ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 р. Справа № 909/234/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Матуляк П. Я. , секретар судового засідання Юрчак С. Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул. Грушевського,91/3, м. Калуш,Калуський район, Івано-Франківська область,77300

до відповідача: Калуської міської ради вул. І. Франка, 1, м. Калуш,77300

про визнання рішення частково недійсним

за участю:

від позивача: ОСОБА_2, свідоцтво № 1477 від 11.02.09

від відповідача: ОСОБА_3, - начальник земельного відділу, довіреність № 10/02-23/24 від 11.01.16

ВСТАНОВИВ:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Калуської міської ради про визнання рішення частково недійсним.

Позовні вимоги мотивовано тим, що Рішення Калуської міської ради від 17.12.2013 року №2318 "Про регулювання орендних відносин та внесення змін в правовстановлюючі документи на право користування земельними ділянками" в частині поновлення терміну дії договору оренди землі від 14.11.08 прийняте з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема ст.33 Закону України "Про оренду землі", якою визначено порядок та умови поновлення договору оренди землі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві; щодо виконання вимог ухвали суду від 12.05.16 подав письмові пояснення б/н від 24.05.16(вх.№7147/16 від 24.05.16) та клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів б/н від 24.05.16 (Вх.№7148/16 від 24.05.16).

Представник відповідача проти позову заперечив, вказав на те, що рішення міської ради про пролонгацію договору є законним, оскільки орендар продовжував користуватися орендованою земельною ділянкою після закінчення дії договору та відсутнє письмове заперечення орендодавця щодо користування орендарем земельною ділянкою, свої заперечення виклав у письмових поясненнях вих.№414/02-29/04.

В судовому засіданні 24.05.16 оголошувалася перерва до 02.06.16.

Розглянувши матеріали справи з врахуванням Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

14.11.08 між Калуською міською радою (по договору орендодавець/ по справі відповідач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (по договору орендар/по справі позивач) укладено договір оренди землі, зареєстрований 12.12.08 за № 09 у Калуському міському відділі Івано-Франківської регіональної філії державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах.

Відповідно до п.п. 1,2,4 Договору орендодавець на підставі рішення Калуської міської ради від 30.10.08 №750 надав позивачу в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0856 га, яка знаходиться в м. Калуші по вул. Б.Хмельницького, 103.

Пунктом 8 Договору передбачено, що він укладений строком до 30.10.11 і після закінчення строку Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

У випадку коли орендар не повідомляє письмово орендодавця про намір продовжити термін дії договору, але продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, та за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, такий договір пролонговується (поновлюється) на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором(п.8.1 договору).

В пункті 31 Договору визначено, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Позивач до Калуської міської ради щодо продовження терміну дії спірного договору не звертався, однак 17.12.13 Калуською міською радою прийнято рішення №2318 "Про регулювання орендних відносин та внесення змін в правовстановлюючі документи на право користування земельними ділянками", яким поновлено термін дії спірного договору оренди землі.

За змістом ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договір та інші правочини.

В силу ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Наведена правова норма кореспондується зі ст.509 Цивільного кодексу України: зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Таким чином, в силу ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного та 173,174 Господарського кодексів України між сторонами у справі виникли зобов'язальні відносини на підставі договору оренди землі.

Згідно статті 3 Земельного кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Наведена правова норма кореспондується зі статтею 2 Закону України "Про оренду землі", якою визначено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Законом України "Про оренду землі" передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону). Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (стаття 13 Закону).

В силу положень ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом.

Статтею 631 Цивільного кодексу України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

За правилами статті 19 Закону України "Про оренду землі" строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Положеннями статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Пунктом 8 Договору передбачено, що договір укладений строком до 30.10.11 і після закінчення строку орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору, повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

На час розгляду справи доказів звернення орендаря (відповідача по справі) до орендодавця у встановлені ч. 2 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та умовами договору оренди землі строку з листом-повідомлення про поновлення договору оренди землі та проекту додаткової угоди суду не надано.

З системного аналізу статті 33 Закону України "Про оренду землі" вбачається, що пролонгації договору оренди можлива лише за умови дотримання встановлених цією нормою певної процедури і строків, зокрема своєчасного подання звернення із проектом додаткової угоди про продовження строку дії договору оренди землі.

В даному випадку, як підтверджується матеріалами справи, відповідач не звертався до позивача про поновлення дії договору оренди землі у передбаченому вище законодавством порядку, хоча й продовжував користуватися спірною земельною ділянкою та не повернув її відповідачу.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності (9ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі").

Таким чином, укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і відсутнє повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, здійснюється із уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт.

Згідно ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної ОСОБА_2 і ОСОБА_2 міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування" встановлено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно ч.1 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Відповідно до ст.144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

З огляду на наведене, суд констатує, що Калуська міська рада при прийнятті спірного рішення вийшла за межі власної компетенції та розпорядилася земельною ділянкою всупереч вимогам чинного законодавства.

Приписами ч.1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Згідно ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Таким чином, суд, дослідивши подані позивачем докази, визнав їх належними доказами в розумінні статей Господарського процесуального кодексу України. На підставі цих доказів, з урахуванням обставин справи та діючого законодавства, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог позивача та задоволення позову.

Судові витрати у справі за приписами ст.49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.19, 124, 144 Конституції України, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, ст.11, 202, 631 Цивільного кодексу України, ст.173, 174 Господарського кодексу України, ст. 33 Закону України "Про оренду землі", ст.ст.33, 34, 49, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задовольнити позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Калуської міської ради про визнання рішення частково недійсним.

Визнати недійсним Рішення Калуської міської ради від 17.12.2013 року №2318 "Про регулювання орендних відносин та внесення змін в правовстановлюючі документи на право користування земельними ділянками" в частині поновлення терміну дії договору оренди землі від 14.11.08, який укладено між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Калуською міською радою та зареєстровано 12.12.08 за №09 у Калуському міському відділі Івано-Франківської регіональної філії державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах.

Стягнути з Калуської міської ради (вул. І.Франка, 1, м. Калуш, Івано-Франківська область,77300, код 37824037) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( вул.Грушевського, 91/3, м.Калуш , ід.код НОМЕР_1) 1378,00(одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.06.16

Суддя Матуляк П. Я.