Матеріали справи (Т.1, арк.с. 152-154) містять відзив, відповідно до якого відповідач проти позову заперечив. Заперечення вмотивовані наступним: заміна кредитора в зобовязанні за кредитним договором відбулась з порушенням вимог діючого законодавства внаслідок несвоєчасного повідомлення боржника, як то передбачено умовами кредитного договору. Зазначав, що умовами договору купівлі-продажу прав вимоги не передбачена передача прав ПАТ «Дельта Банк» на стягнення з боржника пені у будь-якій сумі, внаслідок чого вимоги про стягнення пені є необґрунтованими, у звязку з чим в задоволені слід відмовити. Заперечував проти суми основного боргу у розмірі 2900000,00 грн., посилаючись на часткову оплату у розмірі 14027,91 грн. З урахуванням зазначеного просив в позові відмовити в повному обсязі.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» (Банк) та товариство з обмеженою відповідальністю «Ремшляхбуд» (позичальник, відповідач у справі) 08.09.2011 р. уклали кредитний договір № 04/10/11-КЛТ (надалі кредитний договір).

Пунктом 1.1 кредитного договору (в редакції договору про внесення змін № 1 від 28.09.2012 р.) встановлюється процедура та умови надання Банком у майбутньому кредитів (траншів) позичальнику в межах загального ліміту 2900000,00 грн., процедура та умови повернення позичальником отриманих кредитів, нарахування і сплати процентів за отриманими кредитами, а також взаємні права та зобовязання сторін, що виникли при наданні Банком кредитів.

Згідно п. 1.2. кредитного договору зобовязання Банку щодо надання кредитів та зобовязання позичальника щодо повернення кредитів, сплати процентів, а також інші права та зобовязання сторін, передбачені цим договором, виникають з моменту укладення сторонами додаткових угод про надання кредитів, які є невідємними частинами цього договору (надалі з «Додаткова угода»), в сумах, зазначених в таких Додаткових угодах. Строк користування кожним окремим кредитом в межах загальної суми, встановленої пунктом 1.1. цього договору та термін його кінцевого повернення, визначається Додатковими угодами, але не пізніше строку, встановленого пунктом 3.4.5 цього Договору.

Пунктом 3.1.11 кредитного договору (в редакції договору про внесення змін № 1 від 28.09.2012 р.) встановлено, що у разі порушення умов п. 3.4.11 цього договору, починаючи з місяця, що є другими після закінчення розрахункового періоду, визначеного п. 3.4.11 цього договору, протягом якого сталося таке порушення, Банк має право в односторонньому порядку збільшити процентну ставку за користування кредитами на 2 (два) цілих процентних пункти від процентної ставки, встановленої Додатковою угодою. Збільшена процента ставка визначається в Додаткових угодах за кожним кредитом окремо.

У разі порушення ТОВ «РЕМШЛЯХБУД» обслуговування боргу та наявності простроченої заборгованості за наданими кредитами (траншами) або нарахованими відсотками більше 7 днів, застосувати штрафні санкції у вигляді збільшення процентної ставки за кредитами (траншами) на 4 процентні пункти.

З метою реалізації свого права Банк надсилає на адресу позичальника, зазначену у п. 8.2. цього Договору, рекомендований лист з повідомленням про дату введення нової процентної ставки. Рекомендований лист надсилається за 5 (п'ять) робочих днів до введення нової процентної ставки. Документом, що засвідчує виконання Банком зобов'язань щодо направлення рекомендованого листа, зазначеного у цьому пункті 3.1.11 цього договору, є повідомлення відділення зв'язку про відправку рекомендованого листа позичальнику на його адресу, зазначену у п. 8.2. цього Договору.

Нова процентна ставка вступає в дію з дати, що зазначена у рекомендованому листі.

