КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2016 р. Справа№ 15/74-б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шипка В.В.

суддів: Алданової С.О.

Коротун О.М.

при секретарі Савон Т.Є.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія" "Легіон"

на ухвалу господарського суду м. Києва від 16.07.2015р.

у справі № 15/74-б (суддя Пасько М.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Пері Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна

компанія" "Легіон"

про визнання банкрутом

за участю представників:

від заявника: не з'явились

від боржника: Хом'як В.П. - дов. № б/н від 18.08.2015р.

від розпорядника майна: Олейчук Т.В. - посв. № 69 від 08.02.2013р.

від ТОВ «Епіцентр К»: Бацуца О.М. - дов. № б/н від 19.01.2016р.

Песиголовець Я.О. - дов. № б/н від 01.08.2015р.

від ТОВ «СМД-Інвест»: Шевченко О.В. - дов. № 05/04 від 29.04.2016р.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.02.2011 року порушено провадження у справі №15/74-б про банкрутство ТОВ "Виробничо-будівельна компанія "Легіон" (далі - боржника) за заявою ТОВ "Пері Україна" (далі - ініціюючого кредитора) за загальною процедурою відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №2343-ХІІ, до внесення змін Законом України №4212-VІ від 22.12.2011 року) (далі - Закон про банкрутство), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, строк якої неодноразово продовжувався судом.

Ухвалою підготовчого засідання Господарського суду м. Києва від 07.06.2011 року визнано вимоги ініціюючого кредитора на суму 10 199 919, 93 грн., розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Огейчук Т.В. .

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 22.05.2013 року (суддя Хоменко М.Г.) затверджено реєстр вимог кредиторів боржника. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.08.2013 року зазначену ухвалу скасовано з переданням справи на розгляд до суду першої інстанції у зв'язку з передчасністю затвердження місцевим господарським судом реєстру вимог кредиторів боржника без належного з'ясування розміру грошових вимог усіх кредиторів, заявлених у дану справу про банкрутство.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.07.2015р.у справі № 15/74-б визнано кредиторами товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Будівельна Компанія "Легіон" (ідентифікаційний код 33194914):

-товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Дока Т.О.В." (ідентифікаційний код 30530955) на суму 378.360, 33 грн. - вимоги четвертої черги;

-Київський міський центр зайнятості (ідентифікаційний код 03491091) на суму 3.265, 00 грн. - вимоги третьої черги;

-Подільську міжрайонну дирекцію Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності (ідентифікаційний код 03491091) на суму 3.039, 62 грн. - вимоги другої черги;

-товариство з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" (ідентифікаційний код 32490244) на суму 1.565.279, 82 грн. - вимоги четвертої черги;

-приватне підприємство "Інжиніринг Ремейк Агрегат" (ідентифікаційний код 33551187) на суму 119.769, 44 грн., з яких: 88.000, 00 грн. - вимоги четвертої черги, а 31.769, 44 грн. - вимоги шостої черги;

-фізичну особу-підприємця Андрусенко С.М. (ідентифікаційний код ) на суму 160.410, 00 грн., з яких: 160.285, 00 грн. - вимоги четвертої черги, а 125, 00 грн. - вимоги першої черги та інше.

Не погоджуючись з ухвалою попереднього засідання в частині розгляду кредиторських вимог ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ", розпорядник майна боржника Огейчук Т.В. звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу суду першої інстанції від 16.07.2015 року в частині визнання ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" кредитором боржника з грошовими вимогами на суму 69 523 064, 24 грн. та відмовити у визнанні кредиторських вимог на спірну суму, мотивуючи припиненням правовідносин поруки, що склалися між боржником, як поручителем, та банком-кредитором, правонаступником якого є ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ".

