ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2016 р.Справа № 922/997/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жельне С.Ч.

при секретарі судового засідання Бєсєдіній М.М.

розглянувши справу

за позовом ФОП ОСОБА_2, м. Барвінкове
до Головного управління Держгеокадастру у Харківськії області, м. Харків
про поновлення договору оренди землі
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3 за дов.б/н від 11.03.16р.;

від відповідача: ОСОБА_4 за дов. № 32-20-14-15530/0/19-16 від 20.01.2016р.

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016 року до суду звернувся Фізична особа підприємець ОСОБА_2 (надалі - позивач) з позовною заявою, що містить вимоги до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання укладеною з 01.01.2016 року додаткової угоди до Договору оренди землі від 16.01.2006р., зареєстрованого у Барвінківському районному відділі реєстрації земель, про що у Державному реєстрі земель по Іллічівській сільській раді вчинено запис від 17 січня 2006р. за №03(надалі - Договір),на умовах, запропонованих позивачем з урахуванням вимог відповідача в редакції, викладеній у позовній заяві (надалі Додаткова угода).

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач, у межах строку, передбаченого п.8 Договору та у відповідності до вимог ст.33 Закону України "Про оренду землі", повідомив відповідача про намір скористатися своїм переважним правом на поновлення Договору і до вказаного листа - повідомлення додав необхідні документи, в тому числі проект додаткової угоди. Проте відповідач тричі пропонував позивачу внести зміни кожного разу до різних пунктів проекту Додаткової угоди та повторно звернутись до нього. Наведені вимоги позивач виконав, але відповідач зволікає із укладенням Додаткової угоди, висуваючи кожного разу нові вимоги, що не узгоджуються із положеннямист.33 Закону України "Про оренду землі". Внаслідок чого позивача позбавлено гарантованого йомуправа на поновлення Договору, яке підлягає судовому захисту.

У призначеному судовому засіданні 23.05.2016 р. представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача (Головне управління Держгеокадастру у Харківській області) проти заявлених вимог заперечував та просив суд відмовити у задоволені позовних вимог виходячи з того, що позивачем не враховані викладені у листах Головного управління зауваження, позовні вимоги суперечать ст.123 Земельного кодексу України та ст.19 Конституції України, Закону України «Про оренду землі», Закону України «Про оцінку землі», Положенню про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, оскільки відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази та вислухавши пояснення сторін, господарським судом встановлено наступне.

Між Барвінківською районною державною адміністрацією (орендодавцем) та приватним підприємцем ОСОБА_2 16.01.2006 р. був укладений Договір оренди землі (ас.34-36), відповідно до умов п.1, 2 якого орендодавець надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земе льну ділянку для сільськогосподарського використання, яка знаходяться біля с.Іллічівка (землі запасу Іллічівської сільської ради); земельна ділянка загальною площею 76,2478га,у тому числі: ріллі - 76,2478га, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0283(а.с.39).

Внаслідок проведення інвентаризації земель та земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, площа земельної ділянки, що є обєктом оренди по Договору, зменшилась до 74,5527 га, а кадастровий номер змінився на :01:000:0334. У звязку із чим у вересні 2015 року межі орендованої земельної ділянки були встановлені (відновлені) в натурі згідно Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Виходячи з положень п.8 Договору його укладено до 01.01.2016р. включно. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Умовами п.41 Договору передбачено, що цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його реєстрації.

Невід'ємними частинами договору є: акт приймання - передачі об'єкта оренди; план або схема розташування земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених сервітутів.

Договір підписаний повноважними представниками сторін, підписи яких скріпленні печатками, та зареєстрований у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ст.ст.18, 20 Закону України "Про оренду землі" у редакції, чинній на момент укладення Договору, договір оренди землі підлягає державній реєстрації і набирає чинності після його державної реєстрації.

З урахуванням вищезазначених законодавчих положень Договір набув чинності 17.01.2006р. і відповідно до умов п.8 Договору та приписів ч.1 ст.631 Цивільного кодексу України позивач набув право користування обєктом оренди до 01.01.2016р.

