Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

31 травня 2016 року Справа № 927/412/16

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця", , вул. Тверська, 5, м. Київ, 03680

в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", , пр-т. ОСОБА_1, 108, м. Дніпропетровськ, 49602

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Чернігів Вторчормет", , вул. Любецька, 167, м. Чернігів, 14000

Предмет спору: про стягнення 100090 грн.

Суддя В.В. Шморгун

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: ОСОБА_2, юрисконсульт 2 категорії сектору договірної та претензійно-позовної работи, довіреність № 688 від 27.04.2016;

від відповідача: ОСОБА_3 - представник, довіреність б/н від 04.05.2016.

У судовому засіданні на підставі ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» подано позов до Публічного акціонерного товариства «Чернігів Вторчормет» про стягнення штрафу за неправильно зазначену адресу вантажоодержувача у розмірі 100090,00 грн, а також витрат зі сплати судового збору у розмірі 1501,35 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ним здійснено перевезення вантажу відповідача зі станції відправлення Чернігів Північний Південно Західної залізниці до станції Правда Придніпровської залізниці. У наданій відповідачем накладній було зазначено адресу отримувача ПрАТ «Керамет»: м. Донецьк, вул. Калузька, 16 а. Однак, по прибутті вантажу на станцію призначення було виявлено, що вказана у накладній адреса одержувача не відповідає адресі ПрАТ «Керамет». За таких обставин, залізницею було затримано вантаж, направлено відповідачу телеграми про невірно вказану адресу, на яку отримано відповідь, і на підставі отриманої відповіді від відповідача та листа ПрАТ «Керамет» було проведено виправлення адреси одержувача. Вантаж було видано представнику одержувача. Таким чином, зі свого боку залізниця виконала зобовязання у повному обсязі. Відповідачем же порушено «Правила оформлення перевізних документів», затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000, тому з нього підлягає стягненню штраф, передбачений Статутом залізниць України.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 25.04.2016 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 17.05.2016.

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 17.05.2016 розгляд справи відкладався до 31.05.2016.

У судове засідання з'явились уповноважені представники позивача та відповідача.

Від представників сторін клопотання про фіксацію судового засідання технічними засобами не надходило.

До початку судового засідання через канцелярію суду від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення у справі №155 від 27.05.2016, у яких зазначено, що ПАТ «Чернігів Вторчормет» додатково на підтвердження скрутного матеріального становища підприємства надає довідку про середньооблікову кількість працівників підприємства станом на травень 2015-2016 років (щодо зменшення кількості працівників підприємства майже вдвічі). Крім того, пояснено, що відправка вантажу по накладній №34463711 здійснювалась відповідно до договору поставки №6/609 ПГ від 01.12.2015 та листа №526 від 01.12.2015. Помилка в адресі була допущена працівником підприємства відповідача прийомоздавальником вантажу ОСОБА_4. Відповідачем було застосовано дисциплінарне стягнення до ОСОБА_4 оголошено догану. З 04.03.2016 зазначеного працівника було звільнено з роботи підприємства за угодою сторін.

Таким чином, відповідач зазначає, що будь-яких збитків чи витрат у звязку зі зробленою працівником ПАТ «Чернігів Вторчормет» помилкою щодо оформлення залізничної кореспонденції позивачу не завдала. Вантаж своєчасно було передано належному підприємству.

Тяжке економічне становище металургійного підприємства відповідача підтверджується відповідними довідками та наказами про скорочення штату, робочого тижня та заборгованості по заробітній платі працівників. Надмірний розмір штрафу призведе до нового падіння підприємства з можливим звільненням працівників.

У разі застосування до ПАТ «Чернігів Вторчормет» фінансових санкцій, дані кошти мають бути погашені за рахунок працівника, що здійснив помилку ОСОБА_4, яка на даний час не працює на цьому підприємстві та являється матірю-одиначкою, бо сама виховує неповнолітню дитину. Соціальна важливість діяльності відповідача з заготівлі та переробки металобрухту з подальшим відвантаженням на металургійні комбінати є запорукою підвищення обороноздатності нашої країни.

Враховуючи все зазначене, відповідач просить суд зменшити розмір штрафу до 10000,00 грн у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

До письмового пояснення ПАТ «Чернігів Вторчормет» додано копію договору поставки №6/609-ПГ від 01.12.2015, копію листа №526 від 01.12.2015 з зазначеними реквізитами при відправленні на ПрАТ «Керамет», копію наказу №6-К від 04.03.2016 про припинення трудового договору з ОСОБА_4, копію наказу №57-А від 07.12.2015 Про застосування дисциплінарного стягнення, копію ліцензії ПАТ «Чернігів Вторчормет», довідку №150 від 20.05.2016 про кількість працівників відповідача.

