ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"27" травня 2016 р. Справа № 911/1031/16

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», м. Київ

до відповідача публічного акціонерного товариства «Забіря», c. Забіря Києво-Святошинського району

про стягнення 14008,00 грн.

Суддя О.В. Конюх

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, уповноважена, довіреність від 01.02.2016р. №ГО-16/19;

від відповідача: не зявились;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС», м. Київ звернувся до господарського суду Київської області з позовом № 882 від 23.03.2016 до відповідача публічного акціонерного товариства «Забіря», с. Забіря Києво-Святошинського району, в якому просить суд стягнути з відповідача 14008,00 грн. виплаченого страхового відшкодування та 1378,00 грн. судового збору.

Позов обґрунтований тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулась 02.11.2011р., власнику автомобіля Сітроен, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 було завдано матеріальної шкоди. Винним у скоєнні ДТП в результаті порушення правил дорожнього руху постановою Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2011р. було визнано ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_2 який належить на праві власності відповідачу ВАТ «Забіря», і на час скоєння ДТП був забезпечений полісом приватного акціонерного товариства «Страхова група ТАС» АА/2528336 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.02.2011р.

АТ «Страхова компанія «Провідна», як страховик потерпілого за договором добровільного страхування № 06/0639726/1002/11 від 30.06.2011р., виплатила йому страхове відшкодування в сумі 14008,00 грн. та звернулась з регресною вимогою до позивача. Позивач як страховик за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виплатив АТ «Страхова компанія «Провідна» страхове відшкодування в сумі 14008,00 грн. платіжним дорученням від 26.04.2013р. № 90484.

Оскільки страхувальник позивача публічне акціонерне товариство «Забіря» - не виконав свого обовязку, передбаченого підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не повідомив страховика за полісом АА/2528336 про настання страхового випадку, позивач, посилаючись на підпункт «г» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 вказаного Закону, подав регресний позов до страхувальника та просить суд стягнути з нього виплачене страхове відшкодування в сумі 14008,00 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.03.2016р. порушено провадження у справі № 911/1031/16 та призначено її до розгляду на 18.04.2016р.

В судове засідання 18.04.2016р. зявились представники позивача, які надали суду пояснення по суті позову. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про дату та час його проведення був повідомлений належним чином завчасно. Залучене до матеріалів повідомлення про вручення поштового відправлення свідчить про те, що відповідач копію ухвали про порушення провадження у справі отримав 07.04.2016р. Ухвалою від 18.04.2016р. розгляд справи було відкладено на 27.05.2016р.

В судове засідання 27.05.2016р. зявилась представник позивача, яка подала додаткові письмові пояснення по суті позову від 27.05.2016р. № 1194. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, відзив на позов та витребувані судом документи не подав, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений судом належним чином завчасно. Залучене до матеріалів справи повідомлення про вручення поштового відправлення свідчить про те, що відповідач копію ухвали від 18.04.2016р. отримав 23.04.2016р.

Враховуючи те, що сторони належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, що матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши позов приватного акціонерного товариства «Страхова Група «ТАС», м. Київ (далі по тексту ПрАТ «СГ «ТАС»), до відповідача публічного акціонерного товариства «Забіря», с. Забіря Києво-Святошинського району (далі по тексту ПАТ «Забіря»), всебічно та повно вивчивши наявні у матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.11.2011р. відбулась дорожньо-транспортна пригода (далі по тексту ДТП), за участю транспортного засобу марки Сітроен, державний номер НОМЕР_1 під керуванням власника ОСОБА_4, та транспортного засобу марки ТАТА, державний номер НОМЕР_3, що належить ПАТ «Забіря», під керуванням ОСОБА_3

Факт ДТП підтверджується довідкою, наданою ВДАІ Печерського району м. Києва від 07.11.2011р. №16486 (копія довідки залучена до матеріалів справи) та постановою Печерського районного суду міста Києва від 13.12.2011р. у справі № 3-6310/11.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 13.12.2011р. у справі № 3-6310/10 встановлено вину ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження автомобілів), та піддано його адміністративному стягненню.

Згідно Звіту про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого пошкодженням транспортного засобу № 06727/КВ від 20.11.2011р. (копія залучена до матеріалів справи) матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Сітроен, державний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП, складає 16799,57 грн.

Автомобіль Сітроен державний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску, був застарахований власником ОСОБА_4 в ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» за договором добровільного страхування наземного транспорту № 06/0639726/1002/11 від 30.06.2011р. (копія залучена до матеріалів справи). Згідно заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування № 1001/06/30659 , складеного страхового акту від 15.11.2011р. № 1001/06/30659-170136 ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» виплатила страхувальнику страхове відшкодування платіжним дорученням від 29.11.2011р. № 0056167 в сумі 14 008,00 грн. на рахунок виконавця відновлювального ремонту автомобіля ТОВ «АІС-Сітроен-Центр» згідно його рахунку-фактури від 04.11.2011р. № 15195.

Цивільно-правова відповідальність ПАТ «Забіря», повязана з експлуатацією автомобіля ТАТА, державний номер НОМЕР_3, на момент скоєння ДТП була застрахована у позивача згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/2528336 від 01.02.2011р., із строком дії з 07.02.2011р. до 06.02.2012р., лімітом страхової суми за шкоду, заподіяну майну 50000,00 грн., франшиза 0,00 грн. Страховим випадком за полісом сторонами визначено подію, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України Про страхування страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і, з настанням якої, виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Таким чином, у результаті дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02.11.2011р., настав страховий випадок за полісом № АА/2528336 від 01.02.2011, який є підставою майнової відповідальності для страховика ПрАТ «Страхова група «ТАС».

