ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2016 року Справа № 912/239/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач)

судді: Прудніков В.В., Кузнецова І.Л.

секретар судового засідання: Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

представник позивача: ОСОБА_1

представник відповідача: ОСОБА_2

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Протеїн-Продакшн", м. Кіровоград,

на рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.04.2016 р. у справі №912/239/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-виробничий центр "Вектор", м. Харків,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Протеїн-Продакшн", м.Кіровоград,

про стягнення 115 643,40 грн.

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-виробничий центр "Вектор" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Протеїн-Продакшн" з вимогою (з врахуванням прийнятої до розгляду господарським судом заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог) про стягнення з відповідача заборгованості за контрактом № 06/05-11 на поставку комплекту обладнання від 06.05.2011 року в сумі 61 883,89 грн., 5 233,85 грн. 3% річних, 48 525,66 грн. інфляційних втрат, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 08.04.2016р. по справі №912/239/16 (суддя Глушков М.С.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Протеїн-Продакшн" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-виробничий центр "Вектор" заборгованість в розмірі 61 883,89 грн., 5 233,85 грн. 3% річних, 48 525,66 грн. інфляційних втрат, а також 1 734,65 грн. судового збору.

Не погодившись з рішенням господарського суду Кіровоградської області від 08.04.2016р. у справі № 912/239/16, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також з невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи. Послався на те, що фактичні технічні характеристики поставленого обладнання (вентиляторів та циклонів) не відповідали погодженим сторонами умовам в специфікації та паспорту заводу виробника для такого виду обладнання. Відповідач послався на те, що замість гарантованої позивачем (спроетованої і замовленої) виробничої потужності 12 000м3 (для циклонів) та 12 000,00м2/год. (для вентиляторів) фактично поставлене обладнання значно мало нижчу виробничу потужність 8400м3 (для циклонів) та 6800-9000 м3/год. (для вентиляторів). Продавець ТОВ «ІВЦ «ВЕКТОР» заміну двох циклонів ББЦ-550 та двох вентиляторів ВСД-6, ЗП не здійснив, в заміну не поставив іншого обладнання з технічними характеристиками відповідно до умов Специфікації №3. Також відповідач вказав, що позивачем разом із позовною заявою не надано довіреність не на підтвердження повноважень представника покупця на отримання товару і підписання документів. Щодо відмови господарським судом Кіровоградської області положень про застосування позовної давності через усну заяву, то Законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності. Відтак її може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного. В останньому випадку воно обовязково має бути зазначене в протоколі судового засідання (пункт 6 частини другої статті 81-1 Господарського кодексу України) постанова пленуму ВГСУ від 29.05.2013 року №10. Просить скасувати рішення господарського суду Кіровоградської області по справі №912/239/16 від 08.04.2016р. та постановити нове рішення, яким відмовити в позові ТОВ «ІВЦ «Вектор».

Зміна складу судової колегії відбулась на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду ОСОБА_3 від 30.05.2016р., справу передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Герасименко І.М. (доповідач), судді: Кузнецова І.Л., Прудніков В.В.

В судовому засіданні Дніпропетровського апеляційного господарського суду 31.05.2016р. представник відповідача підтримав апеляційну скаргу; представник позивача просить рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши докази по справі, в їх сукупності, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 06.05.2011 року між Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями "Протеїн-Продакшн" (правонаступник - товариство з обмеженою відповідальністю "Протеїн-Продакшн") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерно-виробничий центр "Вектор" укладено контракт № 06/05-11 на поставку комплекту обладнання (надалі - контракт). За умовами п. 1.1. контракту, продавець (ТОВ "ІВЦ "Вектор") зобов'язався виготовити, поставити, здійснити монтаж, здійснити пуско-наладку, ввести в експлуатацію комплект обладнання для автоматизованої дільниці приймання та зберігання насіння сої підготовчого відділення № 2 по переробці сої виробничою потужністю 500 т/доба, дільниці грануляції, шроту соєвого, провести навчання персоналу покупця (ТОВ "Протеїн-Продакшн") по роботі на поставленому обладнанні.