Згідно з п. 3.4.3 кредитного договору позичальник зобовязаний сплачувати Банку нараховані проценти за кожним кредитом, наданим згідно з додатковими угодами, 25 числа кожного місяця, у день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом та у день повного погашення заборгованості за кредитом, вказаний у відповідній додатковій угоді. Якщо 25 число припадає на вихідний або святковий день проценти сплачуються наступного робочого дня за вихідним (святковим) днем. Проценти сплачуються на рахунки Банку, що вказані у Додаткових угодах. Датою сплати процентів вважається дата зарахування грошових коштів на рахунки Банку, що вказані у Додаткових угодах. У разі несвоєчасної сплати процентів, з наступного дня за датою, яка визначена цим пунктом, розраховується пеня, що передбачена пунктом 3.4.9 цього договору, на суму простроченого платежу.

Відповідно до п. 3.4.5 кредитного договору позичальник зобовязаний повністю погасити заборгованість за кредитами у терміни, визначені відповідними Додатковими угодами, але у будь-якому випадку не пізніше 05 вересня 2014 р. зі своїх поточних рахунків на рахунки Банку, що вказані у Додаткових угодах… У разі несвоєчасного повернення кредитів, з наступного дня за датою, яка визначена цим пунктом, розраховується пеня, що передбачена пунктом 3.4.9 договору, на суму простроченого платежу.

Пунктом 3.4.9 договору передбачено, що у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та/або процентами, та/або комісією, встановленою у пункті 2.5 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити Банку пеню за кожний день прострочки в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період наявності простроченої заборгованості за кредитами та/або процентами, та/або комісією.

Додатковою угодою № 1 від 08.09.2011 р. до кредитного договору № 04/10/11-КЛТ від 08.09.2011 р. сторонами встановлено, що Банк надає позичальнику кредит в сумі 663000,00 грн. на цілі: придбання основних засобів та поповнення обігових коштів, а саме: придбання сировини і матеріалів, оплати послуг, виконання робіт, виплати заробітної плати, сплатити податків і зборів та інше. Відповідно до п. 2 Додаткової угоди № 1. позичальник зобовязується повернути кредит, отриманий за цією додатковою угодою, не пізніше 27 серпня 2012 р. Процентна ставка за кредитом, який надається за цією додатковою угодою, встановлюється у розмірі 18,0 % річних (п. 3 додаткової угоди № 1).

Додатковою угодою № 2 від 09.09.2011 р. до кредитного договору № 04/10/11-КЛТ від 08.09.2011 р. сторонами встановлено, що Банк надає позичальнику кредит згідно з цією додатковою угодою в сумі 68000,00 грн., строк повернення не пізніше 07.09.2012 р., процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі 18% річних.

Додатковою угодою № 3 від 20.09.2011 р. до кредитного договору № 04/10/11-КЛТ від 08.09.2011 р. сторонами встановлено, що Банк надає позичальнику кредит згідно з цією додатковою угодою в сумі 319000,00 грн., строк повернення не пізніше 19.09.2012 р., процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі 18% річних.

Додатковою угодою № 4 від 20.09.2011 р. до кредитного договору № 04/10/11-КЛТ від 08.09.2011 р. сторонами встановлено, що Банк надає позичальнику кредит згідно з цією додатковою угодою в сумі 1850000,00 грн., строк повернення не пізніше 19.09.2012 р., процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі 18% річних.

Додатковою угодою № 5 від 03.09.2012 р. до кредитного договору № 04/10/11-КЛТ від 08.09.2011 р. сторонами встановлено, що Банк надає позичальнику кредит згідно з цією додатковою угодою в сумі 663000,00 грн., строк повернення не пізніше 02.09.2013 р., процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі 28% річних.

Додатковою угодою № 6 від 28.09.2012 р. до кредитного договору № 04/10/11-КЛТ від 08.09.2011 р. сторонами встановлено, що Банк надає позичальнику кредит згідно з цією додатковою угодою в сумі 1440000,00 грн., строк повернення не пізніше 25.09.2013 р., процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі 28% річних. Пунктом 5 додаткової угоди встановлений графік погашення виданого траншу, останній платіж 25 вересня 2013 р.

Додатковою угодою № 7 від 28.09.2012 р. до кредитного договору № 04/10/11-КЛТ від 08.09.2011 р. сторонами встановлено, що Банк надає позичальнику кредит згідно з цією додатковою угодою в сумі 797000,00 грн., строк повернення не пізніше 25.09.2013 р., процентна ставка за кредитом встановлюється у розмірі 28% річних.

