РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року Справа № 918/1041/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мамченко Ю.А.

судді Тимошенко О.М. ,

судді Дужич С.П.

при секретарі Німчук А.М.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 24.05.2016 року); ОСОБА_2 (НОМЕР_1 від 25.10.2011 року)

відповідача: ОСОБА_3 (довіреність №91 від 30.12.2015 року)

розглянувши апеляційну скаргу позивача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду Рівненської області від 04.04.2016 року у справі №918/1041/15

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

про стягнення в сумі 20687 грн. 68 коп.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі позивач) звернулася до господарського суду Рівненської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (надалі відповідач) про стягнення з останнього 20687 грн. 68 коп. у звязку з невиконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору про приєднання, яке не є стандартним, до електричних мереж ПАТ "Рівнеобленерго" від 10 грудня 2014 року № 594-14-ЦО-Рвм в частині виконання робіт з приєднання будівель позивача до електромереж Товариства.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 13 жовтня 2015 року у даній справі, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 30 листопада 2015 року, позовні вимоги було задоволено. Стягнуто з ПАТ "Рівнеобленерго" на користь позивача суму здійсненої ним попередньої оплати за проведення відповідачем спірних робіт в сумі 20687 грн. 68 коп., а також 1218 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України від 27 січня 2016 року вищенаведені судові рішенні судів нижчих інстанцій було скасовано, а справу № 918/1041/15 передано до господарського суду Рівненської області на новий розгляд.

Рішенням господарського суду Рівненської області (суддя Політика Н.А.) від 04 квітня 2016 року у справі №918/1041/15 було відмовлено у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" про стягнення коштів в сумі 20 687 грн. 68 коп..

Вказане рішення обґрунтовано тим, що у матеріалах справи відсутні докази звернення фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до ПАТ "Рівнеобленерго" з вимогами про безоплатне виправлення допущених останнім недоліків у розумний строк, вимогами про виправлення їх за рахунок позивача з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків, а також вимог щодо відповідного зменшення плати за роботу. Крім того, позивачем не було надано суду доказів його звернення до виконавця спірних робіт з вимогою про розірвання вищенаведеного договору та стягнення збитків. Такі вимоги не були предявлені фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 і в її позовній заяві.

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулась до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 04 квітня 2016 року у справі №918/1041/15 та прийняти нове рішення, яким позов задоволити повністю. Підставою для скасування рішення апелянт вважає невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що як при попередньому, так і при новому розгляді справи, суди встановили, що відповідач не виконав роботи в строк, передбачений пунктом 4.6 Договору, належні докази на підтвердження факту виконання робіт (акт приймання-передачі виконаних робіт) в матеріалах справи відсутні. Враховуючи, що станом на 14 липня 2015 року відповідач не виконав будівельно-монтажні роботи з приєднання від місця забезпечення потужності до точки приєднання, які передбачені договором і проектною документацією, позивач 14.07.2015 року надав відповідачу письмову мотивовану відмову від прийняття робіт за актом №90805566 від 19.06.2015 року. 17 липня 2015 року за участю представників Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, Держенергонагляду у Рівненській області, позивача і відповідача було проведено обстеження щодо підтвердження/спростування обставин, викладених у зверненні позивача. В результаті цього обстеження виявлено невиконання робіт, що відображено у відповідному акті, складеному 17 липня 2015 року та підписаному усіма представниками, які брали участь в обстежені. Таким чином, як представники державних органів, так і представник відповідача засвідчили, що станом на 17 липня 2015 року відповідачем не виконано будівельно-монтажні роботи, передбачені договором. Таким чином, висновок суду, в рішенні від 04.04.2016 року, про те, що роботи за Договором було виконано відповідачем з порушенням умов цього правочину, не відповідає обставинам справи. Внаслідок повільного виконання відповідачем робіт за Договором ці роботи втратили інтерес для позивача, який використовує в своїй діяльності альтернативні джерела енергії. Враховуючи порушення відповідачем умов Договору та норми ЦК України, у позивача виникло право на відмову від договору. Позивач скористався правом на відмову від договору, повідомивши про це відповідача листом №21 від 22.07.2015 року. Крім цього, позивач письмово вимагав у відповідача в 7-денний строк повернути сплачені позивачем грошові кошти в сумі 20687 грн. 68 коп.. Доводи відповідача про те, що він не надавав згоди на розірвання договору, позивач не міг розірвати його в односторонньому порядку, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки чинний Цивільний кодекс України розрізняє поняття "розірвання договору" і "одностороння відмова від договору", при цьому останнє є спеціальним способом припинення договору. Враховуючи те, що укладений між сторонами договір є припинений шляхом односторонньої відмови позивача (замовника) від нього, оскільки відповідачем (підрядником) не були виконані належним чином і в строк, визначений договором, зобов'язання за ним, тому в силу частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України відповідач зобов'язаний повернути позивачу сплачений за договором платіж.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 20 квітня 2016 року у справі №918/1041/15 було прийнято до провадження апеляційну скаргу позивача та призначено дату судового засідання на 25 травня 2016 року.

