ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2016 року Справа № 912/487/15-г

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Величко Н.Л., Березкіної О.В.

при секретарі судового засідання: Логвіненко І.Г.

за участю представників сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність № 1 від 04.01.2016 р.;

від позивача: представник не з`явися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 21.12.2015р. у справі № 912/487/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Долинські об'єднані мережі", м.Долинська, Кіровоградська область

про стягнення суми 628 886, 70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від від 21.12.2015р. у справі № 912/487/15-г (головуючий суддя Змеул О.А., Глушков М.С, ОСОБА_2Б.) позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Долинські об'єднані мережі" на користь ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 29 820, 57 грн. - втрат від інфляційних процесів, 27 030, 98 грн. - трьох процентів річних, 40 985, 00 грн. - пені, 2 776, 44 грн. витрат зі сплати судового збору.

У задоволенні позову в іншій частині - відмовлено.

Приймаючи рішення про відмову в позові в частині нарахувань трьох процентів річних, інфляційний втрат та пені на суму 2 386 965, 74 грн., місцевий господарський суд зазначив, що розрахунок за поставлений природний газ на суму 2 386 965, 74 грн. у 2013 році відбувся у порядку та строки, передбачені двома договорами про організацію взаєморозрахунків, а сторони у справі згідно з п. 16 цих договорів засвідчили, що після виконання договору вони не матимуть одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору, тому відсутні правові підстави для задоволення позову в цій частині. Місцевий господарський суд виходив з правової позиції Верховного суду України у подібних правовідносинах.

Крім того, господарський суд дійшов висновку, що на правовідносини сторін, які виникли з договорів № 102/30 від 12.02.2014р. та № 516/30 від 1.10.2014р. про організацію взаєморозрахунків, який був виконаний 15.10.2014р., не розповсюджується Постанова КМ України № 638 від 5.11.2014р., оскільки, викладений в новій редакції абз. 18 п. 4 щодо урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, набрав чинності з 27.11.2014р.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд вказав, що відповідач в порушення умов Договору купівлі-продажу природного газу прострочив оплату заборгованості за отриманий природний газ у встановлені строки, тому, здійснивши перерахунок суми, місцевий господарський суд дійшов висновку про правомірне стягнення позивачем з відповідача інфляційних втрат 29 820, 57 грн., трьох процентів річних 27 030, 98 грн. та пені - 40 985, 00 грн., нарахованих на суму заборгованості у розмірі 1 185 902, 61 грн.

Місцевий господарський суд зменшив розмір пені з 81 970, 45 грн. до 40 985, 00 грн. на підставі неспіврозмірності розміру пені зі збитками кредитора, яке призводить до необґрунтованого збагачення та визнав даний випадок винятковим.

Підстави з яких порушено питання про перегляд рішення:

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду в частині зменшення розміру пені на 50 %, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області від 21.12.2015р. в частині відмови у стягненні пені в розмірі 40 985, 00 грн. та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача пеню у розмірі 40 985, 00 грн., в іншій частині рішення господарського суду залишити без змін, судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не було зясовано чи були заподіяні позивачу збитки неналежним виконанням зобовязання відповідачем, не було оцінено розмір таких збитків, посилаючись на п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. Скаржник вважає, що господарський суд не мав права застосовувати до спірних правовідносин ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України, оскільки не врахував інтереси позивача та не зясував всі обставини, які передбачені зазначеними нормами. Так, внаслідок недоотримання та несвоєчасного проведення розрахунків за спожитий газ, позивач змушений залучати комерційні кредити за ринковими відсотковими ставками, що складають 20-24 % річних, єдиним джерелом часткової компенсації понесених позивачем втрат є стягнення з боржників пені за умовами Договорів. Апелянт вважає, що нараховані ним штрафні санкції відповідачу не є надмірно великими в порівнянні з невиконаним зобовязанням за договором купівлі-продажу природного газу. На думку скаржника, господарський суд не дослідив всі істотні обставини справи та належні докази наявності виняткових обставин, посилається на практику Вищого господарського суду України щодо зменшення пені.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу:

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач з доводами апеляційної скарги не погоджується, просить залишити її без задоволення, а рішення господарського суду в частині оскарження - без змін. Відповідач зазначає, що несвоєчасне перерахування з державного бюджету субвенцій та несвоєчасність перерахування пільг, субсидій та компенсацій такі обставини впливають на своєчасність та повноту виконання зобовязань відповідача перед контрагентами ,в тому числі і перед позивачем. Таким чином, несвоєчасна оплата за газ виникла з незалежних від відповідача причин, оскільки причиною несвоєчасності проведення розрахунків стала несвоєчасність виконання взятих на себе державою зобовязань.