Договорами про внесення змін від 20.02.2012 р., від 03.09.2012 р. до додаткових угод до кредитного договору № 04/10/11 КЛТ від 08.09.2011 р. змінювалися процентні ставки за користування траншовою кредитною лінією з 20 лютого 2012 р. 19% річних, з 03.09.2012 р. 28% річних.

Договором про внесення змін № 1 від 28.09.2012 р. до кредитного договору № 04/10/11 КЛТ від 08.09.2011 р. викладений пункт 1.1 кредитного договору в іншій редакції, згідно якого загальний ліміт в межах якої надаються кредити (транші) зменшується за наступним графіком:

- 25.12.2012 р. 2660000,00 грн.;

- 25.04.2013 р. 2420000,00 грн.;

- 27.05.2013 р. 2180000,00 грн.;

- 25.06.2013 р. 1940000,00 грн.;

- 25.07.2013 р. 1700000,00 грн.;

- 27.08.2013 р. 1460000,00 грн.;

- 25.09.2013 р. 1220000,00 грн.;

- 29.08.2014 р. 0,00 грн.

Також доповнено пункт 3.1.11 кредитного договору абзацом, що процитований вище.

Як свідчать додані по позову документи, Банк виконав свої зобовязання за кредитним договором, надав кредит у розмірі 2900000,00 грн., про що свідчать меморіальні ордери (Т.1, арк.с. 69-78) та банківські виписки (Т.1, арк.с. 79-130)

Позичальник зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів у розмірі 2900000,00 грн. та прострочена заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 326436,75 грн.

Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк» (продавець) та публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (покупець, позивач у справі) 27.09.2013 р. уклали договір купівлі-продажу прав вимоги, який засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про що зроблено запис № 2466 (надалі договір купівлі-продажу).

Відповідно до п. 2.1 договору купівлі-продажу продавець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець цим погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплатити загальну купівельну ціну.

Права вимоги переходять від продавця до покупця (відступлення), та обовязки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем Акту приймання-передачі прав вимоги (п. 2.3 договору купівлі-продажу).

Пунктом 4.1 договору купівлі-продажу встановлено, що продавець підтверджує та визнає, що з дати відступлення усі кошти, сплачені позичальниками за кредитними договорами або особами, які надали забезпечення, за договорами забезпечення, або будь-якими іншими особами, належать покупцю. Цим договором покупець доручає продавцю приймати від позичальників або від осіб, які надали забезпечення, платежі в будь-якій національній та іноземній валюті для погашення заборгованості позичальників за кредитними договорами. Таким чином, у випадку, якщо з дати відступлення продавець отримає від позичальників або від осіб, які надали забезпечення, або з інших джерел будь-яку суму грошових коштів в погашення заборгованості позичальників, покупець цим договором доручає продавцю, а продавець буде зобовязаний в день їх отримання перерахувати покупцю такі суми грошових коштів із зазначенням даних позичальника (П.І.Б. та податкового ідентифікаційного номеру), відповідного кредитного договору, суми та дати зарахування за наступними реквізитами….

Відповідно до п. 7.6 договору купівлі-продажу сторони домовилися, що покупець зобовязаний надіслати кожному позичальнику повідомлення про відступлення права вимоги, що стосується кредитного договору, стороною якого є такий позичальник, в порядку, встановленому чинним законодавством; та надіслати кожній особі, що надає забезпечення, повідомлення про відступлення права вимоги, в порядку, встановленому чинним законодавством.

В додатку № 1 (Перелік договорів та купівельна ціна за права вимоги) зазначено, що продавець відступає покупцю (ПАТ «ОСОБА_3 банк») права вимоги за кредитними договорами № 04/10/11-КЛТ ДУ5 від 03.09.2012 р. (фактичний розмір невиконаного грошового зобовязання складає 732169,95 грн.), № 04/10/11-КЛТ ДУ № 6 від 28.09.2012 р. (фактичний розмір невиконаного грошового зобовязання складає 1615640,56 грн.), № 04/10/11-КЛТ ДУ № 7 від 28.09.2012 р. (фактичний розмір невиконаного грошового зобовязання складає 894212,19 грн.), боржником за якими є ТОВ «Ремшляхбуд» (Т.1, арк. с. 64).