Відповідач своїм правом, передбаченим статтею 96 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не надав. В судовому засіданні представник ПАТ "Рівнеобленерго" проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Безпосередньо в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав вимоги і доводи викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду - скасуванню.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 24 листопада 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернулася до Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" із заявою про приєднання електроустановки певної потужності (приєднання належних позивачу на праві власності будівель та споруд за адресою: місто Рівне, вулиця Уласа Самчука, 30 А) до електричних мереж відповідача.

10 грудня 2014 року між сторонами було укладено договір про приєднання, яке не є стандартним, до електричних мереж ПАТ "Рівнеобленерго" № 594-14-ЦО-Рвм, за умовами якого відповідач зобовязався забезпечити приєднання електроустановок об'єкта замовника (будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об'єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) відповідно до схеми зовнішнього електропостачання і проектної документації, та здійснити підключення об'єкта позивача до електричних мереж на умовах цього договору, а позивач, у свою чергу, прийняти та оплатити вартість цих робіт /т. 1, а.с. 11/.

Даний договір підписаний позивачем та уповноваженим представником відповідача, а також скріплений печаткою вказаного субєкта господарювання.

У пункті 3.1.1 цієї угоди сторони погодили, що виконавець послуг (відповідач) зобов'язаний забезпечити в установленому порядку приєднання об'єкта замовника (будівництво та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об'єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) у строки, зазначені в договорі, після виконання замовником зобов'язань, визначених пунктом 3.2 цього розділу договору.

За змістом пункту 3.2.1 даного правочину замовник зобовязаний, зокрема, розробити на підставі технічних умов від 10 грудня 2014 року № 597-14-ЦО-Рвм, які є додатком до цього договору, проектну документацію та погодити її з виконавцем послуг. Крім того, фізична особа-підприємець ОСОБА_2 зобовязана оплатити вартість наданих виконавцем послуг з приєднання електроустановок замовника в точці приєднання, а також передати виконавцю послуг проектну документацію на зовнішнє електропостачання у чотирьох примірниках для виконання ним зобовязань за договором.

Відповідно до пункту 5.1 договору у випадку порушення своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством. Порушення зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

У розділі 7 наведеного правочину сторони визначили умови щодо строку його дії.

Так, згідно з пунктом 7.1 договору, останній набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами передбачених ним зобов'язань, але не довше, ніж до 10 грудня 2016 року.

Як визначено пунктом 7.2 договору, цю угоду може бути змінено або розірвано і в інший строк за ініціативою будь-якої із сторін у порядку, визначеному законодавством України.

У пункті 7.4 договору сторони обумовили, що цей правочин може бути розірвано у разі відсутності розробленої проектно-кошторисної документації та виконання будівництва в строки, зазначені в заяві.

Відповідно до додатку №1 до договору про приєднання до електричних мереж від 10 грудня 2014 року № 594-14-ЦО-Рвм, відповідач 10 грудня 2014 року видав позивачеві технічні умови приєднання яке не є стандартним, до електричних мереж установок № 594-14-ЦО-Рвм /т.1, а.с.12/.

З дослідженого місцевим господарським судом та перевіреного судом апеляційної інстанції вбачається, що на виконання підпункту 3.2.1 пункту 3.2 договору позивачем було розроблено проектну документацію та погоджено її з відповідачем. Наведений факт підтверджується наявною у матеріалах справи копією технічного рішенням по робочому проекту від 6 лютого 2015 року № 47-15-а /т.1, а.с.13/.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з актом приймання-передачі проектно-кошторисної документації від 16 лютого 2015 року, позивач передав, а ПАТ "Рівнеобленерго" прийняло у власність відповідну проектно-кошторисну документацію /т.1, а.с.14/.

