РІШЕННЯ

31 травня 2016 року Справа № 913/510/16

Провадження № 29/913/510/169

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», м. Луганськ,

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Попаснянський районний водоканал», м. Попасна Луганської області,

про стягнення 56 691 147 грн 54 коп.

Суддя Якушенко Р.Є.,

секретар судового засідання Богуславська Є.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, начальник групи правового забезпечення Лисичанського району електричних мереж за довіреністю № 22 від 04.01.2016;

від відповідач представник в судове засідання не прибув.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» (далі ТОВ «ЛЕО», позивач у справі) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом № 31/3-3 від 30.03.2016 до ОСОБА_1 підприємства «Попаснянський районний водоканал» (далі КП «Попаснянський районний водоканал», відповідача у справі) про стягнення з останнього (з урахуванням заяви від 13.04.2016 № 31/92 про збільшення позовних вимог) 56 691 147 грн 54 коп., з яких:

- 54 755 149 грн 98 коп. - заборгованість за спожиту активну електроенергію за період з липня 2015 року по березень 2016 року;

- 429 735 грн 67 коп. заборгованість за перетоки реактивної електроенергії за період з липня 2015 року по березень 2016 року;

- 476 245 грн 17 коп. 3 % річних за період прострочення з 12.08.2015 по 22.03.2016 окремо за кожним рахунком;

- 1 030 016 грн 72 коп. інфляційні нарахування за зобовязаннями липня грудня 2015 року за період прострочення з серпня 2015 року по січень 2016 року окремо за кожним рахунком.

Позивач з посиланням на норми статей 15, 257, 526, 625 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) обґрунтовує вимоги порушенням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії № 2 від 01.07.2015 по розрахункам за спожиту електроенергію.

Комунальне підприємство «Попаснянський районний водоканал» (далі КП «Попаснянський районний водоканал») відповідач у справі, відзив на позов та витребувані докази суду не надало, не скористалося правом участі в судовому засіданні, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлялося належним чином.

Ухвали суду у цій справі надсилалися судом рекомендованою кореспонденцією на адресу місцезнаходження юридичної особи. Отримання ухвал суду підтверджується підписом представника відповідача на рекомендованих повідомленнях про вручення поштового відправлення, які залучені до матеріалів справи.

Крім того, ухвала суду про порушення провадження у даній справі судом надіслана на електрону пошту відповідача (а.с.103).

Також, відповідно до приписів пп.4 п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції» інформація про час і місце судового засідання була розміщена на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчить роздрукована сторінка з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду (а.с.102).

Справа розглядалася судом неодноразово. Відповідачу надавалася можливість прийняти участь у судовому засіданні, надати відзив на позов та витребувані судом матеріали.

До початку даного судового засідання будь-яких клопотань відповідач не надав.

Відповідно до статті 75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

На підставі викладеного справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При зясуванні фактичних обставин, дослідженням поданих позивачем у справі доказів, заслухавши присутнього в судовому засіданні представника позивача у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

Юридична адреса ТОВ «ЛЕО», позивача у справі, згідно з витягом з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців є: 91021, м. Луганськ, кв. Гайового, буд.35А.

Проте, в позовній заяві позивач зазначив поштову адресу для надсилання процесуальних документів: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. ім. О. Довженка, буд.11, а також поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 60 в філії ЛОУ АТ «Ощадбанк», МФО 304665 та поточний рахунок № 3374 в філії ЛОУ АТ «Ощадбанк» у м. Сєвєродонецьку, МФО 304665.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», як постачальником електроенергії, та ОСОБА_1 підприємством «Попаснянський районний водоканал», як споживачем, 01.07.2015 був укладений договір № 2 про постачання електричної енергії (далі договір) (а.с.17-26).

Відповідно до розділу 1 якого «Предмет договору» Постачальник, позивач у справі, постачає електричну енергію Споживачу, відповідачу у справі, для забезпечення потреб електричних установок Споживача з загальною дозволеною потужністю 63 581,8 кВт, величини якої по кожному обєкту зазначені у додатку до договору «Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії Споживача», а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до договору, що є його невід'ємною частиною.