Таким чином, зважаючи на особливості здійснення господарської діяльності у сфері постачання, реалізації енергоносіїв та законодавчо обумовлену специфіку взаємовідносин між субєктами, що здійснюють господарську діяльність в енергетичній галузі, відповідач не має можливості самостійно впливати на своєчасність розрахунків за природний газ. Відповідач вважає, що суд належним чином встановив обставини справи та дійшов правильного висновку, оскільки населення, яке є споживачем теплової енергії, для вироблення якої відповідачем і використовується газ, має низьку платоспроможність та за умовами договорів не сплачує неустойку за прострочення платежів, тому у відповідача відсутнє джерело коштів для уплати неустойки.

Крім того, відповідач зазначив, що не погоджується з рішенням господарського суду в частині задоволених позовних вимог та через скрутне матеріальне становище та відсутність коштів, необхідних для сплати судового збору, не подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.01.2016р. відновлено строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до розгляду та призначено в судове засідання на 15.03.2016р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Березкіна О.В., Чус О.В.

У судовому засіданні, яке відбулось 15.03.2016р., оголошувалась перерва до 28.03.2016р.

Розпорядженням керівника апарату Дніпропетровського апеляційного господарського суду №191/16 від 28.03.2016р. призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів у зв'язку з перебуванням у відрядженні судді Чус О.В.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 28.03.2016р. для розгляду справи визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Величко Н.Л., Березкіна О.В.

У судовому засіданні 28.03.2016р. оголошено перерву до 23.05.2016р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.05.2016р. розгляд апеляційної скарги перенесено з 23.05.2016р. на 26.05.2016р. у звязку з перебуванням у відрядженні судді доповідача Дарміна М.О.

Позивач не забезпечив явку повноважного представника в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив.

На думку колегії суддів, неявка представника позивача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 26.05.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи встановлені апеляційною інстанцією:

Між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (Продавець) та ТОВ "Долинські об'єднані мережі" (Покупець) 28.12.2012 укладено договір купівлі-продажу природного газу №13/2817-ТЕ-18 (далі - Договір).

На виконання умов Договору в період із січня по квітень та з жовтня по грудень 2013 року ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" передало, а ТОВ "Долинські об'єднані мережі" прийняло природний газ об'ємом 4167,96 тис. куб.м на загальну суму 3572868,35 грн, з урахуванням вартості його транспортування, проте ТОВ "Долинські об'єднані мережі" не провело розрахунки за переданий природний газ у строки, передбачені Договором.

12.02.2014 між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Кіровоградській області, Департаментом фінансів Кіровоградської облдержадміністрації, Фінансовим управлінням Долинської райдержадміністрації, Долинською міською радою, ТОВ "Долинські об'єднані мережі" та НАК "Нафтогаз України" підписано договір № 102/30 про організацію взаєморозрахунків відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік, за умовами якого на виконання п. 8 ТОВ "Долинські об'єднані мережі" переховує на рахунок НАК "Нафтогаз України" кошти у сумі 1112128,00 грн на погашення заборгованості за спожитий природний газ у 2013 рік згідно з договором від 28.12.2012 № 13/2817-ТЕ-18.

Відповідно до платіжного доручення № 1 від 31.03.2014 (призначення платежу - погашення заборгованості за природний газ за 2013 рік згідно договору № 13/2817-ТЕ-18 від 28.12.2012 постанова Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 № 30, договір № 102/30 від 12.02.2014) на рахунок НАК "Нафтогаз України" перераховано 1112128,00 грн.

01.10.2014 між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Кіровоградській області, Департаментом фінансів Кіровоградської облдержадміністрації, Фінансовим управлінням Долинської райдержадміністрації, Долинською міською радою, ТОВ "Долинські об'єднані мережі" та НАК "Нафтогаз України" підписано договір № 514/30 про організацію взаєморозрахунків відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік, за умовами якого на виконання п. 8 ТОВ "Долинські об'єднані мережі" переховує на рахунок НАК "Нафтогаз України" кошти у сумі 1274837,74 грн на погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2013 рік згідно з договором від 28.12.2012 № 13/2817-ТЕ-18.

15.10.2014 відповідно до платіжного доручення № 4 від 03.10.2014 (призначення платежу - погашення заборгованості за природний газ за 2013 рік згідно договору № 13/2817-ТЕ-18 від 28.12.2012 постанова Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 № 30, договір № 514/30 від 01.10.2014) на рахунок НАК "Нафтогаз України" перераховано 1274837,74 грн.