Крім того, 16 лютого 2015 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до вищезазначеного договору, та доповнено його пунктами 4.2 - 4.11, якими передбачено розмір та порядок оплати коштів за приєднання і терміни виконання будівельно-монтажних робіт /т.1, а.с.15/.

Так, пунктом 4.4 договору, з урахуванням додаткової угоди від 16 лютого 2015 року №1 до цього правочину, встановлено, що остаточний розмір плати за приєднання, яке не є стандартним, за вирахуванням вартості проектно-вишукувальних робіт, становить 20687 грн. 68 коп. з ПДВ..

Відповідно до пункту 4.5 договору, з урахуванням додаткової угоди від 16 лютого 2015 року №1 до цього договору, оплата коштів за приєднання в сумі 20 687 грн. 68 коп. з ПДВ має бути проведена протягом 5-ти банківських днів від дати підписання даної додаткової угоди.

Пунктами 4.6 та 4.7 договору, з урахуванням додаткової угоди від 16 лютого 2015 року №1 до цього правочину, передбачено, що виконавець послуг виконує всі необхідні будівельно-монтажні роботи протягом 3 місяців з моменту підписання даної додаткової угоди та повної оплати вартості приєднання. Передача виконаних робіт виконавцем та приймання їх замовником оформляються актом приймання-передачі виконаних робіт.

З матеріалів справи вбачається, що 23 лютого 2015 року позивач у повному обсязі оплатив послуги з приєднання за спірним договором в сумі 20687 грн. 68 коп., що підтверджується відповідною копією квитанції № 0.0.353037813.1 /т.1, а.с.17/.

У той же час ПАТ "Рівнеобленерго" не було надано судам належних доказів на підтвердження факту належного виконання ним обумовлених у вищенаведеному договорі робіт з приєднання будівель позивача до власних електромереж у строк до 23 травня 2015 року (тобто протягом трьох місяців з дня підписання вищенаведеної додаткової угоди від 16 лютого 2015 року №1 та повної оплати вартості приєднання).

Листом від 22 червня 2015 року № 25/3450 ПАТ "Рівнеобленерго" звернулося до виконуючого обовязки голови Рівненського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та повідомило, що на момент направлення цього листа роботи по приєднанню до електромереж відповідача, зазначені в акті виконаних робіт від 19 червня 2015 року № 90805566, виконані у повному обсязі /т.1, а.с.43-45/.

Також відповідач звернувся до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з листом від 24 червня 2015 року № 821, в якому зазначив про направлення позивачу двох екземплярів актів виконаних робіт від 19 червня 2015 року № 90805566 щодо виконання будівельно-монтажних робіт згідно ПКД та технічних умов від 10 грудня 2014 року № 594-14-ЦО-Рвм об'єкту за адресою: місто Рівне, вулиця Уласа Самчука 30 А, після підписання яких один примірник просив направити на адресу відповідача /т.1, а.с.18-19/.

Листом від 14 липня 2015 року №16 позивач направив відповідачу відмову від прийняття робіт. Вказаний лист був отриманий ПАТ "Рівнеобленерго" 14 липня 2015 року /т.1, а.с.20/. У зазначеному листі позивач також повідомив відповідача про неналежне виконання ним робіт та порушення проектної документації, в зв'язку з чим замовник відмовився від підписання актів виконаних робіт. Окрім того, позивач зазначив, що у зв'язку з невиконанням умов договору замовник залишає за собою право на розірвання договору та відшкодування збитків, завданих йому внаслідок такого невиконання.

17 липня 2015 року Рівненським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, у присутності державного інспектора Держенергонагляду у Рівненській області, а також представників позивача і відповідача, складено акт проведення обстеження щодо підтвердження/спростування обставин, викладених у зверненні споживача, який підписано всіма представниками, які брали участь в обстеженні /т.1, а.с.21/.