На виконання п. 7.6 договору купівлі-продажу первісний та новий кредитор спрямували на адресу відповідача «повідомлення про відступлення» вих. № 37.1-107 від 11.10.2013 р. «Повідомлення про відступлення» отримано уповноваженою особою відповідача 21.10.2013 р. про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 14.10.2013 р.

Внаслідок неналежного виконання позичальником зобовязань за кредитним договором № 04/10/11-КЛТ від 08.09.2011 р., наявності суми заборгованості по кредиту та процентам за користування кредитними коштами, нарахувавши пеню, позивач за захистом порушених прав та законних інтересів звернувся з позовом до суду.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитом, заборгованості по простроченим процентам підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Нормами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Положеннями ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Законодавець зазначає, що в разі заміни кредитора у зобов'язанні первісний кредитор повністю або у визначеній частині вибуває із зобов'язання, а на його місце приходить новий кредитор. При цьому зміст зобов'язання, тобто обсяг прав та обов'язків його сторін залишається незмінним. Отже, виходячи із загальних правил та положень вказаної статті, до нового кредитора переходять всі права первісного кредитора. Обсяг цих прав (наприклад, сума заборгованості, права на стягнення відсотків, штрафних санкцій тощо) та умови (наприклад, боржник може виконати зобов'язання тільки за умови надання певної інформації) визначаються на момент переходу цих прав до нового кредитора. Тобто новий кредитор отримує право вимагати виплати, в розмірі, що існував на момент підписання договору цесії або переходу до нього прав кредитора іншим чином.

Позичальник належним чином не виконував покладені на нього зобовязання за кредитним договором, а саме в обумовлені строки не здійснював повернення Банку або покупцю за договором купівлі-продажу прав вимоги кредиту (позивачу у справі), процентів за користування кредитом у розмірах та в терміни, як передбачено додатковими угодами. Так, внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, заборгованість за кредитом склала 2900000,00 грн.

Факт наявності заборгованості за кредитним договором в розмірі 2900000,00 грн. підтверджується матеріалами справи. Зокрема, матеріали справи містять лист відповідача № 162/ю від 07.10.2015 р., відповідно до якого ТОВ «Ремшляхбуд» просило позивача розглянути питання реструктуризації кредитної заборгованості по кредитному договору № 04/10/11-КЛТ від 08.09.2011 р., шляхом розстрочення рівними частинами починаючи з листопада 2015 р. по вересень 2017 р. (Т.2, арк.с. 77-78).

Отже, вимога позивача про стягнення із відповідача 2900000,00 грн. заборгованості по кредитному договору обґрунтована та задовольняється судом.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ст. 1048 ЦК України).

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Нормами ст. 1054 ЦК України встановлено, що позичальник за кредитним договором зобовязаний повернути кредит та сплатити відсотки у розмірі та на умовах встановлених договором.

Позичальник належним чином не виконував покладені на нього зобовязання за кредитним договором, а саме в обумовлені строки не здійснював сплату процентів за користування кредитом у розмірах та в терміни, як передбачено пунктом 3.4.3 кредитного договору.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідно до умов кредитного договору, позивачем відповідачу нараховувалися відсотки за користування кредитними коштами. Загалом, станом на 10.12.2014 р. за відповідачем рахується заборгованість по простроченим процентам за користування кредитними коштами в сумі 326436,75 грн. за загальний період з 03.09.2012 р. по 25.09.2013 р.

Факт наявності простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 326436,75 грн. підтверджується матеріалами справи.

Отже, в частині стягнення простроченої заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 326436,75 грн. позовні вимоги є обґрунтованим та задовольняються судом.

За порушення відповідачем строків оплати повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом позивач, враховуючи положення п. 3.4.9 кредитного договору, просив стягнути 353005,48 грн. пені за прострочення повернення кредитних коштів за період прострочення з 11.06.2014 р. по 10.12.2014 р., 40798,05 грн. пені за прострочення сплати процентів за користування кредитом за період прострочення з 11.06.2014 р. по 10.12.2014 р.

