КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2016 р. Справа№ 910/27708/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Тищенко О.В.

Хрипуна О.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Конюк Ю.В. - представник

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2016 року у справі № 910/27708/15 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт»

до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві

про визнання неправомочними установчих зборів, визнання недійсною державної реєстрації та припинення юридичної особи

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2016 року у справі № 910/27708/15 в задоволенні позовних вимог ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» звернулося до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2016 року у справі № 910/27708/15 та прийняти нове рішення у справі, яким позовні вимоги ТОВ «Сервіс-Житло-Комфорт» задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення було прийнято за неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 17.02.2016.

Представник відповідача 15.02.2016 через відділ діловодства Київського апеляційного господарського суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача, просив залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.02.2016 у зв'язку з перебуванням судді Іоннікової І. А. у відпустці, для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: Тарасенко К.В. - головуючий суддя, судді: Тищенко О.В., Куксов В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегію суддів у складі: Тарасенко К.В. - головуючий суддя, судді: Тищенко О.В., Куксов В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 розгляд справи відкладено на 16.03.2016.

16.03.2016 розгляд апеляційної скарги було відкладено на 13.04.2016.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.04.2016 у зв'язку з перебуванням судді Куксова В.В. у відпустці, для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: Тарасенко К.В. - головуючий суддя, судді: Тищенко О.В., Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.04.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження колегію суддів у складі: Тарасенко К.В. - головуючий суддя, судді: Тищенко О.В., Хрипун О.О.

13.04.2016 від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.04.2016 розгляд справи відкладено на 18.05.2016.

26.04.2016 від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи.

11.05.2016 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів, а саме копії постанови ВГСУ від 11.04.2016 у справі № 910/10314/15, в якій, зокрема, зазначено: «На установчих зборах 13.12.2014 були присутні 158 осіб, з них з правом голосу - 151 особа, що підтверджується протоколом лічильної комісії від 13.12.2014 № 4 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому відображені відомості про власників нерухомого майна в будинку. Згідно з протоколом лічильної комісії від 13.12.2014 № 4 за результатами голосування всього проголовувало «за» - 143 особи, «проти» - 0, «утримались» - 11 осіб.

Зважаючи на викладене, з огляду на те, що в силу Закону правомочними є збори, на яких присутні більше п'ятдесяти відсотків власників, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що установчі збори, які відбулися 13.12.2014, були правомочними.

Також, з огляду на зафіксовані в протоколі лічильної комісії підписи в кількості 140 осіб з правом голосу - власників нерухомого майна в будинку № 17/31А по пров. Коломийському (з урахуванням ухвали Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2015 у даній справі про виправлення описки), які проголосували за створення ОСББ, суди дійшли вірного висновку про те, що за рішення про створення ОСББ проголосувала необхідна кількість власників, що передбачена ч. 10 ст. 6 Закону.»

Представники позивача та третьої особи у судове засідання 18.05.2016 не з'явились.

Заслухавши думку представника відповідача, з урахуванням заявленого третьою особою клопотання про розгляд справи без участі її представника, колегія суддів дійшла до висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та без участі представників позивача та третьої особи, які повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

У судовому засіданні представник відповідача просив задовольнити клопотання та залучити до матеріалів справі зазначену вище копію постанови, оскільки, вона була відсутня на момент прийняття рішення судом першої інстанції, однак факти вказані в ній існували на момент розгляду спору.

Положеннями ст. 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Враховуючи, що відповідачем обґрунтовано неможливість подання суду першої інстанції копії постанови ВГСУ від 11.04.2016 у справі № 910/10314/15 з причин, що не залежали від нього, колегія суддів вважає за можливе залучити копію зазначеного судового рішення до матеріалів справи.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, відзиву та письмових пояснень, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, наявні в ній докази та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного та загального майна (ст.1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку»).

За приписами ч. 1 ст. 6 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання може бути створене в будинку будь-якої форми власності з числа тих, хто приватизував або придбав квартиру, а також власника будинку або його уповноваженої особи, власників жилих приміщень, а також власників нежилих приміщень.

Зі змісту ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» вбачається, що об'єднання створюється для забезпечення і захисту прав його членів та дотримання їхніх обов'язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність об'єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об'єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об'єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов'язань, пов'язаних з діяльністю об'єднання.

Об'єднання є юридичною особою, яка створюється відповідно до закону, має печатку із своїм найменуванням та інші необхідні реквізити, а також розрахункові рахунки в установах банку.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» об'єднання може бути створене в будинку будь-якої форми власності з числа тих, хто приватизував або придбав квартиру, а також власника будинку або його уповноваженої особи, власників жилих приміщень, а також власників нежилих приміщень.