У зазначеному акті було вказано, що станом на 17 липня 2015 року, обстеживши об'єкт споживача (повітряна лінія від ТП244 до будинку № 30 по вулиці Уласа Самчука) під час огляду виявлено: в ТП 244 встановлено інший автомат ніж передбачено проектною документацією, а саме: 100SL50 "NEXT"; відсутній бокс автоматичного вимикача, відсутні бірки на кінцях СІП, на ПЛІ-0,4 кв. не проведено роботи з повітряного заземлення на опорах 1, 4, 6, 8, 10, не встановлені адаптери переносного заземлення на опорах 1, 10, затискачі на опорах та гаки іншого типу ніж передбачено проектом, відсутні кутові затискачі в кількості 4 шт., з опори №10 не здійснено підвішування та кріплення СІП до гачка настінного до будівлі № 30А по вулиці Уласа Самчука.

22 липня 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 направила ПАТ "Рівнеобленерго" лист №21, у якому зазначив про неналежне виконання відповідачем в строк, передбачений умовами договору, робіт з приєднання до електроустановок відповідача (як передбачено проектною документацією), у зв'язку з чим позивач констатував невиконання відповідачем умов договору /т.1, а.с.22/. Крім того, позивач зазначив, що не має бажання мати співпрацю з підприємством, працівники якого так відносяться до замовника, потенційного споживача. У звязку з наведеними обставинами позивач у вказаному листі просив ПАТ "Рівнеобленерго" у семиденний строк повернути суму сплачених коштів у розмірі 20 687 грн. 68 коп..

Враховуючи вищевикладені обставини справи, місцевий господарський суд прийшов до висновку про те, що відсутні підстави для задоволення позову, оскільки позивачем не було надано суду доказів його звернення до виконавця спірних робіт з вимогою про розірвання вищенаведеного договору та стягнення збитків.

Проте, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі укладеного договору від 10 грудня 2014 року № 594-14-ЦО-Рвм про приєднання, яке не є стандартним, до електричних мереж ПАТ "Рівнеобленерго".

Досліджуючи правову природу правочину, на підставі якого виникли спірні правовідносини, колегією суддів проаналізовано зміст та умови укладеного між сторонами правочину, а також правові наслідки, які породжує така угода.

Так, за умовами цього договору, його предметом є дії виконавця послуг (відповідача) по забезпеченню приєднання електроустановок об'єкта замовника, позивача (будівництво, реконструкція, технічне переоснащення та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об'єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання) відповідно до схеми зовнішнього електропостачання і проектної документації та здійсненню підключення об'єкта замовника до електричних мереж на умовах цього договору.

Договором визначено обсяг прав та обовязків сторін, зокрема, передбачено обовязок замовника щодо розробки проектно-кошторисної документації; визначено строки виконання будівельно-монтажних робіт, а також обумовлено, що передача виконаних робіт виконавцем та приймання їх замовником оформляються актом приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Зі змісту спірного договору вбачається, що такий правочин за своєю правовою природою є змішаним договором, який поєднує у собі елементи як договору підряду, так і договору про надання послуг, оскільки означений договір орієнтований на надання послуг за результатами виконання обумовлених договором робіт та у визначені строки, що набувають матеріального результату.

За приписами статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Аналіз змісту наведеної статті надає визначення договору підряду, яке вміщує такі основні ознаки: 1) виконання таких робіт здійснюється за завданням замовника; 2) на ризик підрядника; 3) результати робіт передаються замовнику; 4) замовник повинен прийняти та оплатити результати виконаної робити.

Частина 1 статті 837 Цивільного кодексу України містить поняття "певна робота". Чинне законодавство не надає такого визначення. Тому доцільним для вирішення цього питання є використання документального підходу, де об'єктивним критерієм віднесення робіт до підрядних є виникнення внаслідок їх виконання індивідуалізованого результату у матеріальній формі який існує окремо від виконавця.

Як правило, підрядником створюється або нова індивідуально визначена річ з притаманними тільки їй ознаками або досягається конкретний, матеріальний, корисний результат відносно індивідуально визначеної речі покращення її якості, зміна властивостей, кольору, форми тощо.

Завдання замовника може формуватися як у складній (проектно-технічна документація, що додається до договору), так і простій формах (у вигляді опису безпосередньо в договорі, ескізу моделі, схемі, дефектної відомості). У будь-якому разі, воно повинно дозволяти чітко встановити майбутні характеристики результату, як кожним сторонам договору, так і будь-якій третій неупередженій особі.