Усі вищезазначені документи судом залучено до матеріалів справи.

Представник позивача виклав позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві.

У судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні з огляду на обставини, викладені у відзиві та додаткових письмових поясненням до відзиву.

Сам факт допущення Публічним акціонерним товариством «Чернігів Вторчормет» порушень статті 122 Статуту залізниць України у судовому засіданні представник відповідача визнала, однак зазначила, що підприємство знаходиться у тяжкому фінансовому становищі і заявлений позивачем до стягнення штраф призведе до банкрутства ПАТ «Чернігів Вторчормет».

Представник відповідача зазначила про зменшені посадові оклади працівників підприємства у 2015 році, у звязку із зменшенням обємів заготівлі металобрухту, а також відповідними корегуваннями бізнес процесів.

Крім того, представник відповідача наголосила на тому, що соціальна діяльність ПАТ «Чернігів Вторчормет» є залогом підвищення обороноздатності нашої країни, тому заявлений до стягнення розмір штрафу негативно позначиться на країні в цілому.

Враховуючи зазначене представник відповідача просить всі її доводи та зменшити розмір штрафу до реально можливого.

Представник позивача проти зменшення розміру штрафу заперечив.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши надані сторонами докази та оглянувши у судовому засіданні їх оригінали, суд вбачає підстави для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

Як встановлено судом, 01.12.2015 між ТОВ «Техінвест Проект» (покупець) та ПАТ «Чернігів Вторчормет» (постачальник) укладено Договір поставки №6/609-ПГ (далі -Договір), згідно якого постачальник зобовязується передати у власність, а постачальник прийняти та оплатити брухт та відходи чорних металів ДСТУ 4121- 2002, відповідно до умов цього договору та ціною, вказаною в Специфікації.

У відповідності до п. 3. 1, 3.2, 3.3 Договору поставка товару проводиться залізничним та автомобільним транспортом на умовах, викладених в Додаткових угодах та Специфікаціях, які є невідємною частиною даного Договору, за реквізитами, зазначеними у Специфікації.

Моментом переходу права власності на товар є дата акта приймання металів чорних (вторинних), оформленого вантажоодержувачем.

До моменту переходу права власності на товар, усі витрати з навантаження і доставки товару несе постачальник. Також ризик з доставки та збереження товару, повної або часткової втрати товару в дорозі під час перевезення несе постачальник.

Згідно п. 3.5, 3.6 Договору поставка супроводжується наступними документами: залізничні накладні (товарно транспортні накладні); сертифікат якості відправника на метали чорні вторинні з обовязковим зазначенням виду лома; посвідчення про вибухонебезпеку, хімічної та радіологічної безпеки брухту чорних металів; протокол (посвідчення радіологічного контролю; акт проходження брухту.

У разі відсутності зазначених документів або їх неправильного оформлення оплату за простій вагонів на території вантажоодержувача в очікуванні вищевказаних документів сплачує постачальник.

З п. 6.1 Договору слідує, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобовязань за цим Договором, сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

Відповідно до повідомлення ТОВ «Техінвест Проект» №526 від 01.12.2015 отримувачем вантажу вказаний ПрАТ «Керамет», реквізити для відправлення: станція призначення Правда/Придніпровська залізниця (код 451701); поштова адреса 04119, м. Київ, вул. Якіра, 8.

На виконання Договору у грудні 2015 року зі станції Чернігів-Північний Південно-Західної залізниці Публічне акціонерне товариство «Чернігів Вторчормет» здійснило відправлення вагону на станцію Правда Придніпровської залізниці.

Для здійснення відправлення відповідачем надано станції навантаження заповнену накладну №34463711 від 02.12.2015, у якій отримувачем зазначено ПАТ «Керамет», , вул. Калузька, 16 а, м. Донецьк, 83003.

Маса вагону навантаження відправником 67800 т, пакування «Навал», найменування вантажу «Стружка стальна». Ціна, сплачена за перевезення вантажу, становить 20018,00 грн.

05.12.2015 по прибутті вагонної відправки №34463711 на станцію призначення Правда Придніпровської залізниці було виявлено, що адреса одержувача, зазначена відправником у накладній, не відповідає адресі ПрАТ «Керамет».