Також, з апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції про розгляд по суті та затвердження реєстру вимог кредиторів у даній справі звернувся боржник, в якій просив апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення в частині визнання та включення до реєстру вимог ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ", ТОВ "СМД-Інвест", ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат", ПАТ "Енергомашспецсталь" та ТОВ "Епіцентр К" та відмовити у визнанні спірних кредиторських вимог в повному обсязі, обґрунтовуючи неповнотою дослідження судом першої інстанції обставин справи та неправильним застосуванням до спірних правовідносин норм матеріального та процесуального права.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2015 року апеляційну скаргу розпорядника майна Огейчук Т.В. задоволено, апеляційну скаргу боржника задоволено частково, ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.07.2015 року скасовано в частині визнання вимог ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" на суму 69 523 064, 24 грн., визнання вимог ТОВ "СМД-Інвест" на суму 47 912, 86 грн., віднесення вимог ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат" на суму 26 513, 20 грн. до шостої черги задоволення, затвердження реєстру вимог кредиторів боржника станом на 16.07.2015 року на суму 69 570 977, 10 грн.; вимоги ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" на суму 69 523 064, 24 грн. відхилено; вимоги ТОВ "СМД-Інвест" на суму 47 912, 86 грн. відхилено, вимоги ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат" на суму 26 513, 20 грн. віднесено до четвертої черги задоволення; ухвалу суду першої інстанції від 16.07.2015 року в частині розгляду решти вимог ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ", ТОВ "СМД-Інвест", ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат", ПАТ "Енергомашспецсталь" та ТОВ "Епіцентр К" до боржника залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.12.2015 року касаційні скарги ТОВ "Виробничо-будівельна компанія "Легіон" та ТОВ "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" задоволено частково; постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2015 року скасовано в частині розгляду кредиторських вимог ТОВ "СМД-Інвест", ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат" та ТОВ "Епіцентр К"; в решті постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2015 року залишено без змін; справу №15/74-б передано до суду апеляційної інстанції на новий апеляційний розгляд в іншому складі суду у скасованій частині.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.01.2016 року апеляційну скаргу ТОВ "Виробничо-будівельна компанія "Легіон" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.07.2015 року у справі №15/74-б прийнято до провадження та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 08.02.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.02.2016 року за клопотанням боржника продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів; розгляд апеляційної скарги боржника на ухвалу суду першої інстанції від 16.07.2015 року відкладено на 15.02.2016 року; зобов'язано ТОВ "СМД-Інвест" надати суду документи, які підтверджують грошові вимоги до боржника (оригінали для огляду в судовому засіданні), а в разі відсутності доказів - обґрунтоване письмове пояснення з посиланням на норми чинного законодавства; зобов'язано ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат" надати в наступне судове засідання довідки вартості виконаних підрядних робіт форми КБ-3 (згідно пункту 5.4. договору підряду №1/09 від 29.09.2008 року); зобов'язано ТОВ "Епіцентр К" надати в судове засідання рішення суду, яким підтверджується застосування до боржника цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування завданих збитків.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 року апеляційну скаргу ТОВ "Виробничо-будівельна компанія "Легіон" задоволено частково; ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.07.2015 року скасовано в частині визнання вимог ТОВ "СМД-Інвест" на суму 47 912, 86 грн., віднесення вимог ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат" на суму 26 513, 20 грн. до шостої черги задоволення, затвердження реєстру вимог кредиторів боржника станом на 16.07.2015 року на суму 265 590 588, 98 грн.; в зазначеній частині прийнято нове рішення, яким вимоги ТОВ "СМД-Інвест" на суму 47 912, 86 грн. відхилено, вимоги ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат" на суму 26 513, 20 грн. віднесено до четвертої черги задоволення, затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Виробничо-будівельна компанія "Легіон" на суму 265 542 676, 12 грн.; ухвалу суду першої інстанції від 16.07.2015 року у даній справі в частині розгляду решти вимог ТОВ "СМД-Інвест", ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат" та ТОВ "Епіцентр К" до боржника залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятою постановою в частині відмови у задоволенні його апеляційної скарги, боржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову апеляційного суду від 15.02.2016 року в оскаржуваній частині та ухвалу попереднього засідання суду першої інстанції від 16.07.2015 року в частині розгляду вимог спірних кредиторів, прийняти у справі нове рішення про відмову у визнанні кредиторських вимог ТОВ "СМД-Інвест", ПП "Інжиніринг Ремейк Агрегат" та ТОВ "Епіцентр К" в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України 12.04.2016р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 року у справі №15/74-б скасовано. Справу №15/74-б в частині розгляду кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СМД-Інвест", Приватного підприємства "Інжиніринг Ремейк Агрегат" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" передано на новий апеляційний розгляд до Київського апеляційного господарського суду в іншому складі суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2016р. розгляд справи № 15/74-б призначено на 10.05.2016р.

