ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.06.16 Справа № 904/2626/16
За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Віста", м. Дніпропетровськ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про усунення перешкод у користуванні майном та стягнення неустойки у сумі 11 444,4грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: Третяк В.В., довіреність №5 від 28.03.2016, представник

Від відповідача: ОСОБА_3, довіреність від 15.04.2016, представник

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Авто Віста" звернулося до господарського суду із позовом, яким з урахуванням уточненої позовної заяви (вх. № 27963/16 від 06.05.2016, а.с.39-42), просить:

- усунути перешкоди у користуванні та повернути об'єкт оренди за договором оренди нежитлового приміщення №2 від 22 січня 2015 року, а саме нежитлові приміщення загальною площею 102 м2, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, шляхом підписання товариством з обмеженою відповідальністю "Авто Віста" та фізичної особою - підприємцем ОСОБА_1 Акту прийому-передачі у строк не пізніше 15 (п'ятнадцяти) календарних днів після набрання законної сили рішенням суду;

- стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Віста" неустойку у розмірі 11 444,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення № 2 від 22 січня 2015 року в частині належного та своєчасного повернення орендованого приміщення.

Позивачем на підставі ч.2 ст. 785 ЦК України нарахована неустойка за період з 22.10.2015 по 06.04.2016 у сумі 11 444,40 грн.

Відповідач проти задоволення позовних вимог, надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди нежитлового приміщення №2 від 22.01.2015, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає орендареві в тимчасове платне користування частину нежитлового приміщення загальною площею - 102 кв.м. розташованого за адресою: АДРЕСА_1. План об'єкта оренди наведений у додатку №1 цього договору та є його невід'ємною частиною. Однак, сторони не узгодили, які саме будівлі та приміщення цих будівель відповідно до технічного паспорту об'єкта передаються орендареві. Додаток №1 у якому сторони мали визначити об'єкт оренди сторонами не підписаний. Також, позивач у позовній заяві не зазначає усунення перешкод у користуванні та повернення яких саме приміщень він вимагає, що на думку відповідача є доказом того, що об'єкт оренди сторонами належним чином не визначений. В порушення умов договору оренди сторони не підписували Акт приймання-передачі об'єкта оренди. Відповідач не отримував та не користується об'єктом оренди відповідно до умов договору оренди нежитлового приміщення №2 від 22.01.2015, жодного обладнання, яке є власністю або знаходиться у користуванні відповідача в жодній споруді та жодному приміщенні розташованих за адресою АДРЕСА_1 не має. Відповідач зазначає, що не здійснював жодних платежів за договором оренди.

30 травня 2016 відповідач надав додаткові заперечення на позовну заяву, в яких зазначає, що оскільки сторонами в договорі оренди не визначено склад об'єкта оренди, договір в силу ст. 638 ЦК України не можна вважати укладеним, а грошові кошти, сплачені за договором мають статус безпідставно перерахованих грошових коштів та не можуть бути доказом наявності спірних відносин між позивачем та відповідачем.

Розгляд справи був відкладений з 25.04.2016 на 11.05.2016, з 11.05.2016 на 30.05.2016. У судовому засіданні 30.05.2016 оголошена перерва на 06.06.2016.

У судовому засіданні 06.06.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників позивача та відповідача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

На підставі договору купівлі-продажу частини комплексу нежитлових будівель від 04.08.2006, укладеного між повним товариством "Пилипенко, Дерев'янко" (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Авто Віста" (покупець), продавець передає у власність покупцю, а покупець набуває у власність чотириста двадцять сім тисячних (427/1000) частини комплексу нежитлових будівель загальною площею 5 488,9м.кв., що знаходиться по АДРЕСА_1. В користування покупця переходить А-2 - адміністративна будівля - загальною площею 2 753,7м.кв.

Згідно п.2 договору купівлі-продажу ці 427/1000 частин будівель належить продавцю на підставі рішення суду, виданого господарським судом Дніпропетровської області 07.04.2001; ухвали суду, виданої господарським судом Дніпропетровської області 06.09.2005 та зареєстрованих в Дніпродзержинському БТІ за №1286,кн.13.