У результаті виявленої невідповідності, працівниками залізниці була направлена телеграма відповідачу №16 від 05.12.2015 о 23:30 та складений Акт від 05.12.2015 про те, що у накладній №34463711 не вірно указана адреса отримувача, фактично відправник у накладній зазначив найменування отримувача ПрАТ «Керамет» код 5841, адреса отримувача: 83003, м. Донецьк, вул. Калузька, 16-а, однак отримувач з такою адресою на станції відсутній. Вагон затриманий до встановлення обставин.

У відповідь на телеграму позивача №10 від 06.12.2015 о 9:30 відповідачем була направлена телеграма про те, що ПАТ «Чернігів Вторчормет» не вірно зазначив юридичну адресу отримувача ПрАТ «Керамет» м. Донецьк, ул. Калузька, 16 а, правильною вважати адресу: м.Київ, ул. Якіра, 8.

На підставі телеграми відповідача та листа ПрАТ «Керамет» №КМ-13/08-11843 від 14.05.2015 на станції Правда Придніпровської залізниці у накладній №34463711 від 02.12.2015 зроблено виправлення адреси одержувача з « 83003, м. Донецьк, ул.Калузька, 16-а» на вірну « 04119, м.Київ, ул. Якіра, 8».

Згідно штампу, проставленого на накладній працівниками станції Правда Придніпровської залізниці, 07.12.2015 вантаж було видано вантажоодержувачу.

Таким чином, встановлено факт невірного зазначення відповідачем адреси отримувача у накладній №34463711 від 02.12.2015.

У судовому засіданні представник відповідача зазначені обставини визнав повністю.

Частиною 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

З ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України Умови слідує, що умовами перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статут залізниць України (далі - Статут), затверджений Постановою кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Статутом регламентуються порядок укладання договорів,організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць іншими видами транспорту (п. 2 Статуту).

Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, у тому числі на перевезення вантажів, навантаження і розвантаження яких відбувається на залізничних під'їзних коліях незалежно від форм власності, які не належать до залізничного транспорту загального користування (п. 3 Статуту).

На підставі цього Статуту Міністерство транспорту України затверджує Правила перевезення вантажів (п. 5 Статуту).

Відповідно до п. 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Правила перевезення вантажів (Правила) - нормативний акт, що конкретизує передбачені цим Статутом положення, які регламентують участь та обов'язки сторін у процесі перевезення вантажів.

Згідно до п. 22 Статут за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Приписами частини 5 статті 308 Господарського кодексу України встановленою, що про прийняття вантажу до перевезення перевізник видає вантажовідправнику в пункті відправлення документ, оформлений належним чином.

Пунктом 23 Статуту унормовано, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. В разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій.

У відповідності до п. 2.1 «Правил оформлення перевізних документів», затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 (далі Правила) відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з Додатком 3 до цих Правил («Пояснення щодо заповнення накладної»), згідно якого відомості щодо одержувача заповнюються у порядку, передбаченому для графи «Відправник». Таким чином у графі 4 накладної відправником зазначаються відомості про одержувача: найменування (прізвище, ім'я та по батькові), код за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України ЄДРПОУ), або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб), поштова адреса (назва міста або населеного пункту, району, вулиці та номер будинку, замість повної адреси може бути вказано номер абонентської поштової скриньки). За можливості вказуються номер телефону, факсу, адреса електронної пошти. Країна вказується у разі відправки вантажу з-за кордону (імпорт).

Згідно п. 2.3 Правил у графі 55 «Правильність внесених відомостей підтверджую» представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. несуть вантажовідправники (п. 24 Статуту).

З огляду на зазначені правові норми виходить, що саме на відправника покладається обовязок заповнення граф бланку накладної, де зазначається точне та повне найменування одержувача та його адреса.

У відповідності до п. 44 Статуту залізниця може на заяву відправника, одержувача змінити станцію призначення вантажу, прийнятого до перевезення (переадресувати вантаж), з оплатою витрат за договірним тарифом.

Жодних відомостей про зміну адреси отримувача відправник залізниці не повідомляв.

За пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення (п. 118 Статуту).

Згідно п. 122 Статут за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць (п. 129 Статуту).

Аналогічна позиція міститься у пункті 5.5 Правил, у якому визначено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Факт неправильного зазначення ПАТ «Чернігів Вторчормет» адреси отримувача у оформленій на відправлення вантажу накладній №34463711 від 02.12.2015 підтверджується Актом загальної форми від 05.12.2015, складеним працівниками залізниці по прибутті вагону на станцію Правда Придніпровської залізниці.

Таким чином, факт вчиненого правопорушення відповідача зафіксований у відповідності до вимог чинного законодавства та повністю підтверджується наданими позивачем доказами.