Встановлено, що в судове засідання 10.05.2016р. представник заявника не з"явився, причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2016р. продовжено строк вирішення спору у справі № 15/74-б на п'ятнадцять днів та відкладено на 26.05.2016р.

Через відділ документального забезпечення київського апеляційного господарського суду 24.05.2016р. представником ТОВ «СМД-Інвест» було подано клопотання про приєднання до матеріалів справи письмових доказів, а саме: договір підряду № 07/07-9 від 07.07.2009р.; акт здачі-прийняття робіт № 1 від 03.08.2009р.; акт здачі-прийняття робіт № 2 від 03.09.2009р.; акт здачі-прийняття робіт № 3 від 08.10.2009р.

Через відділ документального забезпечення київського апеляційного господарського суду 24.05.2016р. представником ТОВ «Епіцентр К» було подано письмові пояснення, в яких просить суд ухвалу попереднього засідання господарського суду м. Києва від 16.07.2015р. в частині визнання вимог кредитору ТОВ «Епіцентр К» у повному обсязі та затвердження реєстру вимог кредиторів залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «Легіон» - без задоволення.

Встановлено, що в судове засідання 26.05.2016р. представник заявника не з"явився, причини неявки суду не повідомив. Хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Крім того, відповідно до ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п"ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження. По цій справі строк апеляційного розгляду вже продовжувався.

З врахуванням вищенаведеного судова колегія визнала за можливе розглянути справу у відсутності представника заявника.

Представник боржника в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представники ТОВ «Епіцентр К», ТОВ «СМД-Інвест» та розпорядник майна в судовому засідані проти апеляційної скарги заперечували.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія" "Легіон" підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановою Вищого господарського суду України 12.04.2016р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.02.2016 року у справі №15/74-б скасовано. Справу №15/74-б в частині розгляду кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "СМД-Інвест", Приватного підприємства "Інжиніринг Ремейк Агрегат" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" передано на новий апеляційний розгляд до Київського апеляційного господарського суду в іншому складі суду.

Скасовуючи постанову Київського апеляційного господарського суду 15.02.2016р. у справі №15/74-б та передавши на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду, Вищий господарський суд України в постанові від 12.04.2016р. зазначив дослідити правову природу спірних кредиторських вимог, як вимог, що випливають з договорів будівельного підряду, та подані кредиторами документи на їх підтвердження на предмет їх відповідності положенням законодавства про банкрутство, цивільного законодавства, що регулює будівельний підряд, та процесуального права, а також з огляду на встановлене, з урахуванням висновків Верховного Суду України у Постанові №15/090 від 20.05.2015 року у справі №5016/1284/2012(5/45), прийняти обґрунтоване рішення про наявність (відсутність) правових підстав для визнання та включення до реєстру вимог кредиторів на стадії розпорядження майном таких конкурсних вимог з визначенням черговості їх задоволення в порядку статті 31 Закону про банкрутство.

Відповідно до ст. 111-12 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі ст. 1 Закону про банкрутство, кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною 15 ст. 11 Закону про банкрутство передбачено, що після офіційного оприлюднення ухвали про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті судової влади України всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов'язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника згідно із статтею 14 цього Закону.

