РІШЕННЯ

"30" травня 2016 р.Справа № 921/179/16-г/16
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Турівка, Підволочиський район, Тернопільська область, 47862

до відповідача Дочірнього сільськогосподарського підприємства "Надзбруччя-Агро", с. Романове Село, Збаразький район, Тернопільська область, 47375

за участю представників:

позивача: ОСОБА_3- представник, довіреність №237 від 17.03.2016р., паспорт НОМЕР_2 від 25.09.2001р.

відповідача: не з'явився

Суть справи.

Хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань, які знаходяться в матеріалах справи.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, с.Турівка Підволочиський район Тернопільська область звернувся до суду із позовом до Дочірнього сільськогосподарського підприємства "Надзбруччя-Агро", с.Романове Село Збаразький район, Тернопільська область про стягнення 63410 грн. 29 коп, в тому числі: 15606 грн. 86 коп. сума основного боргу за зобов'язанням та 47803 грн. 43 коп. штраф за порушення умов Договору № 7/2015 (з врахуванням Заяви № без номера від 16.05.2016 року про зменшення позовних вимог).

В судове засідання представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання представник відповідача не з'явився. Відповідач обґрунтований нормативно та документально підтверджений відзив на позов не подав, хоча судом було дотримано вимоги статті 64 Господарського процесуального кодексу України, своєчасно винесено і надіслано за вказаною в позовній заяві адресою відповідача: с. Романове Село, Збаразький район, Тернопільська область, 47375 ухвалу від 30.03.2016 року про порушення провадження у справі та призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду 18.04.2016 року і необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду, а також ухвали від 18.04.2016 р. про відкладення розгляду справи на 16.05.2016 р. на 10 год. 00 хв., а також ухвали від 16.05.2016 року про відкладення розгляду справи на 30.05.2016 р. на 15 год. 00 хв.

Повідомлення про вручення поштових відправлень, направлених відповідачу 31.03.2016 року, 19.04.2016 року та 18.05.2016 р. отримані останнім відповідно 04.04.2016 р., 22.04.2016 р., 23.05.2016 р. знаходяться в матеріалах справи.

Таким чином, суд вважає, що відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи № 921/179/16-г/16 господарським судом Тернопільської області.

Крім того, відповідач будь-яких додаткових документів суду не надав, а тому згідно ст.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В ході розгляду справи представнику позивача роз'яснено його процесуальні права та обов'язки згідно ст. ст. 20, 22, 81-1 ГПК України; наслідки відмови позивача від позову та укладення мирової угоди.

Технічна фіксація судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представника позивача.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

30 квітня 2015 року між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, надалі - "Постачальник", з однієї сторони та Дочірнім сільськогосподарським підприємством "Надзбруччя-Агро", надалі - "Покупець, з іншої сторони було укладено договір поставки товару №7/2015, згідно п.1.1. р.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, "Постачальник" зобов'язується передати у власність "Покупця"- сою врожаю 2014 року (надалі - "Товар"), а "Покупець" в порядку та на умовах, визначених цим договором зобов'язується прийняти й оплатити продукцію.

У п. 1.4 р. 1 договору визначається, що загальна кількість товару (загальна сума договору) визначається сторонами як загальна кількість всього поставленого "Покупцеві" товару за весь період дії договору на підставі рахунків-фактур та накладних на дану продукцію.

Згідно п. 1.5 р. 1 договору орієнтовно загальна кількість товару становить 10820 кілограмів.

У відповідності до п. 2.1 р. 2 договору ціна 1 (однієї) тонни сої становить гривневий еквівалент 546 доларів США, що підлягає сплаті за офіційним курсом Національного банку України станом на день, що передує дню перерахування коштів по даному договору, збільшений на 15%.

При цьому, ціна 1 (однієї) тонни сої за цим договором у будь-якому випадку не може бути меншою ніж вартість 1 (однієї) тонни, вказана на сайті ТОВ СП "НІБУЛОН " (http://www.nibulon.com) станом на день, що передує дню перерахування коштів в якості оплати за поставлений по цьому договору товар, збільшена на 5%.

Як визначається в п. 2.2 р. 2 договору загальна вартість договору становить 155 559 грн. 14 коп. та є орієнтовною та складається із суми вартості кожної партії товару, визначеної у відповідних видаткових накладних в порядку, передбаченому у п. 2.1 цього договору. Остаточна ціна договору визначається в залежності від кількості поставленого товару.

У п. 2.4 р. 2 договору визначається, що у зв'язку з можливою зміною гривневого еквіваленту вартості товару через коливання валютного курсу долара США, остаточний гривневий еквівалент вартості товару визначається сумою гривневих платежів, що підлягають здійсненню за договором.

