КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2016 р. Справа№ 910/27811/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

при секретарі Петрик М.О.

за участю представників:

від позивача: Шагірманов Д.О. - представник за довіреністю від 11.05.2016 року;

від відповідача: Русскіна О.В. - представник за довіреністю від 05.05.2016;

від третьої особи: не з'явились,

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженерал Авто Груп"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2016 року

у справі № 910/27811/15 (Ярмак О. М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженерал Авто Груп"

до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Публічне акціонерне товариство "Запорізький автомобілебудівний завод"

про припинення зобов'язань за договором застави

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дженерал Авто Груп" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про припинення зобов'язань за договором застави.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у зв'язку із проведенням АТО в окремих районах Донецької та Луганської області та окупацією АР Крим та міста Севастополя, більшість або навіть усі заставлені за договорами застави автомобілі, що знаходились у місцях зберігання в межах вказаних територій, можуть бути знищені.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.02.2016 року у справі № 910/27811/15 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що значна частина предмету застави знаходиться на території антитерористичної операції, а отже апелянт не може здійснювати свої правомочності щодо вказаного майна.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженерал Авто Груп" по справі № 910/27811/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.04.2016 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженерал Авто Груп" прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю. та призначено до розгляду на 13.04.2016 року.

У судове засідання 13.04.2016 року представник третьої особи не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні 13.04.2016 року заявив клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, а саме: Публічне акціонерне товариство "Таврія-Авто", Публічне акціонерне товариство "Донецьк-Авто" та Публічне акціонерне товариство "Луганськ-Авто".

Крім того, представником позивача було заявлено клопотання про витребування у вищевказаних підприємств первинних бухгалтерських документів, фінансових документів, розпорядчих актів посадових осіб товариств, актів прийому-передачі, що є доказом наявності та схоронності предмету застави за договором застави № НКЛ-2019631/S3 - товарів в обороті, перелік яких викладено в додатку № 1 до договору застави № НКЛ-2019631/S3 від 24.10.2013 року.

Також, представником позивача були надані пояснення, яким останній підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник відповідача у судовому засіданні 13.04.2016 року заперечував проти задоволення апеляційної скарги, надав пояснення в обгрунтування своєї правової позиції.

Крім того, представники сторін подали клопотання про продовження строку розгляду спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

У зв'язку із зазначеним, колегія суддів задовольнила клопотання сторін про продовження строку розгляду спору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.04.2016 року відкладено розгляд справи до 25.05.2016 року.

Розпорядженням від 25.05.2016 року, у зв'язку із участі суддів Пономаренка Є.Ю. та Руденко М.А. у первинному кваліфікаційному оцінюванні суддів, справу № 910/27811/15 передано до розгляду колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 року справу № 910/27811/15 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Представник позивача у судовому засіданні 25.05.2016 року підтримав клопотання про залучення до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, а саме: Публічне акціонерне товариство "Таврія-Авто", Публічне акціонерне товариство "Донецьк-Авто" та Публічне акціонерне товариство "Луганськ-Авто".

Відповідно до ст. 27 ГПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

Розглянувши клопотання позивача про залучення до участі у справі третіх осіб, колегія суддів відхилила його у зв'язку, із тим, що рішення по справі не впливає на права та обов'язки Публічного акціонерного товариства "Таврія-Авто", Публічного акціонерного товариства "Донецьк-Авто" та Публічного акціонерного товариства "Луганськ-Авто".

Представник відповідача у судовому засіданні 25.05.2016 року заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 24.10.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Запорізький автомобілебудівний завод" (позичальник) та Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" (кредитор) було укладено договір кредитної лінії №НКЛ-2019631 (далі - договір кредиту), за яким ПАТ "Запорізький автомобілебудівний завод" отримав кредитні кошти у розмірі 34 200 000,00 дол. США.

Пунктом 3.1 договору кредиту визначено, що зобов'язання забезпечується договором застави товарів в обороті, що належить Публічному акціонерному товариству «Дженерал Авто Груп».

24.10.2013 на виконання договору кредиту між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дженерал Авто Груп» (заставодавець) укладено договір застави № НКЛ-2019631/S3, за яким позивач передає відповідачу в заставу товари в обороті, перелік яких викладено в додатку №1 до цього договору і який є його невід'ємною частиною.

Пунктом 1.1.1. договору застави визначено, що предмет застави знаходиться за адресами, вказаними в додатку №1 до цього договору.

Згідно з п. 1.3 договору балансова вартість предмету застави становить 100 001 376,00 грн..

Пунктом 1.3.1. договору сторони визначили, що за взаємною згодою сторін цього договору заставна вартість становитиме 100 000 000,00 грн.

Відповідно до додатку № 1 до договору застави у заставу передано товари, які наявні на складах станом на 24 жовтня 2013 року, а саме: автомобілі CHEVROLET - 410 одиниць та Opel - 228 одиниць, всього 638 одиниць. Місцями зберігання автомобілів Шевроле та Опель зазначені підприємства, які розташовані в різних областях України, в тому числі Донецькій та Луганській областях та АР Крим, адреси розміщення автомобілів вказані в даному додатку.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.03.2015 № 150 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних", виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 № 51 "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк", згідно з яким з 03.03.2015року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк". Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 71 від 08.04.2015 строк тимчасової адміністрації продовжено до 02 вересня 2015 року включно. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 147 від 03.08.2015 року строк тимчасової адміністрації продовжено до 02 жовтня 2015 року включно.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 02.10.2015 № 664 та Рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 181 02.10.2015 розпочато процедуру ліквідації у АТ "Дельта Банк".