Згідно Договору про визначення часток в праві спільної часткової власності та встановлення порядку користування, укладеного 13.09.2013 між товариством з обмеженою відповідальністю "Авто Віста", повним товариством "Пилипенко, Дерев'янко" та ОСОБА_5, з метою збереження пропорційності розмірів часток в праві спільної часткової власності, у зв'язку з виділом в натурі будівлі малярної майстерні Н-1 площею 237,2 м. кв. та будівлі майстерні Т-2 площею 1 067,0м.кв. з присвоєнням окремої адреси: АДРЕСА_2, згідно з рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.07.2010 по справі №2-2073 за 2010 рік 41/200 частки, які належали ОСОБА_6 згідно з договором купівлі-продажу від 20.07.2006, визначити частки наступним чином: ТОВ "Авто Віста" 659/1000 часток, повне товариство "Пилипенко, Дерев'янко" - 11/1000 часток; ОСОБА_5 - 33/100 частки.

Згідно п.5. договору про визначення часток в праві спільної часткової власності та встановлення порядку користування, укладеного 13.09.2013, учасники спільної часткової власності вищезазначеного комплексу будівель домовилися встановити наступний порядок користування:

- до користування ТОВ "Авто Віста" переходить адміністративна будівля А-2 площею 2 753,7м.кв., що складає 659/1000 часток;

- до користування ПТ "Пилипенко, Дерев'янко" переходить будівля паливного цеху Г-1 площею 47.7м.кв., що складає 11/1000 часток;

- до користування ОСОБА_5 переходить будівля цеху Б-1 площею 216,0м.кв., адміністративна будівля В-3 площею 649,1 м.кв., будівля гаражу Д-1 площею 217,2 м.кв., Є-1 - будівля майстерні Є-1 площею 195,9м.кв., будівля складу Ж-1 площею 105,1 м.кв., загальна площа 1 383,3 м.кв., що складає 33/100 частки.

Таким чином, позивач довів, що на підставі договору купівлі-продажу частини комплексу нежитлових будівель від 04.08.2006, договору про визначення часток в праві спільної часткової власності та встановлення порядку користування, укладеного 13.09.2013 є власником комплексу нежитлових будівель, розташованих за адресою АДРЕСА_1.

01 липня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто Віста" (орендодавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №3, відповідно до п.1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування нежитлові приміщення, загальною площею - 79,2 м.кв., розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

За пунктом 1.2. договору оренди №3 від 01.07.2012 об'єкт оренди буде використовуватися орендарем для наступної мети: виробнича діяльність.

За цим договором об'єкт оренди надається орендарю на термін дії цього договору і підлягає поверненню після припинення дії цього договору (п.1.3. договору оренди №3).

Цей договір оренди укладено строком з 01 липня 2012 року по 30 червня 2013 року (п.6.1. договору №3).

Відповідно до п.2.1. договору передача об'єкта оренди орендодавцем, прийняття його орендарем і повернення об'єкта оренди при припиненні або розірванні цього договору проводиться уповноваженими представниками сторін безпосередньо при передачі об'єкта оренди і оформлюється Актами прийому-передачі, підписаними сторонами. В актах прийому-передачі вказуються площа та стан об'єкта оренди. При поверненні об'єкта оренди в акті прийому-передачі сторони відображають стан, в якому об'єкт оренди повертається орендодавцю, в порівнянні із станом, в якому передавався в користування орендарю. Об'єкт оренди вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання обома сторонами акту приймання-передачі.

Частиною 1 ст.759 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

На виконання умов договору оренди №3 від 01.07.2012 сторони склали та підписали акт прийому - передачі в оренду нежитлового приміщення загальною площею 79,2 кв. м. під виробництво, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.89).

Після закінчення строку дії договору оренди №3 від 01.07.2012 об'єкт оренди за актом приймання-передачі відповідачем позивачу не передавався, протилежне не доведено відповідачем.

22 січня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Авто Віста" (орендодавець) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладено договір оренди нежитлового приміщення №2, відповідно до п.1.1. якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування частину нежитлового приміщення, загальною площею - 102 м. кв., розташовані за адресою: АДРЕСА_1. План об'єкта оренди наведений у Додатку №1 до цього договору та є його невід'ємною частиною об'єкт оренди належить орендодавцю на праві приватної власності.

Договір вступає в силу з 22 січня 2015 року та діє до 22 лютого 2015 року (п.6.1. договору).

Об'єкт оренди буде використовуватися орендарем для наступної мети: виробнича діяльність. За цим договором об'єкт оренди надається орендарю на термін дії цього договору і підлягає поверненню Орендодавцю після припинення дії цього договору (п.п.1.2-1.3. договору).