Точки продажу електричної енергії:

Комплекс будівель та споруд ЗФС 1-го підйому та ЗФС 2-підйому:

1) на виході проводу ПЛ-110 кВ «Ювілейна-ЗФС-1,2 Т-1» (двох цепна дільниця) з натяжного затискача, який належить до обладнання ПС ЗФС-1,2 КП ПРВ портальної відтяжної гірлянди ОРУ-110 кВ ПС ЗФС-1,2;

2) на виході проводу ПЛ-110 кВ «Ювілейна-ЗФС-1,2 Т-2» (двох цепна дільниця) з натяжного затискача, який належить до обладнання ПС ЗФС-1,2 КП ПРВ портальної відтяжної гірлянди ОРУ-110 кВ ПС ЗФС-1,2;

Комплекс будівель та споруд ЗФС 3-го підйому:

1) на виході проводу ПЛ-110 кВ «РТИ-ЗФС-3» з натяжного затискача, який належить до обладнання ПС ЗФС-3 КП ПРВ портальної відтяжної гірлянди ОРУ-110 кВ ПС ЗФС-3;

2) на виході проводу ПЛ-110 кВ «ЗФС-3 ТЭЦ НПЗ» з натяжного затискача, який належить до обладнання ПС ЗФС-3 КП ПРВ 45 портальної відтяжної гірлянди ОРУ-110 кВ ПС ЗФС-3;

Гаражні бокси на ізоляторах магістральної опори № 8 ПЛ-0,4 кВ пр.. «ДОСААФ» від РП-0,4 кВ РП 6/0,4 кВ № 2.

Загальна приєднана потужність у точці (точках) підключення становить 66 247,4 кВт. Величини приєднаної потужності по кожному обєкту визначені на підставі номінальної потужності приєднаних до електричної мережі струмоприймачів та трансформаторів Споживача. Величини приєднаної потужності по кожному обєкту зазначені у Додатку «Відомості про розрахункові засоби обліку електричної енергії Споживача».

У відповідності з пунктом 4.4.1 договору у разі порушення споживачем строку розрахунку за активну електроенергію, строку внесення плати за перетікання реактивної електричної енергії … Споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, діючої в період, за який сплачується пеня від розміру простроченого платежу за кожний день прострочення.

На суму нарахованої пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань Споживачу надаються окремі рахунки.

Згідно з пунктом 7.9 договору розрахунки за електричну енергію та інші платежі здійснюються споживачем у порядку, передбаченому Додатком «Порядок розрахунків».

У пункті 7 Додатку до договору «Порядок розрахунків» (а.с.27,28) встановлено, що оплата за спожитої в розрахунковому періоді активної електроенергії здійснюється плановими платежами (наростаючим підсумком), у наступному порядку:

- протягом 10 днів з початку розрахункового періоду не менш 50 % від вартості обсягу електроенергії, постачання якого на даний розрахунковий період (договірна величина споживання електричної енергії) обумовлене договором;

- протягом 20 днів з початку розрахункового місяця не менш 100 % від вартості обсягу електроенергії, постачання якого на даний розрахунковий період (договірна величина споживання електричної енергії) обумовлене договором.

У випадках, коли останній платіжний платіж припадає на вихідні та святкові днів, він здійснюється не пізніше, чим за 3 банківських днів до кінця розрахункового місяця.

У відповідності з пунктом 9 Додатку до договору «Порядок розрахунків» передбачено, що остаточний розрахунок за фактично спожиту у розрахунковому періоді активну електроенергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, за перетікання реактивної електричної енергії, оплату сум на відшкодування збитків, оплату пені, 3% річних та інфляційних нарахувань за порушення строків розрахунків споживач здійснює на підставі наданих постачальником рахунків протягом 5 операційних днів, починаючи з наступного дня після їх отримання.