Ст.2 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ч.1 ст.93 Земельного кодексу України та ст.1 Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно зі ст.ст.13, 30 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни істотних умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Згідно із ч.2 ст.126 Земельного кодексу України право оренди землі оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

Порядок поновлення договору оренди землі визначено ст.33 Закону України "Про оренду землі".

Вирішуючи даний спір, господарський суд застосовує редакцію вказаної статті, що є чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

За змістом ст.33 Закону України "Про оренду землі" (у редакції Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. №3038-VI, яка є чинною на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі) (ч.1).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі (ч.2).

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (ч.3).

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. Уразі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (ч.4).

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (ч.5).

У разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності)- ч.6.

Додаткова угода додоговору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку (ч.8).

Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржена в суді (ч.9).

У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (ч.10).

Із наведеної норми слідує, що законодавчо відокремлено право на укладення договору оренди на новий строк шляхом укладення додаткової угоди, яке має бути реалізовано до спливу строку договору оренди землі, що закріплено у частинах 1-5 цієї норми, від права вважати продовженим договір оренди землі у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди землі за відсутності протягом одного місяця після спливу терміну дії договору листа - повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні цього договору оренди, визначене у інших частинах цієї статті.

Відповідні положення у вказаних частинах зазначеної статті дозволяють продовжувати орендні правовідносини, але у першому випадку це право повинно бути реалізовано до спливу договору оренди, а у другому - воно може настати за відсутності заперечення іншої сторони протягом визначеного терміну після закінчення строку дії договору оренди землі.

При цьому, у ч.1 ст.777 Цивільного кодексу Українизаконодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обовязки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, ст.764 Цивільного кодексу України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Ці положення узгоджуються із спеціальною нормою - ст.33 Закону України "Про оренду землі", яка фактично обєднує два випадки пролонгації договору оренди.

Отже, враховуючи фактичні обставини справи та підстави позову, спір між сторонами виник у зв'язку із реалізацією позивачем права на укладення Договору на новий строк шляхом укладення додаткової угоди до спливу строку договору оренди землі, що закріплено у ч.ч.1-5 ст.33 Закону України «Про оренду землі», а також шляхом поновлення Договору, адже позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку Договору і протягом одного місяця після закінчення строку Договору відсутній лист повідомлення відповідача про заперечення у поновленні договору, що передбачено ч.6 ст.33 Закону України «Про оренду землі».

З приписами даної статті кореспондується погоджена сторонами умова, передбачена п.8 Договору.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності" від 06.09.2012 внесено зміни, зокрема, до Земельного кодексу України. Так, ст.122 викладена у новій редакції, відповідно до ч.4 якої повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб належать Центральному органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальним органам.

Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (надалі - Держгеокадастр) затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015р., серед основних завдань якого зазначено, зокрема, реалізацію державної політики у сфері земельних відносин. Згідно із пп.31 п.4 цього Положення Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Отже органом, на який покладено право розпоряджатись земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності є Держгеокадастр України та його територіальні органи. Територіальним органом щодо земельної ділянки, відносно якої укладено Договір, є Головне управління Держгеокадастру у Харківській області.

Так, на виконання вимог ст.122 Земельного кодексу України, ст.33 Закону України "Про оренду землі", п.8 Договору позивач звернувся до відповідача, як до органу, який має право розпоряджатися землями сільськогосподарського призначення державної власності, із листом повідомленням від 04.09.2015р. (а.с. 45) про поновлення Договору, до якого додав копію Договору, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, копію технічної документації, копію паспорту та ідентифікаційного коду і проект додаткової угоди, в якій просив відповідача поновити Договір на той же строк (10 років) із розміром орендної плати 4%.

