РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016Справа №910/7845/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс»
доОлімпійського коледжу імені Івана Піддубного
простягнення 185 916,34 грн.

Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Карман В.О., Чорнобай Д.В., Денисов В.О.
від відповідача: Шевчук В.І.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс» (надалі - «Товариство») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного (надалі - «Коледж») про стягнення 185 916,34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору будівельного підряду №01-1/10 від 01.10.2013 р. позивач виконав роботи, а відповідач належним чином грошове зобов'язання по оплаті виконаних робіт не виконав, в зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 99 460,44 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційних у розмірі 79 940,56 грн. та 3% річних у розмірі 6 515,34 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.05.2016 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 25.05.2016 р.

Представники позивача в судове засідання з'явилися, надали пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, на виконання вимог ухвали суду надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу визнав повністю.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2013 р. між Республіканським вищим училищем фізичної культури Міністерства освіти і науки України (після зміни назви - «Коледж») (замовник) та Товариством (генпідрядник) був укладений договір будівельного підряду №01-1/10 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору замовник доручає, а генпідрядник виконує власними і залученими силами та засобами роботи по поточному ремонту фойє, в строки за договірною ціною, обумовленої окремим локальним кошторисом до цього договору. Місце проведення робіт: м. Київ, вул. Матеюка, 4, в обсягах, передбачених кошторисною документацією на об'єкт, з додержанням будівельних норм та правил.

За змістом п. 2.1 Договору вартість робіт по цьому договору складає 99 901,20 грн. з ПДВ згідно наданих підрядником договірної ціни, локального кошторису та відомостей ресурсів до локального кошторису.

Згідно з п. 3.1 Договору генпідрядник розпочинає виконання робіт, які передбачені цим договором, після підписання договору обома сторонами і виконує їх протягом поточного року. Закінчення робіт - до 30.12.2013 р.

Пунктом 4.6 Договору визначено, що кінцеві розрахунки за виконані роботи здійснюються виходячи з договірної ціни робіт через 15 робочих днів після підписання останнього акту приймання виконаних підрядних робіт (після закінчення будівництва) в будь-якому випадку, але не раніше усунення всіх недоробок і дефектів. Кінцева оплата здійснюється після усунення всіх недоробок і дефектів. Якщо ліквідація дефектів неможлива, генпідрядник відшкодовує замовнику збитки, відповідно до претензій, зафіксованих в акті.

На виконання умов Договору позивачем виконані, а відповідачем прийняті підрядні роботи на загальну суму 99 901,20 грн., що підтверджується актом №1 від 25.12.2013 р. приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року.

Актом контрольного обміру та перевірки правильності визначення вартості по ремонту приміщень від 29.04.2014 р. встановив, що обсяги фактично виконаних робіт не відповідають обсягам зазначеним в актах, внаслідок чого відбулося завищення ціни на суму 440,76 грн.

Спір у справі виник у зв'язку із невиконанням відповідачем зобов'язання з оплати виконаних позивачем підрядних робіт, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 99 460,44 грн.

Договір є договором будівельного підряду, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання §3 Глави 61 Цивільного кодексу України та Глави 33 Господарського кодексу України.

Вказаний Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст. 875 Цивільного кодексу України а договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов Договору позивачем були виконані роботи на загальну суму 99 901,20 грн., що підтверджується актом №1 від 25.12.2013 р. приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року.

Актом контрольного обміру та перевірки правильності визначення вартості по ремонту приміщень від 29.04.2014 р. встановив, що обсяги фактично виконаних робіт не відповідають обсягам зазначеним в актах, внаслідок чого відбулося завищення ціни на суму 440,76 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.6 Договору визначено, що кінцеві розрахунки за виконані роботи здійснюються виходячи з договірної ціни робіт через 15 робочих днів після підписання останнього акту приймання виконаних підрядних робіт (після закінчення будівництва) в будь-якому випадку, але не раніше усунення всіх недоробок і дефектів. Кінцева оплата здійснюється після усунення всіх недоробок і дефектів. Якщо ліквідація дефектів неможлива, генпідрядник відшкодовує замовнику збитки, відповідно до претензій, зафіксованих в акті.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту існування недоробок і дефектів виконаних позивачем будівельних робіт станом на момент підписання акту №1 від 25.12.2013 р. приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року.

Таким чином, заборгованість відповідача за виконані позивачем роботи становить 99 460,44 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача грошових коштів у розмірі 99 460,44 грн. на підставі Договору за виконані роботи.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 99 460,44 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційних у розмірі 79 940,56 грн. та 3% річних у розмірі 6 515,34 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання у період з 22.01.2014 р. по 28.03.2016 р.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та, враховуючи відсутність підстав для виходу за межі позовних вимог, вважає за можливе задовольнити вимогу позивача про стягнення з відповідача інфляційних у розмірі 79 940,56 грн. та 3% річних у розмірі 6 515,34 грн.

Твердження відповідача про необхідність здійснення перерахунку 3% річних та інфляційних з моменту направлення претензії від 30.09.2014 р. судом відхиляється, оскільки умовами Договору сторони в порядку ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України чітко встановили строк виконання зобов'язання з оплати робіт (протягом 15 робочих днів з моменту підписання останнього акту), а відтак саме зі спливом такого строку у позивача виникло право на стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат в якості реалізації способу захисту майнового права та інтересу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з Коледжу на користь Товариства заборгованості у розмірі 99 460,44 грн., інфляційних у розмірі 79 940,56 грн. та 3% річних у розмірі 6 515,34 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного (02156, м. Київ, вул. Матеюка, 4; ідентифікаційний код 02125315) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготехсервіс» (04060, м. Київ, вул. Ризька, 8/А; ідентифікаційний код 32670724) заборгованість у розмірі 99 460 (дев'яносто дев'ять тисяч чотириста шістдесят) грн. 44 коп., 3% річних у розмірі 6 515 (шість тисяч п'ятсот п'ятнадцять) грн. 34 коп., інфляційні у розмірі 79 940 (сімдесят дев'ять тисяч дев'ятсот сорок) грн. 56 коп. та судовий збір у розмірі 2 788 (дві тисячі сімсот вісімдесят вісім) грн. 75 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.05.2016 р.

Суддя В.П. Босий