Згідно з п. 1.2. контракту, сторони погодили, що загальний перелік (номенклатура) товару, який поставляється зазначається сторонами в додатку № 2 до договору "Межі поставки".

Детальний перелік (номенклатура) обладнання, що постачається продавцем зазначається в специфікаціях з зазначенням основних характеристик.

Також, пунктом 1.4. контракту визначено, що загальна його сума визначається відповідно до підписаних сторонами специфікацій, які є невідємними частинами даного контракту.

Сторони узгодили в контракті, що оплата вартості обладнання здійснюється покупцем на розрахунковий рахунок продавця вказаний в даному контракті після отримання рахунку-фактури продавця наступним чином: 50% від вартості обладнання, що постачається оплачується покупцем на умовах попередньої оплати не пізніше 5 банківських днів після підписання сторонами специфікації № 1 до контракту; 30% від вартості обладнання, що постачається оплачується покупцем на розрахунковий рахунок продавця через 30 банківських днів після здійснення першої передоплати; 20% від вартості обладнання, що постачається оплачується покупцем на розрахунковий рахунок продавця протягом 3 банківських днів по факту 100% готовності обладнання. Оплата здійснюється після отримання письмово підтвердження продавця про 100% готовність обладнання до відвантаження на підставі специфікації та рахунку-фактури продавця (п.2.1 контракту).

Зі змісту контракту вбачається, що приймання-передача обладнання в місті його відвантаження здійснюється по кількості упаковочних місць та одиниць обладнання та оформлюється шляхом підписання накладної.

Також, відповідно до п. 12.1. контракту, останній набирає законної сили з моменту підписання та здійснення передоплати, відповідно до умов п. 2.1.1. даного контракту. Специфікація обладнання та його вартість може бути змінена в процесі проектування, що буде відображено в додатковій угоді до даного контракту. Даний контракт діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань, що передбачені даний контрактом, враховуючи гарантійні зобовязання.

Відповідно до матеріалів справи, сторонами, як додаток контракту № 06/05-11 було підписано специфікації № 1 від 24.10.2011 року, № 2 від 19.09.2011 року, № 3 від 06.12.2011 року, № 7 від 03.10.2012 року, якими передбачено асортимент, найменування, кількість та ціну відповідного обладнання, що постачалось позивачем.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що до контракту сторонами також укладено доповнення № 1 (Графік проплат) від 06.12.2011 року, а також додатки № 1 (Гарантійні показники та технічні характеристики), №2 (Межі поставки), № 3 (Проведення монтажних, пусконалагоджувальних робіт та робіт по введенню обладнання в експлуатацію), № 4 (Технічне завдання).

При цьому, контракт, специфікації, доповнення та додатки до нього, копії яких містяться в матеріалах справи підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

На виконання умов контракту та специфікацій до нього, позивач поставив на користь відповідача протягом травня 2011 року - березня 2013 обладнання на загальну суму 15 933 272,26 грн. та надав послуги протягом 2011-2012 років на загальну суму 792 183,86 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними та актами приймання передачі робіт (а.с.47-81).

Але відповідач розрахувався за поставлений товар та надані послуги з позивачем не в повному обсязі, в звязку з чим виникла заборгованість на суму 16 663 572,23 грн., що підтверджується банківськими виписками з поточного рахунку позивача (а.с.82-102).

Частково непогашеною залишилась заборгованість відповідача перед позивачем, за поставлений товар за видатковою накладною № 9 від 30.01.2013 року в сумі 27 466,89 грн. та за видатковою накладною № 13 від 18.03.2013 року в сумі 34 417 грн., а всього за відповідачем рахується заборгованість за поставлений товар в розмірі 61 883,89 грн.