Крім того, відповідач не заперечує проти факту вчинення ПАТ «Чернігів Вторчормет» зазначеного правопорушення у вигляді невірно вказаної адреси отримувача, а отже визнає свою вину у повному обсязі.

Суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком штрафу у розмірі 100090,00 грн: де 20018,00 грн провізної плати (за всю відстань перевезення згідно накладної) помножено на її п'ятикратний розмір.

Натомість, відповідач просить врахувати тяжке матеріальне становище підприємства та у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України зменшити розмір штрафу до 10000,00 грн.

Право суду зменшити розмір заявленої суми до стягнення передбачено ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, згідно якої, разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу, та п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого господарський суд, приймаючи рішення, має право: зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно до п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі Постанова № 18), вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У зазначеній нормі ГПК йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені), а тому вона не може застосовуватися у вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням сум збитків та шкоди (стаття 22, глава 82 Цивільного кодексу України).

Таким чином, вирішуючи питання про можливість зменшення розміру штрафу суд повинен об'єктивно оцінити, чи є становище ПАТ «Чернігів Вторчормет» вкрай тяжким, а даний випадок дійсно винятковим.

Суд критично оцінює надані представником докази на підтвердження свого тяжкого становища та винятковості обставин для заявленого зменшення штрафу.

Зі звіту про фінансові результати, поданим ПАТ «Чернігів Вторчормет» за 2015, судом встановлено, що чистий дохід від реалізації продукції за 2015 рік становить 75 570 000,00 грн порівняно з 25 109 000,00 грн у 2014 році, таким чином, чистий дохід підприємства від реалізації продукції збільшився більш ніж у 3 рази. Збитки ж (згідно графи звіту «Чистий фінансовий результат») у 2015 році у порівнянні з 2014 роком навпаки зменшились майже у 30 разів, зокрема, 262000,00 грн у 2015 році проти 7 781 000,00 грн у 2014 році.

Як повідомив відповідач, наявна заборгованість по зарплаті у сумі 134011,58 грн це розмір зарплати приблизно за один місяць, що, зважаючи на загальновідому ситуацію в країні, суд не вважає винятковим та виключно тяжким становищем.

Попри значне зменшення кількості працівників підприємства та зменшення окладів для деяких посад, витрати на оплату праці у 2015 році (1 751 000,00 грн) у порівнянні з 2014 роком (1 838 000,00 грн) зменшені лише приблизно на 5%.

Представником відповідача не надано жодних обґрунтованих доводів та доказів, що діяльність підприємства є соціальною, а не звичайною підприємницькою та є залогом підвищення обороноздатності країни, при цьому, отримувачі товару ПАТ «Чернігів Вторчормет» є приватні комерційні підприємства, а тому суд вважає дане твердження відповідача лише як використання тяжкого становища країни у своїх приватних інтересах.

Збитковість ринку металобрухту також спростовується новинами у цій галузі економіки, розміщеними у тому числі на сайті компанії отримувача ПрАТ «Керамет» (http://keramet.com.ua/), з яких вбачається значний попит на зазначену продукцію. Є загальновідомими законами економіки, за якими не може з обєктивних причин бути у занепаді галузь економіки, у якій попит значно перевищує пропозицію, про що безпосередньо свідчать порівняння наведених вище загальних показників фінансової діяльності відповідача за 2014-2015 роки.

Жодних належних доказів вкрай тяжкого стану, що може призвести до банкрутства, також не надано.

Щодо стягнення шкоди з ОСОБА_4 суд звертає увагу відповідача на те, що є неприпустимим покладення відповідальності на суд щодо настання тяжких наслідків саме для ОСОБА_4 (при цьому жодних належних і допустимих доказів зазначеного її тяжкого становища відповідачем не надано) у разі регресного стягнення з неї суми штрафу, оскільки згідно статті 1191 Цивільного кодексу України застосування регресу є правом, а не обовязком підприємства, і якщо відповідач дійсно піклується про цю особу, він не позбавлений можливості відмовитись від такого свого права.

З огляду на все вищезазначене, суд не вбачає виняткових обставин для задоволення клопотання відповідача щодо зменшення розміру штрафу до 10 000,00 грн. Достатнім, на думку суду, є зменшенням розміру штрафу до 70000,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» підлягають частковому задоволенню у розмірі 70000,00 грн.

Судовий збір у відповідності до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 22, 32-36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Чернігів Вторчормет» на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональна філія «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» штраф за неправильну зазначену адресу вантажоодержувача у розмірі 70000,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1501,35 грн.

3. У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.06.2016.

Суддя В.В.Шморгун