Згідно п. 2.5 р. 2 договору ціна товару, суми до сплати, зазначені у цьому договорі, а також інші суми, що належать до сплати "Покупцем" або "Постачальником", передбачені у цьому договорі, повинні враховувати суми ПДВ.

У відповідності до п. 2.6 р. 2 договору повна оплата вартості товару проводиться "Покупцем" за весь поставлений та одержаний ним товар до 30 жовтня 2015 року. В разі неоплати "Покупцем" поставленого товару до вказаної дати, станом на цю дату розраховується остаточна вартість товару згідно п. 2.1 цього договору.

Як визначається в п. 2.7 р. 2 договору датою оплати за продукцію вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок "Постачальника".

У п. 2.8 р. 2 договору передбачено, що "Покупець" здійснює оплату за продукцію шляхом перерахування безготівкових грошових коштів на поточний рахунок "Постачальника".

Згідно п. 2.13 р. 2 договору загальна сума договору становить сума товару, вказана у видаткових накладних.

У відповідності до п. 3.1 р. 3 договору постачання товару здійснюється на умовах EXW (Франко завод, назва місця) відповідно до офіційних правил тлумачення торгівельних термінів INCOTERMS в редакції 2010 року.

Як зазначається у п. 3.2 р. 3 договору умови цього договору викладені сторонами у відповідності до вимог міжнародних правил тлумачення торгівельних термінів "Інкотермс" ( в редакції 2010 року), які застосовуються із урахуванням особливостей, пов'язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають з умов цього договору.

Згідно п. 3.6 р. 3 договору товар вважається поставленим з моменту надходження його в повному обсязі (останньої його частини) у пункт поставки в строк до 20.05.2015 р. (надалі іменується "дата поставки"). Датою фактичного отримання товару вважається дата підписання уповноваженими представниками "Покупця" товарно-транспортної накладної та/або видаткової накладної на продукцію.

У п.п. 4.1.1 п. 4.1 р. 4 договору передбачено, що "Постачальник" зобов'язаний поставити продукцію у строк не пізніше ніж до 20.05.2015 р.

Згідно п.п. 4.2.2 п. 4.2 р. 4 договору "Покупець" зобов'язався оплатити продукцію за цінами і в строк, обумовленими в цьому договорі та/або додатках та відповідно до умов даного договору.

У відповідності до п. 8.1 р. 8 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його укладення (підписання) сторонами та діє до моменту повного та належного виконання сторонами усіх своїх зобов'язань за цим договором.

У п. 8.2 р. 8 зазначається, що строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього договору та закінчується 31 грудня 2015 року.

Згідно п. 8.3 р. 8 договору поставка (передача у власність) товару за цим договором здійснюється з моменту укладення цього договору до 20 травня 2015 року.

Як визначається в п. 8.4 р. 8 договору у випадку поставки (передачі у власність) товару "Покупцеві" за цим договором після пливу строку, передбаченого п. 8.2 цього договору, "Покупець" зобов'язується повністю оплатити таку продукцію.

У відповідності до п. 8.4 р. 8 договору закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору.

У п. 8.6 р. 8 договору передбачено, що зміни і доповнення до цього договору, а також тексти його додатків (додаткових угод) вважаються дійсними лише в тому випадку, якщо вони вчинені у письмовій формі, підписані уповноваженими представниками обох сторін та скріплені печатками обох сторін.

В Клопотанні № без номера від 18.04.2016 року (вх. № 8784 від 18.04.2016 року) позивач зазначив, зокрема, що до договору поставки товару № 7/2015 від 30.04.2015 року жодні додатки та додаткові угоди станом на 18.04.2016 року не укладалися.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання взятих зобов'язань за договором поставки товару № 7/2015 від 30.04.2015 року поставив відповідачу товар (сою) в кількості 10820 кг на загальну суму 155559 грн. 14 коп, що підтверджується видатковою накладною №18 від 09.05.2015 року (належним чином засвідчена копія видаткової накладної знаходиться в матеріалах справи).

Відповідач отримав зазначений у вказаній накладній товар через свого повноважного представника ОСОБА_4 на підставі довіреності № 9 від 08.05.2015 року, також про що свідчить підпис представника та відбиток печатки відповідача на видатковій накладній № 18 від 09.05.2015 року.