Зазначеними доказами також підтверджується, що позивачем дотримано строк, в межах якого він має право використати своє переважне право на укладення договору оренди на новий строк (на поновлення договору), тобто виконано вимоги ч.2 ст.33 Закону України "Про оренду землі" та п.8 Договору.

Надалі відповідач надіслав позивачу лист повідомлення від 22.09.2015р. №19-20-14-9422/0/19-15, в якому запропонував внести зміни до п.п.26, 31 проекту Додаткової угоди до Договору та повторно звернутись до нього із заявою про поновлення Договору, долучивши інформацію про згоду Барвінківської райдержадміністрації на поновлення Договору та про відсутність заборгованості зі сплати орендної плати.

З наведеного вбачається, що відповідачем дотримано місячний термін розгляду повідомлення позивача, встановлений ч.5ст.33 Закону України "Про оренди землі".При цьому, вказуючи на необхідність внесення змін до проекту Додаткової угоди, відповідач не зазначив про невідповідність повідомлення позивача вимогам закону і не заявив про відмову у поновленні Договору.

У той же час, посилаючись на положення ч.1 ст.12 Закону України «Про оренду землі», яка передбачає, що об'єкт, який передається в оренду, може бути застрахованим на період дії договору оренди землі за згодою сторін у порядку, встановленому законодавством України, що є диспозитивними, відповідач не обґрунтував належним чином доцільність та необхідність внесення таких змін у проект Додаткової угоди, адже Договором не було передбачено обовязкового страхування обєкта оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач вніс запропоновані відповідачем зміни до п.26 проекту Додаткової угоди та, долучивши довідку Барвінківського відділення Ізюмської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області про відсутність заборгованості, а також лист голови Барвінківської райдержадміністрації від 04.11.2015р. №01-64/3355 про згоду на поновлення Договору, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку станом на 01.01.2015р., рішення Барвінківської районної ради, яким була затверджена технічна документація про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21 жовтня 2015р. №739-VI, вдруге,18.12.2015р. звернувся до відповідача із заявою про поновлення Договору(а.с.73).

Відповідач листом від 19.01.2016р. №В-2835/0/14-649/0/21-16 повторно запропонував внести зміни до п.31 проекту Додаткової угоди до Договору, хоча положення ч.1 ст.12 Закону України «Про оренду землі» не є імперативними, та надати витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.01.2016р. Позивач, виконуючи вимоги відповідача, вдруге вніс зміни до проекту Додаткової угоди, додавши витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки станом на 01.01.2016 та 01.02.2016р. у третє звернувся до відповідача із заявою про поновлення Договору із долученням 10 додатків (а.с.76).

На цю заяву листом від 01.03.2016р. №В-1573/0/14-2589/0/21-16 відповідач, запропонував позивачу внести зміни до п.31 проекту Додаткової угоди, які вже були внесені позивачем, поінформувавши, що до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області для виконання надійшло доручення Держгеокадастру від 14.12.2015р. №ДВ-22-28-0.13-17122/23-15 стосовно укладання договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності на безконкурентних засадах та процитувавши його зміст, запропонував позивачу учетверте звернутися до нього із тією самою заявою та тими ж змінами до п.31 проекту Додаткової угоди, які вже було внесено і надано відповідачу до заяви позивача від 01.02.2016р.

У зв'язку із наведеними причинами позивач звернувся до господарського суду, оскільки відповідач, всупереч вимогам ч.ч.5, 8 ст.33 Закону України "Про оренду землі", зволікає із прийняттям рішення про поновлення Договору та укладенням Додаткової угоди про поновлення Договору, чим фактично не визнає право позивача на поновлення Договору, що унеможливлює внесення змін до права оренди у встановленому законом порядку, тобто порушує права позивача.

Надаючи оцінку позовним вимогам, господарський суд зазначає, що цивільне законодавство передбачає загальний принцип свободи договору (п.3 ст.3 Цивільного кодексу України) і не встановлює такого способу захисту цивільного права чи інтересу як зобов'язання примусового укладення договору.