Відповідно до ч. 1, 3, 4, 6 ст. 14 Закону про банкрутство, конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують. Копії зазначених заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майном. Боржник разом з розпорядником майна за наслідками розгляду зазначених вимог повністю або частково визнає їх або відхиляє, з обґрунтуванням підстав відхилення, про що розпорядник майна повідомляє письмово заявників і господарський суд. Заяви з вимогами конкурсних кредиторів, щодо яких є заперечення боржника, чи інших кредиторів розглядаються господарським судом до винесення ухвали про затвердження реєстру вимог. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою, яка може бути оскаржена в установленому порядку, визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів. Вимоги кредиторів, визнані боржником або господарським судом, включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Частиною 2 ст. 15 Закону про банкрутство передбачено, що у попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, про що виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, та призначається дата проведення зборів кредиторів. Реєстр вимог кредиторів повинен включати усі визнані судом вимоги кредиторів. У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями чи зобов'язаннями щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, невикористаних та своєчасно не повернутих коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), черговість задоволення кожної вимоги, окремо розмір неустойки (штрафу, пені). Ухвала є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному кредитору при прийнятті рішення на зборах (комітеті) кредиторів.

Отже, правомірність та обґрунтованість грошових вимог кредитора до боржника визначає суд незалежно від того, чи визнані ці вимоги боржником разом з розпорядником майна, чи ні. При цьому, обов'язок кредитора полягає у доведенні обґрунтованості своїх вимог до боржника перед судом належними доказами, оскільки відповідно до ст. 14 Закону про банкрутство, конкурсні кредитори одночасно зі заявою про грошові вимоги до боржника зобов'язані подати до господарського суду документи, що їх підтверджують.

Розглянувши вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «СМД Інвест», колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.07.2009р. між кредитором та боржником укладено Договір підряду № 07/07-9 відповідно до умов якого Боржник доручає, а Кредитор бере на себе зобов'язання в обумовлені строки на свій ризик, власними та залученими силами з використанням свого обладнання по замовленню боржника виконати роботи з демонтажу фундаменту на об'єкті, а боржник зобов'язується надати кредитору будівельний майданчик, забезпечити своєчасне фінансування робіт на умовах договору в межах договірної ціни.

Згідно з ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 3 ст. 180 Господарського кодексу України передбачено, що при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до п.3.1 Договору підряду № 07/07-9 сторони домовились, що вартість робіт по цьому Договору становить орієнтовано 3.500.000, 00 грн. обсяг робіт встановлюється на підставі Актів виконаних робіт.

Згідно із ч. 4 ст. 679 Цивільного кодексу України, оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Так, на виконання умов Договору, кредитором проведено відповідні роботи по даному Договору на загальну суму 3.017.339, 00 грн., що підтверджується Актами здачі - прийняття робіт (надання послуг) № 1,2,3 від 03.08.09 ,03.09.09 та від 08.10.09.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2016р. зобов"язано ТОВ «СМД-Інвест» надати суду оригінал договору підряду № 07/07-9 від 07.07.2009р., акти здачі-приймання робіт до нього (для огляду) та належним чином завірені копії до матеріалів справи.

Колегією суддів у судовому засіданні були дослідженні оригінали вказаних документів.

Боржник в порушення умов Договору за виконані роботи не розрахувався, у зв'язку з чим, у останнього виникла заборгованість у розмірі 3.017.339, 00 грн.

Доказів погашення заборгованості у розмірі 3.017.339, 00 грн. боржником не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Три відсотки річних та інфляційні втрати не є штрафними санкціями в значенні ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, а тому нараховуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягає задоволенню в розмірі 525.381, 55 грн., а про стягнення 3% річних - в розмірі 162.440, 31 грн., оскільки зменшується у зв'язку із неправильним розрахунком кредитора.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про визнання вимоги кредитора у наступній черговості: 3.753.073,72 грн. - вимоги четвертої черги, оскільки вимоги кредитора складають як було вказано вище 3 705 160,86 грн.