Для створення об'єднання скликаються установчі збори. Установчі збори веде голова зборів, який обирається більшістю голосів присутніх власників або їх уповноважених осіб. У голосуванні беруть участь власники (їх уповноважені особи), які присутні на установчих зборах. Кожний власник на установчих зборах має один голос, незалежно від площі та кількості квартир або приміщень, що перебувають у його власності. Рішення приймається шляхом поіменного голосування. Рішення оформлюється особистим підписом кожного, хто проголосував, у протоколі із зазначенням результату голосування («за» чи «проти»). Рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше двох третин присутніх осіб, які мають право голосу. Установчі збори правомочні, якщо на них присутні більше п'ятдесяти відсотків власників.

Установчі збори приймають рішення про створення об'єднання і затверджують його статут.

Оформлення і реєстрація всіх документів, що засвідчують створення об'єднання, здійснюються безоплатно у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Об'єднання вважається створеним з моменту видачі свідоцтва про державну реєстрацію.

У п. 1 Порядку державної реєстрації об'єднань співвласників багатоквартирного будинку, який затверджено Постановою №1521 від 11.10.2002р. Кабінету Міністрів України (в редакції, що була чинна на момент створення відповідача 1), зазначено, що державна реєстрація об'єднань співвласників багатоквартирного будинку проводиться виконавчим органом міської, районної у місті ради, районною, районною у м.Києві і м.Севастополі державною адміністрацією за місцем знаходження багатоквартирного будинку.

Об'єднання вважається юридичною особою з моменту видачі свідоцтва про державну реєстрацію (п.11 Порядку державної реєстрації об'єднань співвласників багатоквартирного будинку).

26.02.2015 року Відділом державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві проведено державну реєстрацію юридичної особи - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна Оселя 17/31А» в житловому комплексі Васильківський 17/31А, про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи 1_068_102_0000_038960.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є власником нежитлового приміщення 813, яке знаходиться за адресою: м.Київ, пров. Коломийський 17/31А, що підтверджується свідоцтвом на право власності №28020286 від 13.10.2014 року.

Згідно до порядку встановленого ст. 6 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» (надалі - Закон про ОСББ) всіх співвласників будинку (261 особа) було повідомлено, не менше ніж за 14 днів до дати проведення установчих зборів, про проведення установчих зборів із зазначенням з чиєї ініціативи скликаються збори, місце і час проведення, проект порядку денного.

В повідомленні було зазначено, що установчі збори будуть проведені 13.12.2014 року о 14:00 годині, біля 4-ї секції у внутрішньому дворі будинку, також був зазначений проект порядку денного та надані контактні дані представників ініціативної групи.

13.12.2014 року відбулися установчі збори співвласників багатоквартирного будинку за адресою: м. Київ, пров. Коломийський, 17/31А, на яких було прийнято рішення про створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А», затверджено статут, обрано правління та ревізійна комісія ОСББ, затверджено розмір щомісячної плати на утримання будинку та прибудинкової території та розміру вступного внеску, визначено порядок прийняття рішень об'єднанням, уповноважено голову установчих зборів Лазнюка Ю.В. здійснити державну реєстрацію ОСББ «Затишна оселя 17/31А».

Відповідно до протоколу лічильної комісії від 13.12.2014 №4 визначено, що загальна чисельність співвласників будинку (власників квартир та нежилих приміщень) станом на 13.12.2014 рік становить 261 особу, із них всього були присутні - 158 осіб, присутніх з правом голосу - 154 особи. За результатами голосування всього проголосувало «за» - 143 особи, «проти» - 0 та «утримались» 11 осіб.

За твердженнями позивача, установчі збори Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А», які були проведені 13.12.2014, рішення установчих зборів про створення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» суперечать приписам чинного законодавства, а отже, установчі збори необхідно визнати неправомочними, а державну реєстрацію ОСББ «Затишна Оселя 17/31А» - недійсною.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на установчих зборах був наявний кворум, визначений ч. 11 ст. 6 Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку», а рішення про створення ОСББ «Затишна оселя 17/31А» та затвердження статуту останнього прийнято не менше двома третинами присутніх осіб, які мають право голосу, що відповідає ч. 10 ст. 6 Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Крім того, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на кількість квартир у спірному будинку, як на доказ відсутності кворуму, оскільки положеннями ст. 7 «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» чітко визначено, що кожний власник на установчих зборах має один голос, незалежно від площі та кількості квартир або приміщень, що перебувають у його власності.