Позивач звернувся з вимогами про припинення зобов'язань за договором застави, посилаючись на ст.ст. 11, 16, 598, 607 ЦК України та обґрунтовуючи свої вимоги припиненням зобов'язань через неможливість виконання зобов'язання за договором застави у зв'язку з обставинами за яку жодна із сторін не відповідає.

Позивач зазначає, що оскільки місцями зберігання предмету застави товарів в обороті визначено Автономну Республіку Крим, яка з 20 лютого 2014 року визнана тимчасово окупованою територією, та Донецьку і Луганську області, які визначені районами проведення антитерористичної операції з 07.04.2014, в зв'язку з чим позивач позбавлений можливості вести економічну діяльність та реалізовувати правомочності щодо майна та активів, та не може гарантувати наявність та схоронність заставленого майна, зважаючи, що предметом застави виступали автомобілі.

Крім того, події на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, а також збройний конфлікт на території Луганської та Донецької областей є обставинами, за які ні позивач, ні ПАТ "Дельта Банк" не відповідають та попередити виникнення яких вони не могли, тому просить припинити зобов'язання ТОВ "Дженерал Авто Груп" за договором застави.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

В частині 2 ст. 1 Закону України "Про заставу" визначено наступне, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до ст. 576 ЦК України та ст. 4 Закону України "про заставу" предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Обов'язки володільця предмета застави визначені у статті 587 ЦК України, відповідно до якої особа, яка володіє предметом застави, зобов'язана, якщо інше не встановлено договором: вживати заходів, необхідних для збереження предмета застави; утримувати предмет застави належним чином; негайно повідомляти другу сторону договору застави про виникнення загрози знищення або пошкодження предмета застави.

Заставодавець, який володіє предметом застави, у разі втрати, псування, пошкодження або знищення заставленого майна з його вини зобов'язаний замінити або відновити це майно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст.579 ЦК України за загальним правилом заміна предмета застави здійснюється заставодавцем лише за згодою заставодержателя. Норма, аналогічна ст. 579 ЦК, викладена у ч. 1 ст. 7 Закону "Про заставу", згідно з якою заміна предмета застави здійснюватися тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договоре законом. Порядок заміни предмета застави при заставі товарів в обороті переробці регулюється розділом III цього Закону.

Згідно положень статей 42 та 43 Закону України "Про заставу" при заставі товарів в обороті або у переробці заставодавець зберігає за собою право володіти, користуватися та розпоряджатися предметом застави відповідно до правил цього розділу, а у разі відчуження заставлених товарів він зобов'язаний замінити їх іншими товарами такої ж або більшої вартості. Зменшення вартості замінених товарів допускається тільки у випадках, коли це здійснено за домовленістю сторін щодо погашення частки початкової заборгованості.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про заставу" ризик випадкового знищення, випадкового пошкодження предмета застави несе власник заставленого майна, інше не встановлено договором або законом.

У разі випадкового знищення або випадкового пошкодження предмета заставодавець на вимогу заставодержателя зобов'язаний надати рівноцінний предмет або, якщо це можливо, відновити знищений чи пошкоджений предмет застави.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що у разі якщо відбулось відчуження, знищення чи пошкодження заставного майна, заставодавець повинен здійснити заміну товарів в обороті.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 28 Закону України "Про заставу" та ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі:

1) припинення зобов'язання, забезпеченого заставою;

2) втрати предмета застави, якщо заставодавець не замінив предмет застави;

3) реалізації предмета застави;

4) набуття заставодержателем права власності на предмет застави.

Пунктом 2.1.7 договору застави передбачено обов'язок заставодавця здійснити заміну предмету застави , іншим майном, яке задовольняє заставодержателя, або незалежно від строку виконати зобов'язання за договором кредиту у повному обсязі.

Згідно з пунктом 7.1., цей договір діє до повного виконання позичальником зобов'язань за договором кредиту. З усіх питань, які не врегульовані цим договором, сторони керуються чинним законодавством України (п.7.5.).

Таким чином, заставою забезпечені зобов'язання за договором кредиту до повного його виконання.

Посилання позивача на ст. 607 ЦК України, згідно якої зобов'язання припиняється неможливістю його виконання у зв'язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає, є безпідставними, оскільки за договором застави заставодержатель має лише права а заставодавець лише зобов'язання. Тобто, у разі невиконання заставодавцем зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернути стягнення на предмет застави та одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до додатку № 1 до договору застави, місцями зберігання товарів в обороті (автомобілів), які передані в заставу банку, вказані не лише АР Крим, Донецька та Луганська області, а ще 22 області України, а неможливість позивача вести економічну діяльність на вказаній території не є підставою припинення зобов'язань за договором застави.

Крім того, позивач не надав жодного належного чи допустимиго доказу щодо факту знищення, пошкодження чи втрати предмету застави.

Враховуючи вказане, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2016 року у справі № 910/27811/15 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженерал Авто Груп" на рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2016 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.02.2016 року у справі № 910/27811/15 - без змін.

3. Матеріали справи № 910/27811/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов