ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2016 р. Справа № 923/359/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Гридасова Ю.В. при секретарі Зуденко Є.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ,

до Дочірнього підприємства "Теплотехсервіс" Закритого акціонерного товариства "Теплотехніка", м. Херсон,

про стягнення 93 946 грн. 71 коп.,

за участю представників:

позивача - не прибув;

відповідача - ОСОБА_1, представник, дов. від 20.04.16р.

Позивач звернувся до господарського суду Херсонської області з позовною заявою у якій просить стягнути з відповідача 32 169,01 грн. пені, 57 650,06 грн. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 4 127,64 грн. з урахуванням 3% річних, загалом 93 946,71 грн., відповідно до умов договору № 1811/14-БО-ЗЗ купівлі-продажу природнього газу від 09 грудня 2013 року.

Представник позивача, повідомлений про час, дату і місце проведення засідання господарського суду належним чином, відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, не скористався своїм правом на участь у вирішенні спору, про причини неявки господарський суд не повідомив.

Представник відповідача у судовому засіданні, відповідно до відзиву на позовну заяву, просив суд зменшити розмір пені до 1грн., посилаючись на те, що порушення виконання зобов'язання пов'язано з тяжким фінансовим становищем, спричиненим різницею в тарифах, яка виникла через невідповідність тарифів на теплоенергію розміру економічно обґрунтованих витрат па її виробництво, а також невиконання населенням, бюджетними організаціями зобов'язань по оплаті наданих послуг, що є підставою для зменшення штрафних санкцій.

У судовому засіданні 24.05.16 оголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, що прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, господарський суд

в с т а н о в и в :

09 грудня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі за текстом рішення - Позивач, Продавець) та Дочірнім підприємством «Теплотехсервіс» Закритого акціонерного товариства «Теплотехніка» (надалі за текстом рішення - Відповідач, Покупець) укладений договір № 1811/14-БО-ЗЗ купівлі-продажу природнього газу (надалі за текстом рішення -Договір).

Відповідно до умов розділу 1 Договору (із змінами відповідно до додаткової угоди № 1) Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2014 році природний газ, виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах цього Договору.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що Продавець передає Покупцю в період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ в обсязі до 280 тис. куб. м.

На виконання умов п. 2.1. Договору Позивач поставив протягом січня - грудня 2014р., а Відповідач прийняв природний газ на загальну суму 1 072 230,75 грн., що підтверджуються актами приймання - передачі природного газу від 31.01.14, від 28.02.14, від 31.03.14, від 30.04.14, від 31.05.14, від 30.06.14, від 31.07.14, від 31.10.14, від 30.11.14 та від 31.12.14 б/н на загальну суму 1 072 230,75 грн.

Таким чином, Позивачем передано Відповідачу за період січень - грудень 2014р. природного газу на загальну суму 1 072 230,75 грн.

Пунктом 6.1. Договору встановлено, що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати обсягів газу протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця наступного за місяцем поставки газу.

На момент подачі позову Відповідачем в повному обсязі сплачено суму основного боргу, однак розрахунки за поставлений природний газ проводились із простроченням встановленого Договором строку.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що у разі невиконання Покупцем пункту 6.1. умов цього Договору він зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

Пунктом 9.3 Договору встановлено, що строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п'ять) років.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України (435-4) "неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання".

Частиною 2 статті 551 ЦК України передбачено, що вразі, "якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства".

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" (№ 543/96-ВР від 22.11.1996 р.) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. (Статтю 2 виключено на підставі Закону N 2921-III (2921-14) від 10.01.2002)

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. (Стаття 3 із змінами, внесеними згідно із Законом N 2921-III (2921-14) від 10.01.2002)

Статтею 232 (ч. 6) Господарського кодексу України (436-4) встановлено, що "нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано".

За поданим позивачем розрахунком та згідно вимог зазначеного законодавства, розмір пені становить 32169,01грн.

Сума пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, зменшується судом до розміру 16084грн.51коп., за наступних обставин.

Розмір неустойки (пені) значно перевищує збитки понесені позивачем. Позивач не заперечує, що на момент звернення із позовною заявою до суду основна сума заборгованості відповідачем була погашена в добровільному порядку, тобто фактично заборгованості відповідачем перед позивачем не існує.

Пунктом 1 ст. 233 Господарського кодексу України унормовано, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником;майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частина 3 ст. 551 ЦК України передбачає можливість зменшення за рішенням суду

розміру неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов'язання, якщо розмір

неустойки значно перевищує розмір збитків. При цьому відсутність чи невисокий розмір

збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з

боржника

Частиною 2 ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Статтею 83 ГПК України передбачено право господарського суду про прийнятті рішення зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до умов п. 1.2. договору № 1811/14-БО-ЗЗ газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробниціва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами). Тобто споживачем послуг теплової енергії підприємства, за вищезазначеним договором є населення міста. Загальновідомим є той факт, що населення міста сплачує житлова - комунальні послуги у тому числі з теплопостачання вкрай незадовільно.

Тяжкий фінансовий стан підприємства - відповідача підтверджується розрахунком обсягу заборгованості за минулі роки з різниці в тарифах на теплову енергію, що надана населенню.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з відповідача, який порушив зобов'язання, суд враховує, що даний випадок є винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, фактичне виконання основного зобов'язання відповідачем, причини неналежного виконання зобов'язання відповідачем, незначність прострочення виконання зобов'язання, невідповідність розміру пені наслідкам порушення, добровільне усунення винною стороною (відповідачем) порушення та його наслідки.

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України (435-4) "боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом".

За розрахунком позивача, розмір сум з урахуванням встановленого індексу інфляції і 3 % річних становить 57650,06грн. та 4127,64грн., відповідно.

Відповідно до положень ст. 526 Цивільного кодексу України (435-4) "зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться".

З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині, щодо стягнення 16084грн.51коп. пені (50% від зазначеної у позові суми), 57650грн.06коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 4127грн.64коп. з урахуванням 3% річних.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати повністю покладаються на відповідача.

На підставі зазначених вище норм матеріального права, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Теплотехсервіс" Закритого акціонерного товариства "Теплотехніка" (адреса - 73008, м. Херсон, пров. Смоленський, 2-а, код ЄДРПОУ - 34457654) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (адреса - 01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, код ЄДРПОУ - 20077720) 16084грн.51коп. пені, 57650грн.06коп. з урахуванням встановленого індексу інфляції, 4127грн.64коп. з урахуванням 3% річних, 1409грн.20коп. витрат по сплаті судового збору. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

(Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом).

Повне рішення складено 30 травня 2016 р.

Суддя Ю.В. Гридасов