У той же час, можливість вимагати укладення договорів у судовому порядку законодавчо закріплюється лише в зобов'язаннях по укладенню господарських договорів (ч.3 ст.179 Господарського кодексу України).

Втім, згідно із ч.1 ст.187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладенні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядається судом.

Водночас, ст.33 Закону України "Про оренду землі" містить пряму вказівку щодо обов'язковості укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі та продовження договору оренди землі з мовчазної згоди орендодавця.

Так, позивач звернувся до відповідача із заявою про поновлення Договору направивши, у тому числі, проект Додаткової угоди, яка не містить інші умови, у порівнянні з первинним Договором, а лише доповнює Договір положеннями, необхідними згідно вимог чинного законодавства.

При цьому, посилаючись на доручення Держгеокадастру від 14.12.2015р., відповідач не вимагав від позивача внесення змін до п.9 Договору чи проекту Додаткової угоди щодо розміру орендної плати, а ураховуючи, що позивач виконав усі вимоги відповідача щодо внесення змін до Договору і позивачем не пропонувалось внесення Додатковою угодою інших змін до Договору, спору між сторонами щодо його умов немає, а тому немає необхідності щодо їх узгодження сторонами відповідно до вимог ч.4 ст.33 Закону України "Про оренду землі".

Відтак, господарським судом встановлено, що спір між сторонами полягає у невизнанні відповідачем переважного права позивача на поновлення Договору внаслідок ухилення від прийняття рішення про поновлення Договору та укладення Додаткової угоди.

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що порушене переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до п.5 ст.3 Цивільного кодексу України,

Отже, враховуючи, що нормами законодавства України, які чинні на час виникнення спірних правовідносин, прямо встановлена обов'язковість оформлення додаткової угоди до договору оренду землі для оформлення факту його поновлення і виникнення за орендарем права оренди на новий строк (ст.640 Цивільного кодексу України, ст.125 Земельного кодексу України), господарський суд вважає, що позивачем правильно обрано спосіб захисту свого цивільного права та охоронюваного законом інтересу, тобто вимога позивача про визнання за ним переважного права на поновлення Договору на той самий строк на тих самих умовах, з урахуванням погоджених сторонами змін, шляхом визнання укладеною Додаткової угоди до Договору є такою, що відповідає способу захисту порушених прав, передбаченомуст.16 Цивільного кодексу Українита вимогам ст.33 Закону України "Про оренду землі" і п."а" ч.3 ст.152 Земельного кодексу України.

Також, відповідно до роз'яснень, викладених в п.п.1.3, 2.18 постанови Пленуму Вищого господарського суду України N6 від 17.05.2011р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин",у порядку господарського судочинства вирішенню підлягають такі категорії спорів, засновані на положеннях ст.319 ЦК України, глав 27, 29, 33, 34 ЦК України та глави 15 ГК України, розділів III - V ЗК України - що виникають з укладення, зміни, розірвання, виконання договору оренди земельних ділянок, інших договорів користування земельними ділянками.

Аналізуючи приписи ч.1 ст.33 Закону України "Про оренду землі" господарський суд доходить висновку, що для визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

В контексті спірних правовідносин, аналізуючи правові положення ч.6ст.33 Закону України "Про оренду землі", господарський суд доходить висновку, що для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені цією нормою, необхідно встановити такі юридичні факти: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою;відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14 та у справі № 6-10цс15, у постановах від 18.03.2015 у справі №6-3цс15 та у справі № 6-4цс15.

Судовим розглядом встановлено, що з боку Барвінківської районної державної адміністрації Харківської області, яка не заперечувала проти поновлення Договору, та з боку Головного управління Держгеокадастру у Харківській області до позивача не висувалися претензії з приводу неналежного виконання умов Договору, не надходило від вказаних осіб протягом дії Договору і вимог щодо внесення змін до будь-яких умов Договору, зокрема щодо підвищення розміру орендної плати. З матеріалів справи слідує, що у позивача відсутня заборгованість зі сплати орендної плати (а.с.81).