Відповідно до п.2.1. договору передача об'єкта оренди орендодавцем, прийняття його орендарем і повернення об'єкта оренди при припиненні або розірванні цього договору проводиться уповноваженими представниками сторін безпосередньо при передачі об'єкта оренди і оформлюється актом прийому-передачі, підписаними сторонами. В актах прийому-передачі вказуються площа та стан об'єкта оренди. Об'єкт оренди вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання обома сторонами акту прийому-передачі.

У відповідності до ч.ч.1,5 ст.762 ЦК України з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Загальний розмір щомісячної орендної плати за об'єкт оренди складає 1 040,4грн., у тому числі ПДВ 20% - 173,4грн. із розрахунку 10,20грн. за один кв. м. площі в місяць (п.3.1. договору).

Орендні платежі у розмірі орендної плати сплачуються не пізніше 10 числа поточного місяця (п.3.3. договору).

На підставі договору оренди №2 від 22.01.2015 позивач виставив відповідачу рахунки - фактури на оплату оренди спірних приміщень:

№33 від 10.02.2015 на суму 1 040,00грн., рахунок за лютий 2015 року,

№73 від 19.03.2015 на суму 1 346,4грн., рахунок за березень 2015 року,

№110 від 17.04.2015 на суму 1 346,4грн., рахунок за квітень 2015 року,

№143 від 18.05.2015 на суму 1 346,4грн., рахунок за травень 2015 року,

№184 від 18.06.2015 на суму 1 346,4грн., рахунок за червень 2015 року,

№222 від 17.07.2015 на суму 1 346,4грн., рахунок за липень 2015 року,

№258 від 19.08.2015 на суму 1 346,4грн., рахунок за серпень 2015 року,

№311 від 18.09.2015 на суму 1 346,00грн., рахунок за вересень 2015 року,

№374 від 30.10.2015 на суму 1 346,00грн., рахунок за жовтень 2015 року.

Відповідач сплачував виставлені рахунки - фактури, що підтверджується банківськими виписками по рахунку №2977:

від 26.02.2015 на суму 1 040,00грн. (рахунок №33),

від 19.03.2015 на суму 1 346,4грн. (рахунок №73),

від 06.05.2015 на суму 1 346,4грн. (рахунок №110),

від 27.05.2015 на суму 1 346,00грн. (рахунок №143),

від 18.06.2015 на суму 1 346,00грн. (рахунок №184),

від 10.08.2015 на суму 1 510,08грн. (рахунок №222),

від 15.09.2015 на суму 1 568,65грн. (рахунок №258),

від 19.10.2015 на суму 1 568,03грн. (рахунок №311 і №326),

від 18.11.2015 на суму 1 529,24грн. (рахунок №369 - комунальні послуги та №374 - оренда приміщень). Усі платіжні документи містять призначення платежу - сплата за оренду нежилого приміщення і комунальні послуги згідно договору №2 від 22.01.2015, посилання на рахунки, які виставлялись відповідачу та отримані останнім.

Таким чином, вбачається, що відповідачем сплачувалась орендна плата за користування спірними приміщеннями та комунальні платежі в період з дати укладення договору оренди №2 від 22.01.2015 по жовтень 2015 року включно.

Позивач посилається на обставини невиконання відповідачем своїх зобов'язань з повернення орендованого майна за актом приймання-передачі у зв'язку з закінченням строку дії договору оренди №2 від 22.01.2015, нарахував неустойку за користування орендованим майном, проти чого заперечує відповідач, що і є причиною спору.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п.1 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України та п.7 ст.193 Господарського кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Обов'язок орендаря не пізніше 15 (п'ятнадцяти) днів з дня припинення дії цього договору вивезти з об'єкту оренди своє майно, а також повернути об'єкт оренди орендодавцю в стані, в якому він був отриманий орендарем, з урахуванням природного зносу, передбачено пунктом 4.1.5. договору.

Згідно п.4.1.1. договору орендар зобов'язаний прийняти об'єкт оренди від орендаря у зв'язку з припиненням цього договору.

Згідно з ч.2 ст.291 ГК України договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ст. 795 ЦК України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Згідно з ч.1 ст.785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Позивач вважає, що договір оренди №2 від 22.01.2015 припинив свою дію 22.02.2015, тому просить усунути перешкоди у користуванні майном та повернути об'єкт оренди шляхом підписання акту прийому-передачі.