Розглянувши вимоги Приватного підприємства "Інжиніринг Ремейк Агрегат", колегія суддів встановила наступне.

Кредитором ПП «ІнжинірінгРемейк Агрегат» було подано заяву про визнання ПП «Інжиніринг Ремейк Агрегат» кредитором та включення ПП «Інжиніринг Ремейк Агрегат» до реєстру вимог кредиторів на суму 162 062,52 грн.

Боржник заявлені ПП «ІнжинірінгРемейк Агрегат» вимоги про стягнення заборгованості не визнав, факт виконання робіт та їх прийняття заперечив, з огляду на що у вказаних умовах неможливо зробити однозначний висновок, що кредитором ПП «ІнжинірінгРемейк Агрегат» дійсно виконувалися б роботи та за виконання цих робіт виникла заборгованість.

Також, безпідставним є здійснення нарахування штрафних санкцій кредитором ПП «ІнжинірінгРемейк Агрегат» на порушення вимог ст. 232 Господарського кодексу України, без зазначення підстав для такого нарахування.

Як вбачається із розрахунку суми заборгованості, кредитор ПП «ІнжинірінгРемейк Агрегат» здійснив нарахування штрафних санкцій у вигляді пені, починаючи її обраховувати після дати прострочення виконання основного зобов'язання (яке не визнається боржником), а саме з 19 грудня 2008 року, та здійснює відповідне нарахування пені строком до 15.06.2011 року.

Однак, згідно із положеннями ст. 232 Господарського кодексу України, вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено, а у випадках, передбачених законом, - уповноважений орган, наділений господарською компетенцією.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно із п. 7.4. Договору підряду № 1/09 від 29 вересня 2008 року, яким кредитор ПП «ІнжинірінгРемейк Агрегат» обґрунтовує свої вимоги, за несвоєчасну оплату виконаних робіт Замовник сплачує пеню, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від фактичної суми боргу за кожний день прострочення платежу. Сплата пені не звільняє Замовника від повного розрахунку за виконані роботи.

Отже, умовами договору підряду не передбачено можливості нарахування штрафних санкцій на строк понад шість місяців, хоча кредитором ПП «ІнжинірінгРемейк Агрегат» здійснене таке нарахування за значно більший строк.

В усякому випадку, до вирішення питання про наявність чи відсутність основної заборгованості, оскільки акти виконаних робіт, нібито підписані зі сторони боржника, не містять підпису уповноваженої особи боржника.

Крім того, слід взяти до уваги, що договором у п. 5.4 визначено, що за виконаними роботами кредитор мав надати акти виконаних робіт, а також довідки про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ-3, чого зроблено не було, і оригіналів та засвідчених належним чином копій довідок форми КБ-3 кредитор не надав.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення вимог приватного підприємства "Інжиніринг Ремейк Агрегат" на суму 119.769, 44 грн., з яких: 88.000, 00 грн. - вимоги четвертої черги, а 31.769, 44 грн. - вимоги шостої черги.

Розглянувши вимоги Товариство з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К", колегія суддів встановила наступне.

Суд першої інстанції помилково дійшов до висновку про задоволення вимог ТОВ «Епіцентр К» до боржника на суму 1 565 279,82 грн., оскільки суд першої інстанції не прийняв до уваги ту обставину, що ці вимоги не є зобов'язальними, а даний кредитор обґрунтовує їх як збитки, які не можуть бути задоволені у процедурі банкрутства виходячи з такого.

Так, вказані вимоги, на думку ТОВ «Епіцентр К» виникли як збитки через нібито неналежне виконання зобов'язань за договором підряду від 01.02.2008р. № 71/ГП на суму 1 565 279,82 грн., укладеного із боржником, а факт завдання збитків підтверджується письмовими документами, у тому числі висновком експертизи.

