ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.05.2016 Справа № 907/114/16

Розглянувши матеріали справи

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю „ЕФ ЕС МАККЕНЗІ-УКРАЇНА», м. Київ

До відповідача приватного підприємства "ВІНДОВ", м. Ужгород

Про стягнення 43458,06 грн.

Суддя Журавчак Л.С.

За участі представників сторін:

від позивача

від відповідача ОСОБА_1, предст. за дов. 09.03.16;

СУТЬ СПОРУ: стягнення 43458,06 грн. за надання послуг з транспортного перевезення

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Зазначив, що відповідачем не оплачена вартість отриманих в межах договору про транспортно-експедиційне обслуговування № 99757 від 30.04.2015 р. транспортно-експедиційних послуг по перевезенню вантажу за маршрутом Ужгород (Україна) Гамбург (Німеччина) п. Нью-Йорк ОСОБА_2 (США) на загальну суму 1459 Євро, що по курсу НБУ станом на 23.02.2016 року (курс Євро 29,786195 грн.) становить 43458,06 грн. Вважає вимоги належним чином підтвердженими та доведеними, зокрема, договором про транспортно-експедиційне обслуговування, транспортними документами по перевезенню вантажу за вказаним маршрутом та листами електронної переписки сторін договору.

Відповідач проти позову заперечив, вважає його безпідставним та необгрунтованим. Вказує, що жодних заявок на надання транспортно-експедиційних послуг стосовно перевезення вантажу по маршруту Ужгород (Україна) Гамбург (Німеччина) п. Нью-Йорк ОСОБА_2 (США) на адресу позивача не оформляв та не направляв. Вважає, що отримувачем послуг з транспортного перевезення вантажу за вказаним маршрутом є вантажоодержувач METRO PCS 144, INC (США), оскільки перевезення вантажу здійснювалося на умовах «EXW UA м. Ужгород», відповідно до яких всі витрати по перевезенню вантажу з площ продавця до місця призначення покладаються на покупця З

Не погодившись з доводами відповідача, наведеними у відзиві, представник позивача подав до суду додаткові заперечення, де наголошено, що умови та вартість надання транспортно-експедиційних послуг сторонами договору про транспортно-експедиційне обслуговування № 99757 від 30.04.2015 р. були обумовлені 28 квітня 2015 року в електронній переписці. Вантаж прийнятий для перевезення та доставлений до місця призначення, зауважень та претензій від відповідача щодо надання позивачем послуг не було, що надає підстави вважати про належне виконання умов договору.

В останнє судове засідання уповноважений представник позивача надіслав поштою додаткові заперечення та просить позовні вимоги задовольнити повністю, а судове засідання провести без його участі.

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами у спорі укладено договір про транспортно-експедиційне обслуговування № 99757 від 30.04.2015 р., за умовами якого ТОВ «ЕФ ЕС МАККЕНЗІ - УКРАЇНА» (експедитор) від свого імені та за рахунок ПП «ВІНДОВ» (клієнта) зобов'язується надати транспортно-експедиційні послуги з організації, здійснення та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів відповідача автомобільним, морським, авіа та/або залізничним транспортом на території України та/або за її межами, а клієнт зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги та інші платежі, передбачені даним Договором, а також обґрунтовані затрати експедитора, які підлягають сплаті експедитором третім особам.

Згідно з пунктом 1.2 Договору умови надання конкретних послуг, а також перелік конкретних послуг та операцій, що необхідні для здійснення перевезень, узгоджуються сторонами в заявці. Заявка є невід'ємною частиною даного Договору. У випадку виникнення розбіжностей у тлумаченні умов за даним договором, пріоритетними є умови, зазначені в Заявці.

Пунктом 1.3 передбачено, що заявка повинна включати наступні відомості: кількість і тип необхідних транспортних засобів; точні адреси місця завантаження і розвантаження вантажу; дата і час подачі транспортного засобу під завантаження; вид, вага та обсяг вантажу, спосіб навантаження; адреси проведення митного оформлення при навантаженні й розвантаженні вантажу; строк доставки вантажу вантажоодержувачеві; сума фрахту; маршрут перевезення; інші особливості перевезення вантажу; інша необхідна інформація з урахуванням специфіки перевезення конкретним видом транспорту.

Відповідно до пункту 2.1.2 клієнт зобовязаний завчасно (не менше ніж за 4 робочих дні до моменту завантаження) направляти експедитору факсимільним звязком або електронною поштою заявку на надання транспортно-експедиційних послуг, підписану уповноваженою особою, яка обовязково повинна містити відомості, зазначені у п. 1.3 договору та інші обєктивно необхідні відомості для належного виконання сторонами своїх обовязків.

Порядок розрахунків, форма, терміни і сума фрахту узгоджуються між сторонами в заявці (замовленні), що є невід'ємною частиною Договору. Сума фрахту включає в себе винагороду експедитора та суму, що підлягає сплаті неустойки третім особам, залученим для виконання замовлення. Сума фрахту не включає в себе додаткові витрати.