Дослідженням матеріалів справи господарським судом встановлено, що позивач належно виконує свої обов'язки за Договором; за 90 днів до закінчення строку дії Договору, тобто в установлений п.8 Договору строк,позивач повідомив відповідача про свій намір скористатися переважним правом укладення Договору на новий строк; до листа-повідомлення позивач додав проект додаткової угоди та інші документи, необхідні для розгляду повідомлення; відповідач протягом місяця не повідомив позивача про відмову у поновленні Договору;позивач продовжує користування обєктом оренди, тобто у справі наявні передбачені ч.1 ст.33 Закону України "Про оренду землі"підстави для визнання за позивачем переважного права на поновлення Договору і визначені ч.6ст.33 Закону України "Про оренду землі"підстави для поновлення Договору. Доказів зворотного відповідачем до матеріалів справи не надано.

Отже, фактично відповідач,в порушення вимог ст.33 Закону України "Про оренду землі", не визнає переважного права позивача на поновлення Договору при наявності всіх законних підстав для цього, протягом півроку ухилявся від укладення Додаткової угоди, мотивуючи це безпідставними вимогами до позивача, який такі вимоги цілковито виконав, але станом на день розгляду справи відповідач рішення про поновлення Договору не прийняв, Додаткову угоду про поновлення Договору не уклав та не повідомив заявника про наявність законних та обґрунтованих заперечень щодо поновлення Договору.Таке зволікання відповідача свідчить про неправомірність його дій і спростовує його заперечення щодо заявленого позову.

В силу ч.2 ст.19 Конституції України, що кореспондується із положеннями ч.2 ст.6 Основного закону, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стосовно посилань відповідача на вимоги Головного Управління Держгеокадастру, викладені в дорученні від 14.12.2015р., то вони є хибними з огляду на те, що це доручення не є нормативно-правовим актом та не стосуються предмету даного спору, оскільки позивач звернувся до відповідача ще 04.09.2015р., відповідь на це повідомлення відповідач надав 22.09.2015р., тобто переважне право позивача на поновлення Договору виникло раніше, ніж вказане доручення.

Згідно положень ст.ст.4-3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, відповідач у своєму відзиві посилається на те, що відповідно до ст.6, 627Цивільногокодексу України для укладення додаткової угоди необхідна наявність волевиявлення сторін.

Водночас, у разі укладення Додаткової угоди, якою поновлюється дія Договору на тих же умовах і на той же строк, презюмується право орендаря на таке укладення і наявність письмової згоди орендодавця не є необхідним, оскільки такої згоди сторони вже досягли на момент укладення самого Договору.

При цьому, підставами позову у даній справі, як встановлено господарським судом, є ч.1-5, 6ст.33 Закону України "Про оренду землі", а тому заперечення відповідача є такими, що не спростовують позовні вимоги.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку, що за позивачем слід визнати переважне право на поновлення Договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені Договором, з урахуванням погоджених сторонами спору умов, викладених у Додатковій угоді.

Враховуючи встановлені фактичні обставини справи, вищезазначені норми Цивільного кодексу України, Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі", суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Визнати укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Харківській області та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 з 01.01.2016р. Додаткову угоду до Договору оренди землі від 16.01.2006р., зареєстрованого у Барвінківському районному відділі реєстрації земель, про що у Державному реєстрі земель по Іллічівській сільській раді вчинено запис від 17 січня 2006р. за №03у редакції:

ДОДАТКОВА УГОДА

про поновлення договору оренди землі від 16.01.2006р., зареєстрованого у Барвінківському районному відділі реєстрації земель, про що у Державному реєстрі земель по Іллічівській сільській раді вчинено запис від 17.01.2006р. за №03

м.Барвінкове 01.01.2016р.