Частина 2 статті 837 Цивільного кодексу України містить перелік видів робіт, які можуть опосередковуватися за допомогою договору підряду. Умовно їх можна поділяти на три групи. Перша створення, виготовлення певної речі; друга зміна споживних якостей індивідуально визначеної речі (обробка, переробка, ремонт і інше), третя інша робота, яка може бути і не пов'язана з річчю, але в результаті повинна відбутись зміна матеріального об'єкта. В будь-якому випадку виконання підрядної роботи є виникнення матеріалізованого результату. Згідно з Великим тлумачним словником сучасної української мови "виготовити" виробляти, робити що-небудь, створювати, "обробляти" певними діями, операціями надавати чому-небудь потрібного вигляду, доводити до певного стану; "переробляти" піддаючи обробці перетворювати на що-небудь, надавати нового зміненого вигляду; "ремонт" - виправлення пошкоджень, усунення дефектів, поломок, полагодження чого-небудь. Інша робота може бути як пов'язана з річчю, так і не пов'язана з нею. Наприклад, підрядні відносини можуть бути при демонтажі будівлі, переміщені вантажу, ритті траншеї. При їх виконанні можуть застосовуватись матеріали, інструменти, а в певних випадках їх виготовлення відбувається без матеріалу або інструменту.

Робота та результат тісно пов'язані між собою. Досягнення результату неможливо без виконання роботи. В той же час сама по собі робота не є метою замовника, задля досягнення якої він вступає в договірні відносини з підрядником. Його інтерес безпосередньо пов'язаний з конкретним матеріальним результатом.

Різновидом договору підряду є договір будівельного підряду, який регулює договірний тип відносин у сфері створення та передання результатів будівництва чи інших будівельних робіт на умовах підряду.

В частині 1 статті 875 Цивільного кодексу України міститься визначення договору будівельного підряду та певні загальні положення стосовно сторін договору та їхніх зобов'язань.

Так, відповідно до статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Істотними умовами договору будівельного підряду є предмет, строк та ціна. В договорі будівельного підряду застосовуються загальні строки для договорів підряду, тобто як загальний термін виконання робіт, так і терміни виконання окремих етапів.

Колегія суддів звертає увагу на те, що § 3 глави 61 Цивільного кодексу України "Будівельний підряд" не містить норм, що регулюють саме строки виконання робіт підрядником. Тому, звертаючись до загальної частини § 1 глави 61 Цивільного кодексу України "Загальні положення про підряд", а саме частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або окремих етапів встановлюються у договорі підряду, тобто сторони договору будівельного підряду повинні обов'язково погодити початковий і кінцевий терміни виконання робіт. За згодою між ними договором можуть бути передбачені терміни завершення окремих етапів робіт. Якщо сторони в договорі будівельного підряду визначили проміжні терміни виконання робіт, то у випадку їх недотримання замовник має право притягнути підрядника до цивільно-правової відповідальності. Таким чином, виходячи з принципу свободи договору (стаття 627 Цивільного кодексу України), сторони самостійно вправі встановлювати строк будівництва. Якщо в договорі терміни не встановлені, підрядчик зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання в розумний термін, відповідно до суті зобов'язань, характеру й обсягам роботи і звичаям ділового звертання.

Ціна договору визначається згідно кошторису (статті 844, 877 Цивільного кодексу України).

За змістом частини 1 статті 875 Цивільного кодексу України предметом будівельного підряду є одержаний в процесі виконання договору будівельного підряду результат робіт у вигляді завершеного будівництвом об'єкту або закінчених будівельних робіт, які виконані підрядником відповідно до проектно-кошторисної документації на замовлення замовника та прийняті і оплачені останнім. Частиною 2 зазначеної статті визначено перелік видів будівельних робіт на проведення яких укладається даний договір, а саме: нове будівництво, капітальний ремонт, реконструкція (технічне переоснащення) підприємств, будівель (зокрема, жилих будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних із місцем знаходження об'єкта.

Отже, за своєю конструкцією договір підряду це договір, який спрямований на досягнення конкретного результату, що набуває уречевленої форми, та якому задаються ті характеристики, що визначені умовами договору та його індивідуалізують.