Зазначені позовні вимоги судом відхилені, виходячи з наступного:

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно з положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню, в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Приписами п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Учасники кредитному договору № 04/10/11-КЛТ від 08.09.2011 р. не визначили інший строк нарахування штрафних санкцій.

Виходячи зазначеної норми права (п. 6 ст. 232 ГК України) слідує, що у разі якщо в договорі або законі немає спеціальної вказівки на період, за який стягуються штрафні санкції, їх можна стягнути тільки за півроку від моменту, коли відбулося фактичне порушення виконання зобовязання (тобто шість місяців починають обчислюватися від дня, що настає за днем, який є остаточним строком для виконання зобовязання).

Як вже зазначалося вище, умовами додаткових угод № 5 від 03.09.2012 р., №№ 6-7 від 28.09.2012 р. до кредитному договору № 04/10/11-КЛТ від 08.09.2011 р., учасниками правочину визначені строки повернення певних траншів кредиту, а саме не пізніше 02 вересня 2013 р. та 25 вересня 2013 р. відповідно. Строк сплати процентів за користування кредитними коштами встановлений в пункті 3.4.3 кредитного договору 25 числа кожного місяця.

Таким чином прострочення виконання зобовязання щодо повернення кредиту починається з 03.09.2013 р. та 26.09.2013 р.; прострочення сплати процентів за користування кредитом - 26 числа кожного місяця, якщо 26 число не припадає на вихідний або святковий день.

Позивач нарахування штрафних санкцій здійснив враховуючи приписи п. 6 ст. 232 ГК України (за шість місяців), однак не від дня, коли зобовязання мали бути виконані, і навіть не від дня остаточного повернення кредиту 05.09.2014 р., оскільки розрахунок здійснений за період з 11.06.2014 р. по 10.12.2014 р.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом задоволенню не підлягають.

Приписами ст.ст. 4-2, 4-3 ГПК України встановлено, що правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказів оплати наявної заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Заперечення відповідача судом відхилені, оскільки спростовані вищевикладеними обставинами та матеріалами справи. Посилання відповідача на недотримання Банком обовязку щодо повідомлення позичальника про зміну кредитора та, як наслідок, відсутність у нього обовязку повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами є безпідставними, оскільки по-перше, суду надані докази повідомлення відповідача про відступлення права вимоги; по-друге, зміна кредитора не припиняє обовязку належного виконання зобовязань за кредитним договором у встановлених порядку та строки. Відповідач доказів належного виконання зобовязань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом суду не надав. Крім того, як вже зазначалося судом, матеріали справи містять лист боржника адресований позивачу у справі з проханням реструктуризувати кредитну заборгованість, що, в свою чергу, є підтвердження погодження боржника про наявність грошового зобовязання за кредитним договором. Щодо наданих відповідачем доказів часткової сплати заборгованості за кредитом в розмірі 14027, 91 грн. шляхом списання вказаної суми позивачем, суд зазначає, що позивачем враховані дані суми в якості сплати відсотків за користування кредитом, що вбачається із розрахунків доданих до заяви про збільшення розміру позовних вимог та в судовому засіданні 28.01.2015 р. (Т.1, арк.с. 159, 183).

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ремшляхбуд» (юридична адреса: 70032, Запорізька область, Вільнянський район, с. Дружелюбівка; фактична адреса: 69050, м. Запоріжжя, вул. Космічна, буд. 123, ідентифікаційний код 20488682) на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи ФГВФО на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; адреса для листування: 01040, м. Київ, вул. Дружби народів, 38, ідентифікаційний код 34047,00 (два мільйони девятсот тисяч грн. 00 коп.) заборгованості за кредитом, 326436,75 грн. (триста двадцять шість тисяч чотириста тридцять шість грн. 75 коп.) заборгованості за відсотками, 64528,74 грн. (шістдесят чотири тисячі пятсот двадцять вісім грн. 74 коп.) судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 02 червня 2016 р.

Головуючий суддя В.В. Носівець

Суддя Л.М. Сушко

ОСОБА_1