Позивач виставив відповідачу до сплати Рахунок-фактуру № 10 від 10.10.2015 року на суму 155559 грн. 14 коп., в якому зазначено, що він дійсний до сплати до 30.10.2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач оплатив за отриманий від позивача товар лише частково, порушивши терміни оплати за договором:

- згідно банківської виписки по рахунку № 2600.3.001.170231 відповідача ФОП ОСОБА_1 було сплачено 12.11.2015 року 60000 грн.;

- згідно банківської виписки за період з 20.04.2016 до 13.05.2016 року відповідачем було сплачено позивачу: 20.04.2016 р. - 5000 грн.; 05.05.2016 року - 20000 грн.; 06.05.2016 р. - 40000 грн.; 11.05.2016 р. - 15000 грн., всього 140000 грн.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, з наступними змінами, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України № 436-IV від 16 січня 2003 року з наступними змінами, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобов'язання, а саме зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як визначається в ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч.1 ст.693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 2 ст. 524 Цивільного кодексу України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Частиною другою ст. 533 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

У п. 2.1 р. 2 договору поставки товару № 7/2015 від 30.04.2015 року сторони погодили, що ціна 1 (однієї) тонни сої становить гривневий еквівалент 546 доларів США, що підлягає сплаті за офіційним курсом Національного банку України станом на день, що передує дню перерахування коштів по даному договору, збільшений на 15%.

Також згідно п. 2.6 вказаного договору п. 2.6 р. 2 договору повна оплата вартості товару проводиться "Покупцем" за весь поставлений та одержаний ним товар до 30 жовтня 2015 року. В разі неоплати "Покупцем" поставленого товару до вказаної дати, станом на цю дату розраховується остаточна вартість товару згідно п. 2.1 цього договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив свої зобов'язання за договором: до 30 жовтня 2015 року не оплатив вартість поставленого йому товару, відтак, позивач розрахував остаточну вартість товару за офіційним курсом Національного банку України гривні до долара США станом на 30 жовтня 2015 року .

Згідно Довідки № 07-255 від 30.05.2016 року ТВБВ №10019/039 філія ПАТ "Державний ощадний банк України" Тернопільське обласне управління Національним банком України встановлений курс української гривні відносно долара США : 30.10.2015 року за 1 долар США/22,903985 грн. (належним чином засвідчена копія довідки знаходиться в матеріалах справи).

Відтак, остаточна вартість товару за договором поставки товару № 7/2015 від 30.04.2015 року розраховується наступним чином:

- ціна 1 тонни = (546 доларів США х 22,903985 (курс долара США станом на 30.10.2015 року) + 15% = 14381 грн. 41 коп.;

- загальна вартість поставленого товару: 14381 грн. 41 коп. (ціна 1 тонни) х 10,820 т (загальна кількість поставленого товару) = 155606 грн. 86 коп.

- 155606 грн. 86 коп. (остаточна вартість поставленого товару) - 140000 грн. (загальна сума сплачених відповідачем коштів за товар) = 15606 грн. 86 коп.

Відтак, сума заборгованості відповідача за поставлений товар становить 15606 грн. 86 коп.

Приймаючи до уваги, що в процесі судового розгляду спору відповідачем не подано, а судом не здобуто жодних доказів, які б свідчили про оплату повної вартості поставленого товару, відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача - 15606 грн. 86 коп. основного боргу підлягають до задоволення як такі, що доведені позивачем, у відповідності зі ст.ст.33, 34 ГПК України, належними і допустимими доказами.

У відповідності до статті 230 Господарського кодексу України № 436-ІУ від 16 січня 2003 року штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 5.6 р.5 договору передбачено, що "Покупець" за порушення обов'язку, визначеного у п. 4.2.2 цього договору, за вимогою "Постачальника" зобов'язаний сплатити останньому штраф у розмірі 50% від суми грошової заборгованості за поставлений товар.

Позивачем на підставі п. 5.6 р.5 договору нараховано відповідачу штраф у розмірі 50% від суми заборгованості за поставлений товар, що склав 47803 грн. 43 коп.

Перерахувавши суму штрафу (95606 грн. 86 коп. (сума заборгованості станом на день порушення справи в суді) х 50% = 47803 грн. 43 коп.), суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача 47803 грн. 43 коп. - 50% штрафу від вартості неоплаченого товару, як обґрунтовано заявленого, підтвердженого матеріалами справи, не суперечать чинному законодавству та не оспорені відповідачем.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43, 49, 82, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити .

2. Стягнути з Дочірнього сільськогосподарського підприємства "Надзбруччя-Агро", с. Романове Село, Збаразький район, Тернопільська область, 47375, ідентифікаційний код 31973431 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 с.Турівка, Підволочиський район, Тернопільська область, 47862, ідентифікаційний код НОМЕР_1:

- 15606 грн. 86 коп. сума основного боргу;

- 47803 грн. 43 коп. штрафу;

- 951 грн. 15 коп. судового збору в повернення сплачених судових витрат.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України, через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 06 червня 2016 року.

Суддя С.О. Хома