Між тим, відповідно до приписів ст. 764 ЦК України у разі, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Положення аналогічного змісту закріплені і в частини четвертій ст. 284 Господарського кодексу України.

Тобто, норма зазначених статей має диспозитивний характер, оскільки не вказує на те, що відповідна вимога про припинення договору оренди має називатися виключно заявою. Така заява може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у даному випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов'язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов'язкового укладення нового договору або внесення змін до нього (п.4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна").

Матеріали справи містять копію листа за вих. №29 від 22.09.2015 на адресу відповідача, яким позивач пропонує відповідачу до 24.09.2015 укласти договір оренди площ та обладнання (а.с.25), однак доказів направлення цього листа на адресу відповідача матеріали справи не містять. Крім того, за змістом цього листа, позивач не заявляє про припинення строку дії договору та не відмовляється від продовження його дії на новий термін, а лише пропонує укласти новий договір, що не є обов'язковим у випадку пролонгації договору в установленому законом порядку.

В односторонньому порядку позивачем складені акти: акт №1 від 17.09.2015 про опломбування орендованих приміщень (а.с.20), акт №2 від 14.12.2015 та №3 від 19.01.2016 про цілісність пломб на спірних приміщеннях.

02.02.2016 на адресу відповідача направлено лист - попередження про необхідність вивезти з орендованих приміщень майно і повернути об'єкт оренди (фіскальний чек від 02.02.2016 №0032758, опис вкладення від 02.02.2016, а с.29).

З матеріалів справи вбачається, що ані позивач, ані відповідач в установленому законом порядку не зверталися один до одного з повідомленням про припинення дії договору у зв'язку із закінченням строку його дії - 22.02.2015.

Таким чином, відбулася автоматична пролонгація договору оренди, виходячи з системного аналізу положень ст.ст.764,785 ЦК України, ч.4 ст.284 ГК України, зі змісту яких автоматична пролонгація договору оренди (продовження його дії на той самий строк та на тих самих умовах) відбувається в позасудовому порядку та має місце в разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення договору оренди, а у випадку наявності відповідної заяви орендодавця договір оренди припиняється та орендоване майно підлягає поверненню орендодавцю.

З матеріалів справи вбачається, що акт приймання-передачі спірних приміщень загальною площею 102,0 кв.м. в оренду між сторонами не складався, однак факт використання за призначенням цих приміщень з боку відповідача підтверджується рахунками - фактурами на оплату (рахунки містять посилання на орендовану відповідачем площу, а банківські виписки - на рахунки, які виставлялись відповідачу та договір оренди №2 від 22.01.2015) та банківськими виписками по рахунку, якими підтверджується сплата відповідачем не тільки орендної плати за договором №2 на підставі рахунків, але й комунальних послуг.

Оскільки відповідно до ст.759 ЦК України правовою підставою користування майном є договір оренди, а договір оренди від 22.01.2015 №2 не припинився, то у позивача відсутні підстави вимагати від відповідача повернення орендованого за спірним договором майна та, відповідно, стягнення неустойки.

За наведеного позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Доводи відповідача, що він не отримував та не користується об'єктом оренди відповідно до договору оренди нежитлового приміщення №2 від 22.01.2015, відхиляються судом, оскільки матеріалами справи підтверджено фактичне використання відповідачем спірних приміщень, здійснення орендної плати за користування цими приміщеннями та оплата комунальних послуг в період з дати укладення договору (22.01.2015) по жовтень 2015 року включно, після чого оплата орендної плати припинилася, орендовані приміщення не повернуті орендодавцю.

Доводи відповідача, що спірні приміщення фактично знаходяться у користуванні ОСОБА_4, є необґрунтованими, оскільки не підтверджені відповідними доказами.

Відповідно до ч.8 ст. 181 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України. З матеріалів справи вбачається, що фактично відповідач прийняв у користування спірні приміщення, розумів, з яких приміщень воно складається, його місце розташування, площі, яка згідно договору складає 102,0кв.м. Жодних повідомлень орендаря про припинення дії договору після чергового закінчення строку, на який договір оренди укладався, відповідачем на адресу позивача не направлено. Вимога позивачу прийняти орендоване майно з оренди відповідачем не направлялась. Сплачуючи орендну плату за користування спірним приміщенням та комунальні платежі відповідач таким чином підтвердив укладання договору оренди та повністю визнав його умови.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Судові витрати віднести на позивача.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 07.06.2016