Враховуючи, що відповідач не сплатив суму заборгованості за поставлений товар позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами контракт № 06/05-11 на поставку комплекту обладнання від 06.05.2011 року містить ознаки договору поставки та підряду, а спірні правовідносини виникли в частині оплати поставленого товару.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Аналогічні положення містяться у ст. 265 Господарського кодексу України.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.655 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Також, слід врахувати те, що за правилами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Доводи відповідача стосовно того, що накладні на поставку товару не оформлені належним чином відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки не містять всіх необхідних реквізитів, в тому числі печатки покупця та посилання на контракт, не можуть бути прийняті з наступних підстав.

Накладні на поставку товару є первинним, проте не єдиним документом, який підтверджує факт господарської операції і передачі товару.

Пунктом 2 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих та використаних доручень на отримання цінностей, затвердженої Наказом Мінфіну України № 99 від 16.05.1996 (чинна на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що сировина, матеріали, паливо, запчастини, інвентар та інші товарно-матеріальні цінності, а також нематеріальні активи, грошові документи і цінні папери відпускаються покупцям або передаються безоплатно тільки за довіреністю одержувача, а отже довіреність на одержання цінностей є первинним документом, що фіксує рішення керівника підприємства про надання повноважень конкретній фізичній особі одержати для підприємства цінності, згідно визначених у ній переліку та кількості.

Доказами по справі, в їх сукупності, доведено факт поставки товару продавцем за контрактом, та період, у який у поставлявся товар, його кількість, а також відповідачем не спростовано наявність та справжність підпису уповноваженої відповідачем довіреностями (а.с.161-183) особи ОСОБА_4, який отримав товар для відповідача.

Відповідно до матеріалів справи, надані позивачем довіреності були дійсними на момент передачі товару. Докази на підтвердження того, що зазначені довіреності не були використані чи анульовані в матеріалах справи відсутні та відповідачем до суду не подавались.

Слід також зауважити, що перелік обладнання, що поставлялось позивачем відповідачу, в тому числі за видатковою накладною № 9 від 30.01.2013 року та видатковою накладною № 13 від 18.03.2013 року, відповідають переліку обладнання, що вказаний в укладених до контракту сторонами специфікацій.

Також матеріали справи містять акт здачі-приймання послуг з доставки обладнання №2612 від 26.12.2011 року, акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2012 року, акт здачі-приймання робіт по договору №06/05-11 від 25.06.2011 року, вказані документи підписані представниками сторін без зауважень (а.с.74-81).

За вказаних обставин, відсутність всіх передбачених законодавством реквізитів видаткових накладних, у даному випадку не є підставою вважати факт здійснення поставки таким, що не відбувся. Також, слід врахувати, що додані позивачем до позовної заяви виписки з поточного рахунку останнього, що підтверджують часткову оплату відповідачем поставленого позивачем товару відповідно до контракту №06/05-11, що також не заперечується ТОВ "Протеїн-Продакшн".

Що стосується заперечення відповідача про поставку обладнання належної комплектації, та його невідповідність до вимогам встановлених договором, то необхідно врахувати наступне.

Листом від 18.12.2012 року № 249 відповідач повідомив позивача про поставку циклонів (п/п 94 Специфікації №3) і вентиляторів (п/п 95 Специфікації №3), які не відповідають вимогам (технічним характеристикам) обумовленим Специфікацією №3, а отже не досягнуть необхідної виробничої потужності 12000 куб. м/год., тому покупець відмовляється від прийняття товару та оплати вказаного обладнання.

Згідно з матеріалами справи, спірне обладнання було поставлене відповідачу 11.01.2013 року відповідно до видаткової накладної № 2 (а.с.66) та отримане представником відповідача ОСОБА_4 згідно довіреності №ПП-Д0000020 від 11.01.2013 року (а.с.178), тобто після направлення листа № 249 від 18.12.2012р.

Відповідно до ст.671 ч.1 Цивільного кодексу України, якщо за договором купівлі продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобовязаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами.