В свою чергу, статтею 901 Цивільного кодексу України регламентовано такий тип договору, як договір про надання послуг. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Загальними ознаками, які об'єднують усі договірні зобов'язання про надання послуг у єдину групу, є особливість об'єкта. Вони полягають у тому, що по-перше, це зобовязання нематеріального характеру, а по-друге вони нероздільно пов'язані з особистістю субєкта, який надає послуги. При укладенні договору про надання послуг замовник не може попередньо твердити про те, що він остаточно ознайомлений та згодний з якістю послуги, оскільки це може бути належним чином ним оцінено лише в процесі її споживання. При наданні послуг продається не сам результат, а дії, які до нього призвели. Слід мати на увазі, що певна дія або бездіяльність з надання послуги може створювати або бути опосередкована певною матеріальної річчю, наприклад, медичні, готельні послуги. Однак лише у тому випадку, коли такий результат є невід'ємним або застосована річ є необхідною для вчинення, власне, самої замовленої дії або діяльністю виконавця, такі відносини є також предметом договору про надання послуг.

З урахуванням наведених особливостей слід зазначати, що стаття 177 Цивільного кодексу України серед переліку об'єктів цивільних прав розглядає послугу як самостійний об'єкт.

Предметом договору про надання послуг є вчинення виконавцем певних дій (наприклад, надання телефонних каналів для зв'язку, надання електромережі для поставки електрики тощо) або здійснення певної діяльності (надання туристичних послуг).

Сторонами договору про надання послуг є замовник і виконавець. Замовником є особа, що зацікавлена в одержанні послуги відповідного роду, замовляє її надання на умовах, визначених договором, контролює надання послуги і оплачує її. Ним може бути як юридична, так і фізична особа незалежно від наявності у неї статусу суб'єкта підприємницької діяльності. У разі, якщо надання послуг замовляє фізична особа для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника, такий замовник набуває статусу споживача з поширенням на нього законодавства про захист прав споживачів; інші особи, що замовляють надання послуг з іншою метою (не для особистого споживання), вважаються замовниками, проте не споживачами.

Предметом договору є надання послуг різного роду за завданням замовника.

Послуги відрізняються і від робіт, проте ця різниця вже не є такою чіткою. Корисний ефект від діяльності з надання послуги не виступає у вигляді певного осяжного матеріального результату, як це має місце при виконанні роботи, а полягає в самому процесі надання послуги.

Отже, аналіз наведених вище норм чинного законодавства свідчить про те, що договір про надання послуг є конструкцією, що опосередковує процес надання послуг. При цьому результат здійснення діяльності виконавця має нематеріальний характер, оскільки послуга споживається отримувачем у процесі її надання.

Як визначено статтею 1 Закону України "Про електроенергетику", приєднання електроустановки надання електропередавальною організацією послуги замовнику із створення технічної можливості для передачі (прийняття) в місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж електропередавальної організації (у тому числі новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності.

Згідно з положеннями статті 172 Закону України "Про електроенергетику" вартість послуг з приєднання розраховується електропередавальною організацією у порядку, передбаченому методикою розрахунку плати за приєднання електроустановок до електричних мереж, і обґрунтовується витратами, необхідними для будівництва та/або реконструкції електромереж від місця приєднання електроустановки замовника до місця забезпечення потужності. Вартість послуг з приєднання електроустановок замовників, що не є стандартним приєднанням відповідно до статті 1 цього Закону, визначається проектно-кошторисною документацією відповідно до замовленої (заявленої) на приєднання потужності пропорційно до передбаченої проектом величини потужності, яку можливо додатково приєднати, відповідно до методики розрахунку плати за приєднання електроустановок до електричних мереж з урахуванням витрат на розвиток мереж для створення резерву потужності у місці забезпечення потужності. Розроблення проектно-кошторисної документації забезпечується замовником, а її вартість є складовою частиною вартості послуг з приєднання.