Данні обставини підтверджуються матеріалами справи, фактично не спростовані позивачем.

Частиною 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

В постанові Вищого господарського суду України від 11.04.2016 у справі № 910/10314/15, в якій приймали участь Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт» (позивач) та Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Затишна оселя 17/31А» (відповідач-1), зокрема, зазначено: «На установчих зборах 13.12.2014 були присутні 158 осіб, з них з правом голосу - 151 особа, що підтверджується протоколом лічильної комісії від 13.12.2014 № 4 та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому відображені відомості про власників нерухомого майна в будинку. Згідно з протоколом лічильної комісії від 13.12.2014 № 4 за результатами голосування всього проголовувало «за» - 143 особи, «проти» - 0, «утримались» - 11 осіб.

Зважаючи на викладене, з огляду на те, що в силу Закону правомочними є збори, на яких присутні більше п'ятдесяти відсотків власників, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що установчі збори, які відбулися 13.12.2014, були правомочними.

Також, з огляду на зафіксовані в протоколі лічильної комісії підписи в кількості 140 осіб з правом голосу - власників нерухомого майна в будинку № 17/31А по пров. Коломийському (з урахуванням ухвали Київського апеляційного господарського суду від 14.12.2015 у даній справі про виправлення описки), які проголосували за створення ОСББ, суди дійшли вірного висновку про те, що за рішення про створення ОСББ проголосувала необхідна кількість власників, що передбачена ч. 10 ст. 6 Закону.»

Таким чином, наявність кворуму та правомочність зборів, на яких було прийнято рішення про створення ОСББ є фактами, які встановлені рішенням яке набрало законної сили та не потребує доказування у даній справі.

На посилання позивача щодо того, що відповідачем при проведенні установчих зборів не перевірялися у власників право власності на квартири; до проведення голосування присутні ставили підписи за не прийняті рішення; при проведенні установчих зборів мешканців будинку були присутні не більше 25 % реальних власників, а тому законодавчо визначений кворум був відсутній; скликання установчих зборів здійснювалось ініціативною групою, яка складалась лише з двох власників квартир або нежилих приміщень, а не з трьох як визначено Законом України; у багатьох з присутніх не було довіреності на представництво інтересів власників квартир; деякі особи, що голосували не були власниками квартир або нежилих приміщень, а лише бузи зареєстровані по місцю проживання чи проживали у відповідній квартирі та здійснювалась фальсифікація, а саме замість власників квартир підпис ставили їх родичі або інші особи не підтвердилось в процесі розгляду справи, спростовуються матеріалами справи та протоколами установчих зборів, лічильної комісії, які оформлені належним чином та не суперечать положенням чинного законодавства. Суд звертає увагу, що позивачем не надано належних доказів в підтвердження своїх доводів з викладених обставин, а лише наводяться міркування та припущення.

Стосовно того, що установчі збори проводились не за місцем визначеним у повідомленні про проведення установчих зборів також не знайшли свого підтвердження в процесі розгляду даної справи.

За таких обставин, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції, про недоведеність наявності підстав для визначення установчих зборів ОСББ «Затишна оселя 17/31А» такими, що проведені з порушенням чинного законодавства, які можуть слугувати обґрунтованою підставою для визнання їх неправомочними.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

У ст. 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

За змістом положень вказаних норм суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Встановивши наявність у особи, яка звернулась з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Однак, наявність права на пред'явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

Виходячи із змісту ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача 1; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Реалізуючи передбачене Конституцією України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Аналогічну позицію наведено у постанові від 30.03.2014р. Вищого господарського суду України по справі №910/12662/13.

Таким чином, при зверненні до суду з даним позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт» мало довести факт порушення його прав або охоронюваних законом інтересів, однак позивачем не доведено, що внаслідок утворення або діяльності відповідача було порушено його права чи охоронювані законом інтереси, у зв'язку з чим підстави для задоволення позову відсутні.

Щодо вимог позивача про визнання недійсною державної реєстрації ОСББ «Затишна оселя 17/31А», вказана вимога є похідною від вимог про визнання неправомочними установчих зборів, у задоволенні яких судом було відмовлено з огляду на вищевикладене, а отже підстави для задоволення похідної позовної вимоги - відсутні.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції по даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається, апеляційна скарга позивача є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Житло-Комфорт» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2016 року по справі № 910/27708/15 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/27708/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді О.В. Тищенко

О.О. Хрипун