Статтею 672 Цивільного кодексу України, зазначені правові наслідки порушення умови договору щодо асортименту товару, а саме:

Якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Якщо продавець передав покупцеві частину товару, асортимент якого відповідає умовам договору купівлі продажу, і частину товару з порушенням асортименту, покупець має право на свій вибір:

1) прийняти частину товару, що відповідає умовам договору, і відмовитися від решти товару;

2) відмовитися від усього товару;

3) вимагати заміни частини товару, що не відповідає асортименту, товаром в асортименті, який встановлено договором;

4) прийняти весь товар.

У разі відмови від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі продажу, або предявлення вимоги про заміну цього товару покупець має право відмовитися від оплати цього товару, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Товар, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі продажу, є прийнятим, якщо покупець у розумний строк після його одержання не повідомив продавця про свою відмову від нього.

Якщо покупець не відмовився від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі продажу, він зобовязаний оплатити його за ціною, погодженою з продавцем.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 Господарського кодексу України у разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 270 Господарського кодексу України якщо комплектність товару не визначено стандартами, технічними умовами або прейскурантами, вона в необхідних випадках може визначатися договором. У разі поставки некомплектних виробів постачальник (виробник) зобов'язаний на вимогу покупця (одержувача) доукомплектувати їх у двадцятиденний строк після одержання вимоги або замінити комплектними виробами у той же самий строк, якщо сторонами не погоджено інший строк.

Доказів звернення відповідача з вимогою до позивача про повернення сплаченої суми за товар поставлений згідно видаткової накладної № 2 або про доукомплектацію поставленого обладнання суду надано не було. Також не надано доказів фактичного повернення товару позивачу.

Крім того, позивач, враховуючи здійснену відповідачем передоплату, просить стягнути заборгованість за поставлений товар частково за видатковою накладною № 9 від 30.01.2013 року в сумі 27 466,89 грн. та частково за видатковою накладною № 13 від 18.03.2013 року в сумі 34 417 грн. Отже, товар за видатковою накладною № 2 від 11.01.2013 року відповідач оплатив повністю.

За викладених обставин, оскільки відповідач не надав суду доказів на підтвердження оплати суми основного боргу за поставлений позивачем товар по контракту № 06/05-11 на поставку комплекту обладнання від 06.05.2011 року в сумі 61 883,89 грн., господарський суд дійшов правильного висновку про те, що вимоги в цій частині є обґрунтовані та підлягають задоволенню.

У зв'язку з тим, що відповідачем порушено умови контракту щодо повної та своєчасної оплати поставленого товару, позивач просить також стягнути з ТОВ "Протеїн-Продакшн" 5233,85 грн. 3% річних та 48 525,66 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом було перевірено розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивача (а.с.120-121), і він є арифметично правильним та відповідає умовам контракту, фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства, тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Що стосується доводів відповідача про сплив строку позовної давності, то з цим не можна погодитись, так як згідно ОСОБА_3 звірки розрахунків від 03.03.2016р. вбачається, що поставка Обладнання за видатковою накладною №9 від 30.01.2013р. на суму 833 243,00грн. сплачена частково в розмірі 760 787,50грн., борг на 30.01.2013р. складав 72 455,50грн.

Отже, з 03 лютого 2013р. у відповідача виникла заборгованість за Контрактом в розмірі 72455,50грн.

13.03.2013р. відповідачем було перераховано по Контракту грошові кошти на суму 44 988,61грн. та борг став в розмірі 27 466,89грн.

Поставка обладнання за видатковою накладною №13 від 18.03.2013р. на суму 34417,00грн. відповідачем не сплачена повністю. Отже, 22 березня 2013р. у відповідача виникло зобовязання заборгованість в розмірі 34 417,00грн., тобто позивач звернувся з позовом в межах трьохрічного строку (ст.257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Таким чином, підстави для зміни або скасування рішення суду, передбачені статтею 104 ГПК України, відсутні, а в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.99,101,103,105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Протеїн-Продакшн", м. Кіровоград ,- залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 08.04.2016 року по справі №912/239/16, - залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена до Вищого господарського суду України на протязі 20 днів.

Повний текст постанови підписано 06.06.2016р.

Головуючий І.М. Герасименко

Судді І.Л. Кузнецова

ОСОБА_5