Оплата за виконані послуги і додаткові витрати в процесі виконання послуг здійснюються без урахування взаємних претензій протягом 5-ти календарних днів з моменту отримання клієнтом копій транспортних документів, рахунку, податкової накладної, акту виконаних робіт (п. п. 3.2, 3.4 Договору).

У пункті 3.5 Договору сторони обумовили, що у випадку, якщо відправлений експедитором акт наданих послуг не підписаний і письмово не заперечений клієнтом протягом 5 (пяти) днів з моменту отримання, він вважається прийнятим ним без змін та підлягає оплаті в повному обсязі.

Відповідно до п. 8.4 Договору переданий по факсу або електронною поштою підписаний екземпляр договору, погоджений обома сторонами, заявки, інші додатки до договору є офіційними документами і мають юридичну силу (породжують права та обовязки сторін) не залежно від передання оригіналів у майбутньому.

Даний договір набирає чинності з дня його підписання і діє протягом періоду співпраці сторін (п. 8.1).

В період квітня-травня 2015 р. відбулося перевезення вантажу, яке виконувалось автомобільним транспортом за маршрутом Ужгород (Україна) Гамбург (Німеччина) на підставі міжнародної товарно-транспортної накладної А № 000582 від 30 квітня 2015 року та морським транспортом по вантажному морському документу № 0 (заявка на перевезення (букінг) № HAMNYC683672, за маршрутом Гамбург (Німеччина) ОСОБА_3 (США), вантажоодержувачем якого є METRO PCS 144, INC (США).

Для перевезення вантажу по маршруту з Ужгорода (Україна) до Гамбурга (Німеччина) автомобільним транспортом позивачем залучено експедитора - фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 ( акт про прийняття-передачі виконаних робіт від 04.05.15 р. доданий до матеріалів справи), а з міста Гамбург (Німеччина) до п. Нью-Йорк - ОСОБА_2 (США) морське перевезення здійснювала компанія «ФЕР ТРЕЙД».

11 лютого 2016 року ТОВ «ЕФ ЕС МАККЕНЗІ - УКРАЇНА» надіслало на адресу ПП «ВІНДОВ» претензію № 125/1-ю про стягнення заборгованості на суму 46918,42 грн. за надані транспортно-експедиційні послуги по перевезенню вантажу за маршрутом Ужгород (Україна) Гамбург (Німеччина) п. Нью-Йорк - ОСОБА_2 (США), посилаючись на договір про транспортно-експедиційне обслуговування № 99757 від 30.04.2015 р., яка була відхилена підприємством повністю( лист від 12 лютого 2016 року).

Оскільки відповідач оплату послуг з перевезення вантажу по вказаному маршруту не здійснив, ТОВ «ЕФ ЕС МАККЕНЗІ - УКРАЇНА» звернулося до суду з позовом до ПП «ВІНДОВ» про стягнення 43458,06 грн. за надання послуг з транспортного перевезення вантажу в примусовому порядку.

Заслухавши уповноважених представників сторін та оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про відмову в позові з наступним обґрунтуванням.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1. ст. 628 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 929 Цивільного кодексу України та частиною 1 статті 316 Господарського кодексу України визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Згідно з ч. 3 ст. 929 Цивільного кодексу України умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 931 цього Кодексу розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом.

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні.

Факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення ( ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність»).

Згідно з ч. 2 ст. 12 вказаного Закону клієнт зобов'язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Так відповідно до умов пунктів 1.2, 1.3, 2.1.2 та 3.2 укладеного між сторонами у спорі договору про транспортно-експедиційне обслуговування № 99757 від 30.04.2015 р. підставою для надання транспортно-експедиційних послуг з перевезення вантажу у межах конкретного маршруту є підписана уповноваженою особою відповідача та надіслана позивачу заявка, яка повинна містити чітко визначені умови та перелік послуг, що необхідні для здійснення перевезень, зокрема: маршрут перевезення, вид транспорту, порядок розрахунків, форму, терміни і суму фрахту, інші передбачені договором відомості.

Матеріали справи не містять належно оформленої заявки (замовлення) ПП «ВІНДОВ» на перевезення вантажу у напрямку з міста Ужгород (Україна) до п. Нью-Йорк ОСОБА_2 (США) ( з підписом керівника чи іншої уповноваженої особи відповідача та його печаткою).

Відповідно до частини другої ст. 316 Господарського кодексу України плата за договором транспортного експедирування здійснюється за цінами, що визначаються відповідно до глави 21 цього Кодексу. Згідно зі ст. 189 цього Кодексу, ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст. 638 Цивільного кодексу України).

Проте, в порушення наведених норм права та приписів ч. 3 ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» (істотними умовами договору транспортного експедирування зокрема є розмір плати експедитору; порядок розрахунків; пункти відправлення та призначення вантажу) сторонами не узгоджена ціна, як істотна умова договору про транспортно-експедиційне обслуговування № 99757 від 30.04.2015 р., оскільки умовами даного договору передбачено, що суму фрахту, яка включає і розмір винагороди експедитора, сторони визначають у заявці (замовленні), котра відсутня у матеріалах справи, а також відсутні будь-які інші документи, які б свідчили про узгодження сторонами плати за перевезення.