Орендодавець - Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, в особі виконуючого обовязки начальника Головного управління ОСОБА_5, який діє на підставі Положення про Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 №21, з одного боку, та орендар Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, який діє на підставі Свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця від 19.07.2005р. за №0362, з другого боку, уклали цю додаткову угоду про таке:

1.Орендодавець і орендар, на підставі ст.ст.15-1, 93, 122,123,124 Земельного кодексу України, ст.30, 33 ЗУ «Про оренду землі», ст.18 ЗУ «Про оцінку земель», ст.288 Податкового кодексу України, гл. 53 Цивільного кодексу України, дійшли згоди щодо поновлення договору оренди земельної ділянки (далі Договір) б/н від 16.01.2006р. (зареєстрованого у Барвінківському районному відділі реєстрації земель, про що у Державному реєстрі земель по Іллічівській сільській раді вчинено запис від 17 січня 2006р. за №03) на тих же умовах строком на 10 років та внесли наступні зміни до Договору:

2. Викласти п.2 Договору в такій редакції: «В оренду передається земельна ділянка із земель державної власності сільськогосподарського призначення, сільськогосподарських угідь (ріллі) з кадастровим номером :01:000:0334 загальною площею 74,5527 га, яка знаходяться на території Іллічівської сільської ради за межами населеного пункту»;

3. Викласти п.5 Договору в такій редакції: «Нормативна грошова одиниця земельної ділянки, згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, становить 2 730 462,96 грн. (два мільйони сімсот тридцять тисяч чотириста шістдесят дві гривні 96 коп.)»

4. Викласти п.17 Договору в такій редакції: «Умови збереження земельної ділянки: орендар зобовязаний забезпечити збереження стану обєкта оренди, застосувати заходи по підвищенню родючості ґрунтів та їх захисту від ерозії, дотримуватись вимог протиерозійної організації території та дотримуватися екологічних норм, використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням»;

5. Викласти п.26 Договору в такій редакції: «На орендовану земельну ділянку встановлено обмеження в використанні земельної ділянки у вигляді охоронної зони навколо (вздовж) обєкта енергетичної системи, площею 3,3897 га)».

6. Викласти п.31 Договору в такій редакції: «Згідно з цим договором обєкт оренди підлягає страхуванню на весь період дії цього договору. Страхування обєкта оренди здійснює орендар. Орендар зобовязаний застрахувати орендовану земельну ділянку не пізніше ніж 30 календарних днів з моменту державної реєстрації права оренди за цим договором. Орендар зобовязаний надати орендодавцю копію договору страхування (страхового полісу) та копії платіжних доручень про сплату страхових платежів протягом 5 днів з моменту укладення договору страхування. Обсяги страхових платежів та терміни їх сплати визначаються договором страхування обєкта оренди».

7. Викласти п.19 Договору у такій редакції: «Право на оренду земельної ділянки державної власності не може бути внесено до статутного фонду, передано в заставу та відчужене її орендарем іншим особам».

8. Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі і становить 4% від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки і складає 109 218,52 грн. (сто девять тисяч двісті вісімнадцять гривень 52 коп.) на рік.

9. Ця додаткова угода є невідємною частиною договору оренди землі від 16 січня 2006р., зареєстрованого у Барвінківському районному відділі реєстрації земель, про що у Державному реєстрі земель по Іллічівській сільській раді вчинено запис від 17 січня 2006р. за №03.

ОРЕНДОДАВЕЦЬ:ОРЕНДАР:
Головне управління Держгеокадастру у Харківській області 61022, м.Харків, м-н.ОСОБА_1, 5, Держпром, 1й підїзд, пов.6, 7 Код т./057/ 760-79-01 ОСОБА_6 ОСОБА_5ФО-П ОСОБА_2 64701, АДРЕСА_1 Паспорт серії СТ 405375, виданий Барвінківським РСГУ ДМС України в Харківській області 12.04.2014, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 ОСОБА_2

3. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (61022, м.Харків, пл.Свободи,5, Держпром, підїзд 1, поверх 6, 7, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (64701, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1378,00 грн. судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.05.2016 р.

Суддя ОСОБА_1