Згідно протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за послуги теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, на підставі яких за платіжними дорученнями № 4 від 25.06.2013 на суму 22483,00 грн, № 7 від 22.07.2013 на суму 282476,00 грн, № 8 від 24.12.2013 на суму 225198,00 грн, № 2 від 17.02.2014 на суму 184915,69 грн, № 1 від 17.02.2014 на суму 166031,21 грн, № 5 від 14.04.2014 на суму 209331,35 грн, № 6 від 20.05.2014, Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" отримала суму 1 185 902, 61 грн, тобто розрахунок проведено в повному обсязі.

Мотиви з яких суд апеляційної інстанції виходив:

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Предметом апеляційного оскарження є рішення місцевого господарського суду в частині зменшення судом пені до 50% відсотків від розміру пені, яка підлягає стягненню.

Після проведення розрахунків, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем правомірно подано позов на суму 138 822, 00 грн., з яких 81 970, 45 грн. пеня, 29820, 57 грн. інфляційні втрати та 27 030, 98 грн. три проценти річних, нараховані на суми прострочених платежів, проведених на підставі зазначених спільних протокольних рішень, що були враховані позивачем у доданому до позовної заяви розрахунку відповідних нарахувань.

Рішення місцевого господарського суду в частині розрахунків розміру пені не оскаржується, однак перевіривши їх у відповідності до вимог частини 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про їх вірність.

Представником відповідача подано клопотання, яким у порядку, визначеному п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, він просить зменшити розмір пені та штрафних санкцій на 99,9%. Заявник посилається на підписані договори від 12.02.2015р. № 102/30 та № 514/30 від 01.10.2014 про організацію взаєморозрахунків відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік та спільне протокольне рішення № 692 від 20.03.2013р.; спільне протокольне рішення № 1347 від 15.07.2013р.; спільне протокольне рішення № 2431 від 20.12.2013р.; спільне протокольне рішення № 230 від 12.02.2014р.; спільне протокольне рішення № 231 від 12.02.2014р.; спільне протокольне рішення № 821 від 11.04.2014р.; спільне протокольне рішення № 1131 від 16.05.2014р.

В мотивувальній частині рішення місцевого господарського суду зазначено, що згідно протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за послуги теплопостачання за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, на підставі яких за платіжними дорученнями № 4 від 25.06.2013р. на суму 22483,00 грн, № 7 від 22.07.2013р. на суму 282476,00 грн, № 8 від 24.12.2013р. на суму 225198,00 грн, № 2 від 17.02.2014р. на суму 184915,69 грн, № 1 від 17.02.2014р. на суму 166031,21 грн, № 5 від 14.04.2014р. на суму 209331,35 грн, № 6 від 20.05.2014р., Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" отримала суму 1 185 902, 61 грн., тобто розрахунок проведено в повному обсязі.

Приймаючи рішення про зменшення розміру пені та штрафу місцевий господарський суд врахував, що відповідачем розрахунок проведено в повному обсязі, що причиною неналежного виконання зобов'язання відповідачем є несвоєчасність оплати наданих останнім послуг теплопостачання населенням, підприємствами, установами та організаціями, неврегульованість питання щодо виділення субвенцій з державного бюджету на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію та несвоєчасність виконання взятих на себе державою зобов'язань щодо перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, строк прострочення виконання зобов'язання, вжиття відповідачем можливих заходів для погашення заборгованості перед позивачем (добросовісна поведінка відповідача).

Як слідує з п. 1.2. договору купівлі-продажу газу від 28.12.2012р., газ, що продається за цим договором, використовується Покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями та національними творчими спілками і їх регіональними осередками (крім обсягів, що використовується для виробничо-комерційної діяльності). Втім населення, яке має низьку платоспроможність та за умовами договорів не сплачує неустойку за прострочку платежів, тому у відповідача відсутнє джерело коштів для оплати неустойки.

На підставі вищезазначеного та керуючись ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ч.1 ст. 233 Господарського кодексу України, місцевий господарський суд дійшов висновку, що розмір неустойки (пені) в сумі 81 970, 45 грн. не співрозмірний зі збитками кредитора, призводить до його необґрунтованого збагачення, а тому даний випадок є винятковим та зменшив розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача, до суми 40985,00 грн.

З урахуванням вищевикладеного, колегією суддів доводи апеляційної скарги про те, що частково задовольняючи клопотання відповідача про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню місцевий господарський суд неповно зясував обставини справи та визнав встановленими недоведені обставини, які мають значення для справи відхиляються з як необґрунтовані і такі, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Таким чином, оскільки, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і обєктивно зясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції у відповідності до п.1 ч. 1 ст.103 ГПК України підлягає залишенню без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Розподіл судових витрат у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 21.12.2015р. у справі № 912/487/15-г залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 21.12.2015р. у справі № 912/487/15-г залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено 01.06.2016р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя Н.Л.Величко

Суддя О.В.Березкіна