З наведених обставин суд приходить до висновку, що сторони не узгодили умов, перелік та порядок надання транспортно-експедиційних послуг у формі, встановленій договором про транспортно-експедиційне обслуговування № 99757 від 30.04.2015 р.

Судом взято також до уваги, що позивачем не надано доказів вручення відповідачу рахунку чи підписання акту , оформлення яких передбачено пунктами 3.4 та 3.5 договору транспортно-експедиційного обслуговування № 99757 від 30.04.2015р., а також не надано докази їх надсилання відповідачу. В той час, як згідно з п. 3.4 цього Договору, оплата за виконані послуги і додаткові витрати в процесі виконання послуг здійснюються без урахування взаємних претензій протягом 5-ти календарних днів з моменту отримання клієнтом копій транспортних документів, рахунку, податкової накладної, акту виконаних робіт.

Крім того, як вже було зазначено, згідно з наданими позивачем транспортними документами по перевезенню вантажу дверей (4 шт.) та вікна (1 шт.) в комплекті з фурнітурою та склом, за спірним маршрутом, вантажовідправником у цих правовідносинах виступило ПП «ВІНДОВ», а вантажоодержувачем компанія METRO PCS 144, INC (США).

Водночас, у матеріалах справи наявний договір поставки взірців товарів для вивчення попиту ринку від 20.04.2015 р., укладений між відправником ПП «ВІНДОВ» та отримувачем компанією METRO PCS 144, INC (США). За умовами вказаного договору, зокрема п. 1.1., для вивчення попиту на товари власного виробництва, на ринку США, ПП «ВІНДОВ» передає на безоплатній основі у власність METRO PCS 144, INC, на умовах EXW UA м. Ужгород товари: дверні блоки лаковані (4 шт.) та вікно лаковане (1 шт.) в комплекті з фурнітурою та склом.

Термін «EXW» або «франко-завод», згідно з правилами ІНКОТЕРМС, означає, що всі витрати у звязку з перевезенням товару з площ продавця до місця призначення покладається на покупця. Тобто, згідно з умовами вказаного договору обовязок по здійсненні оплати за перевезення вантажу із складу відправника (м. Ужгород, Україна) до місця призначення (п. Нью-Йорк ОСОБА_2 США) лежить на отримувачу - METRO PCS 144, INC.

При цьому суд приймає до уваги те, що згідно з наданою позивачем ТОВ «ЕФ ЕС МАККЕНЗІ - УКРАЇНА» міжнародно-транспортною накладною (CMR) А № 000582 від 30.04.2015 р., умовою перевезення вантажу визначено саме EXW UA м. Ужгород. (графа 13 «Вказівки відправника»). Згідно з рядком 5 «Документи, які додаються до CMR» міжнародно-транспортної накладної А № 000582 від 30.04.2015р. додатком до неї є наявний у матеріалах справи рахунок-проформа № 1 від 28.04.2015 р., у якому також визначено умову поставки: EXW UA м. Ужгород.

Відповідно до відомостей графи 20 митної декларації № 305080005/2015/005967, оформленої при експорті відповідного вантажу за межі митної території України, умовою поставки вказано: EXW UA м. Ужгород.

Таким чином, відповідно до міжнародно-транспортної накладної (CMR) А № 000582 від 30.04.2015 р., рахунку-проформи № 1 від 28.04.2015 р., договору поставки взірців товарів для вивчення попиту ринку від 20.04.2015 р. та митної декларації № 305080005/2015/005967, обовязок по оплаті за перевезення вантажу за маршрутом Ужгород (Україна) п. Нью-Йорк - ОСОБА_2 (США) лежить саме на отримувачу вантажу - компанії METRO PCS 144, INC.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 року будь-які подані учасниками процесу докази підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявні у матеріалах справи роздруківки електронної переписки сторін у котрій, за твердженням позивача, сторони обумовили умови та вартість перевезення за спірним маршрутом, до уваги судом не взято, оскільки така переписка не є заявкою на перевезення вантажу у розумінні пунктів 1.2, 1.3, 2.1.2 та 3.2 договору та не відповідає вимогам пункту 8.4 Договору ( заявка та інші додатки до договору є офіційним документом і має юридичну силу (породжують права та обовязки сторін) тільки у разі надсилання електронною поштою підписаного стороною їх екземпляру).

З огляду на викладене, позивачем не доведено належними та допустимими доказами факт надання відповідачеві транспортно-експедиційних послуг в межах та на виконання умов договору про транспортно-експедиційне обслуговування № 99757 від 30.04.2015 р., в звязку з чим в задоволені позову належить відмовити повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати належить віднести на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. В позові відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 02.06.16

Суддя Журавчак Л.С.