З огляду на умови укладеного між сторонами договору та наведені вище норми чинного законодавства, як суд першої інстанції так і колегія суддів прийшла до висновку про те, що у даному випадку має місце укладення змішаного договору, якому властиві ознаки договору підряду та договору про надання послуг. Відтак, при врегулюванні спірних правовідносин за доцільним є застосування тих норм права, які регламентують права та обовязки сторін за договором підряду та договором про надання послуг.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно статті 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Як було зазначено вище, листом від 24 червня 2015 року № 821 ПАТ "Рівнеобленерго" звернулося до позивача та зазначило про направлення двох екземплярів актів виконаних робіт від 19 червня 2015 року № 90805566 щодо виконання будівельно-монтажних робіт згідно ПКД та технічних умов від 10 грудня 2014 року № 594-14-ЦО-Рвм об'єкту за адресою: місто Рівне, вулиця Уласа Самчука, 30-А, та вказало, що після підписання яких один примірник належить направити на адресу відповідача.

У свою чергу листом від 14 липня 2015 року № 16, який був отриманий відповідачем 14 липня 2015 року, позивач направив ПАТ "Рівнеобленерго" відмову від прийняття вищенаведених робіт. У даному листі фізична особа-підприємець ОСОБА_2 повідомила про неналежне виконання робіт та порушення відповідачем проектної документації, в зв'язку з чим замовник (позивач) відмовився від підписання актів виконаних робіт. Окрім того, позивач зазначила, що у зв'язку з невиконанням умов договору замовник залишає за собою право на розірвання договору та відшкодування збитків, завданих йому внаслідок такого невиконання.

Як вже було зазначено вище, проведеним обстеженням Рівненським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України, у присутності державного інспектора Держенергонагляду у Рівненській області, представників позивача і відповідача, встановлено, що роботи за спірним договором було виконано з порушенням його умов.

Відтак, роботи за укладеним між сторонами договором від 10 грудня 2014 року № 594-14-ЦО-Рвм про приєднання, яке не є стандартним, до електричних мереж ПАТ "Рівнеобленерго", було виконано відповідачем з порушенням умов цього правочину.

Відповідно до частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Позивач скористався правом на відмову від договору, повідомивши про це відповідача листом №21 від 22.07.2015 року. Крім цього, позивач письмово вимагав у відповідача в 7-денний строк повернути сплачені позивачем грошові кошти в сумі 20687,68 грн.

Отримавши даний лист позивача, ПАТ "Рівнеобленерго" було адресовано Рівненському обласному територіальному відділенню Антимонопольного комітету України лист №25/4323 від 07.08.2015 року у якому відповідач зазначив, що ним було отримано від ФОП ОСОБА_4 лист за вих.№21 від 22.07.2015 року згідно з яким ФОП ОСОБА_2 відмовляється від послуг по приєднанню та просить повернути сплачені кошти.

Доводи відповідача про те, що він не надав згоди на розірвання договору, позивач не міг розірвати його в односторонньому порядку, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону, оскільки Цивільний кодекс України розрізняє поняття "розірвання договору" та "одностороння відмова від договору", при цьому останнє є спеціальним способом припинення договору.

Враховуючи те, що укладений між сторонами договір є припинений шляхом односторонньої відмови позивача (замовника) від нього, оскільки відповідачем (підрядником) не були виконані належним чином і в строк, визначений договором, зобов'язання за ним, тому в силу частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України, відповідач зобов'язаний повернути позивачу сплачений за договором платіж.

Аналогічної правової позиції дотримується також Вищий господарський суд України, зокрема у постанові від 12 серпня 2015 року у справі №922/2948/13.

Враховуючи приписи зазначених вище статей, колегія суддів зазначає, що зміст правовідносин сторін фактично зводиться до необхідності визнання за позивачем права на повернення всієї суми авансу за роботи, виконані підрядником з недоліками, що, враховуючи наявність в матеріалах справи доказів відмови позивача від договору та відшкодування збитків є підставою для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що місцевим господарським судом було порушено норми матеріального права, відтак апеляційна скарги підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення у справі - скасуванню.

У відповідності до статті 49 ГПК України витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задоволити.

Рішення господарського суду Рівненської області від 04 квітня 2016 року у справі №918/1041/15 скасувати. Прийняти нове рішення. Позов задоволити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (33013, м.Рівне, вул. Князя Володимира, 71, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (33001, м.Рівне, вул.Дубенська, БОС 10, кв.22, ідентифікаційний код НОМЕР_2) суму попередньої оплати в розмірі 20687 (двадцять тисяч шістсот вісімдесят сім) грн. 68 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1515 грн. 80 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 918/1041/15 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Дужич С.П.