ТОВ «Епіцентр К» просить повністю визнати вимоги ТОВ «Епіцентр К» та включити до реєстру вимог кредиторів для отримання відшкодування суму завданих збитків у розмірі 1 565 279,82 грн.

Відповідно до вимог ч.ч. 1,2 ст. 623 ЦК України боржник який порушив зобов'язання має відшкодовувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

У процедурі банкрутства при розгляді заяв із грошовими вимогами до боржника, господарський суд обмежений колом учасників провадження у справі про банкрутство, що передбачений ст. 1 спеціального Закону, та не вирішує спір по суті, а лише перевіряє обґрунтованість грошових вимог кредиторів поданими документами.

Отже, передумовою звернення з грошовими вимогами у справі про банкрутство у вигляді суми збитків є вирішення відповідного спору у позовному провадженні та отримання рішення суду про встановлення факту можливості застосування цивільно-правової відповідальності до боржника у вигляді збитків та відшкодування суми збитків на користь кредитора, що набуло законної сили.

Встановлення факту завдання збитків вимагає вирішення спору по суті з залученням інших учасників таких правовідносин, проведенням додаткових процесуальних дій, зазначені вимоги мають бути досліджені судом у позовному провадженні та підтверджені відповідними судовими рішеннями.

При цьому, за відсутності рішення суду, вимоги щодо стягнення збитків за договором не можуть бути визнані у справі про банкрутство.

Однак, спір по заявленим ТОВ «Епіцентр К» вимогам щодо стягнення заявленої суми збитків в розмірі 1 565 279,82 грн. у судовому порядку не вирішувався, належних доказів про направлення вимог щодо їх стягнення боржнику до порушення провадження у справі та публікації відповідного оголошення зі сторони ТОВ «Епіцентр К» господарському суду не подавалося, а відтак кредитором не встановлено та не доведено також і термін виникнення відповідних зобов'язань, що не дає змоги віднести їх до конкурсних кредиторів.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" на суму 1.565.279, 82 грн. - вимоги четвертої черги.

Колегія суддів вважає, що ухвала господарського суду м. Києва від 16.07.2015р. прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права без повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, що згідно зі статтею 104 Господарського процесуального кодексу України є підставою для її скасування.

Частиною 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія" «Легіон» підлягає частковому задоволенню, а ухвала господарського суду м. Києва від 16.07.2015р. по справі № 15/74-б частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 32 - 34, 36, 91, 92, 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-будівельна компанія" "Легіон" задовольнити частково.

2. Пункт 1 ухвали господарського суду м. Києва від 16.07.2015р. у справі № 15/74-б скасувати частково в частині:

- віднесення вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" (ідентифікаційний код 32490244) на суму 1.565.279, 82 грн. - вимоги четвертої черги;

- віднесення вимог приватне підприємство "Інжиніринг Ремейк Агрегат" (ідентифікаційний код 33551187) на суму 119.769, 44 грн., з яких: 88.000, 00 грн. - вимоги четвертої черги, а 31.769, 44 грн. - вимоги шостої черги;

- віднесення вимог товариства з обмеженою відповідальністю "СМД-Інвест" (ідентифікаційний код 33704759) на суму 3.753.073,72 грн. - вимоги четвертої черги;

3. Визнати кредитором товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Будівельна Компанія "Легіон" (ідентифікаційний код 33194914):

- товариство з обмеженою відповідальністю "СМД-Інвест" (ідентифікаційний код 33704759) на суму 3.705.160,86 грн. - вимоги четвертої черги.

4. Пункт 2 вказаної ухвали скасувати і прийняти нове рішення.

5.Затвердити реєстр вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-Будівельна Компанія "Легіон" на суму 263 857 626, 48 грн.

6. В іншій частині ухвалу господарського суду м. Києва від 16.07.2015р. залишити без змін.

7. Матеріали справи № 15/74-б повернути до господарського суду м. Києва.

8. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.В. Шипко

Судді С.О. Алданова

О.М. Коротун