Згідно ст. 27 Закону України Про страхування до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до названих норм закону ПрАТ «СК «Провідна» звернулась до ПрАТ «Страхова група «ТАС» з регресною вимогою від 28.01.2013р. № 242, у якій просила компенсувати виплачене страхове відшкодування в сумі 14 008,00 грн. позивач, розглянувши регресну вимогу, платіжним дорученням від 26.04.2013р. № 90484 перерахувало Прат «СК «Провідна» страхове відшкодування згідно полісу АА/2528336 в сумі 14008,00 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частинами 1, 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, повязана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Власником автомобіля ТАТА, державний номер НОМЕР_3 як джерела підвищеної небезпеки є відповідач - ПАТ «Забіря».

Відповідно до підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення відшкодування, водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобовязаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Такий обовязок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обовязок, він має підтвердити це документально.

За таких обставин, закон зобовязує водія застрахованого транспортного засобу повідомити страховика про ДТП та покладає на нього обовязок доведення тієї обставини, що неповідомлення страховика сталося з поважних причин.

Позивач твердить, що ані водій ОСОБА_3, який керував автомобілем НОМЕР_2, ані страхувальник за полісом АА/2528336, власник автомобіля як джерела підвищеної небезпеки відповідач ПАТ «Забіря» не повідомив позивача про настання ДТП.

Враховуючи, що обовязок доведення належного повідомлення страховика про ДТП закон покладає в даному випадку на відповідача, суд ухвалами від 29.03.2016р. та від 18.04.2016р. зобовязував відповідача подати докази повідомлення страховика ПрАТ «СГ «ТАС» про настання страхового випадку за полісом обовязкового страхування АА № 25283336. Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не подав, доказів повідомлення страховика в тому числі безпосередньо водієм забезпеченого транспортного засобу, про ДТП суду не представив.

Відповідно до підпункту ґ пункту 38.1.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Відповідно до свого права, передбаченого наведеною нормою спеціального закону, позивач звернувся з регресним позовом до страхувальника за полісом, власника джерела підвищеної небезпеки відповідача ПАТ «Забіря», в якому просить суд стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування в сумі 14008,00 грн.

Разом із тим, наявність права на подання регресного позову не означає його автоматичного задоволення. Сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке має базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків, оскільки спори з регресних зобовязань мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Така ж позиція викладена в постанові Верхового Суду України від 16.09.2015р. у справі № 6-284цс15, а в порядку ст. 111-28 рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковими для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, яка особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до пункту 4) частини 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до частини 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Отже, виходячи з системного аналізу правових норм, збитки як категорія цивільно-правової відповідальності являють собою ті негативні наслідки, що виникають у кредитора як невідворотний результат порушення боржником свого зобовязання. Таким чином, необхідною умовою стягнення збитків є по-перше, наявність протиправного діяння (дії чи бездіяльності), наявність збитків (документально доведеного їх розміру) та наявність причинного звязку між збитками і їх розміром, що виникли у кредитора, та порушенням зобовязання, де збитки є наслідком, а невиконання зобовязання причиною.

Заявляючи позовну вимогу про стягнення збитків, позивач має в будь-якому випадку доводити належними та допустимими доказами наведений вище повний склад цивільного правопорушення: 1)порушення цивільного права чи інтересу; 2) завдання збитків, 3) причинного звязку між порушенням права та збитками, 4) наявність винної поведінки. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) повязана зі збитками.

В даному випадку позивачем не доведено наявності причино-наслідкового звязку між порушенням відповідачем свого визначеного законом зобовязання щодо повідомлення страховика про настання страхового випадку на наявністю та розміром збитків позивача.

Так, в даному випадку факт ДТП зареєстрований правоохоронними органами і ніким не оспорюється, і наявність або відсутність власної перевірки позивачем обставин ДТП зазначений факт не змінює; обовязок позивача сплатити страхове відшкодування замість страхувальника обумовлений зобовязаннями за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, який оформлений полісом АА/2528336, який був діючим на час ДТП; розмір страхового відшкодування був визначений у встановленому законом порядку як оцінені субєктом оціночної діяльності витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Позивачем не доведено, що при належному повідомленні страхувальником страховика про ДТП обовязок виплатити страхове відшкодування у позивача не настав би, або розмір такого відшкодування був би іншим.

Отже, з огляду на зміст наведених норм та обставин справи, суд вважає, що позов ПрАТ «Страхова група «ТАС» задоволенню не підлягає.

Суд звертає увагу позивача на те, що у разі, якщо страхувальник або водій забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, не повідомив у встановлені строки страховика, внаслідок чого в останнього виникли необґрунтовані витрати, то після виплати такого страхового відшкодування страховиком у суду були б підстави для задоволення регресного позову страховика та стягнення витрат страховика із страхувальника як власника джерела підвищеної небезпеки. Така ж позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.03.2016р. у справі № 6-18цс16.

Відповідно до статті 49 ГПК України у звязку з відмовою в позові судові витрати у справі суд, покладає на позивача.

З огляду на вищевикладене, керуючись статтями 2, 12, 22, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові приватному акціонерному товариству «Страхова група «ТАС» відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано 31.05.2016р.

Суддя О.В. Конюх