Розрахунок за не обліковану електроенергію споживач здійснює на підставі наданого постачальником рахунку протягом 30 календарних днів, починаючи з наступного дня після його отримання.

Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточні рахунки постачальника.

На виконання умов договору позивачем за період з липня 2015 року по березень 2016 року включно поставлено відповідачу електричну енергію на загальну суму 55 329 999 грн 22 коп., у тому числі: активна електроенергія - 54 880 149 грн 98 коп., перетоки за реактивну електроенергію 449 849 грн 24 коп.

На підтвердження виконання свого обовязку щодо постачання електричної енергії позивачем надані: акти приймання передавання товарної продукції (активної електроенергії), акти про надання послуг з перетікання реактивної електроенергії та акти про зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії відповідачем за період з липня 2015 року по березень 2016 року, копії яких залучені до матеріалів справи.

За результатами надання обумовлених договором послуг за період з липня 2015 року по березень 2016 року позивачем відповідачеві нарочним під підпис надавалися відповідні рахунки за спожиту активну електроенергію та послуги з перетікання реактивної електроенергії, а також на оплату пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань, копії яких залучені до матеріалів справи.

Відповідач взяті на себе зобов'язання по оплаті за спожиту електроенергію виконав частково на загальну суму 145 113 грн 57 коп., з яких: 125 00 грн 00 коп. за спожиту активну електроенергію та 20 113 грн 57 коп. за послуги перетоків реактивної електроенергії.

У звязку з чим, у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за зобовязаннями липня 2015 року березня 2016 року (включно) за активну електроенергію в сумі 54 755 149 грн 98 коп. та за перетоки реактивної електроенергії в сумі 429 735 грн 67 коп.

Оскільки споживачем повну оплату електроенергії не було проведено після одержання рахунків у встановлений договором строк, позивач звернувся до господарського суду за захистом свого порушеного права та законного інтересу з викладеними вище позовними вимогами.

Крім того, на підставі статті 625 ЦК України позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача за прострочення виконання грошових зобовязань 3% річних за період прострочення з 12.08.2015 по 22.03.2016 окремо за кожним рахунком у сумі 476 245 грн 17 коп. та інфляційні втрати за зобовязаннями липня - грудня 2015 року за період прострочення з серпня 2015 року по січень 2016 року окремо за кожним рахунком в сумі 1 030 016 грн 72 коп.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист. Під час судового розгляду справи вимог позивача не спростував, докази часткової або повної сплати суми позову не надав.

Під час розгляду справи представник позивача надав до суду лист від 10.05.2016 б/н, в якому повідомив, що після порушення провадження у цій справі 28.04.2016 відповідач сплатив 50 000 грн 00 коп. за активну електроенергію спожиту в березні 2016 року.

На обґрунтування позивач надав банківську виписку по рахунку ТОВ «ЛЕО» від 29.04.2016, як доказ перерахування грошових коштів в сумі 50 000,00 грн. за спожиту активну електроенергію відповідачем у справі (а.с.140-142).

Оцінивши фактичні обставини, подані позивачем у справі докази, вислухавши в судовому засіданні представника позивача у справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Правове регулювання правовідносин, пов'язаних з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням і використанням енергії, забезпеченням енергетичної безпеки України, конкуренцією та захистом прав споживачів і працівників галузі здійснюється Законом України від 16.10.1997 № 575/97-ВР «Про електроенергетику» (із змінами та доповненнями).

У статті 1 вказаного Закону наведені терміни, які вживаються в такому значенні, зокрема: виробництво електричної енергії - господарська діяльність, пов'язана з перетворенням енергетичних ресурсів будь-якого походження, у тому числі альтернативних джерел енергії, на електричну енергію за допомогою технічних засобів з метою її продажу на підставі договору; енергія - електрична чи теплова енергія, що виробляється на об'єктах електроенергетики і є товарною продукцією, призначеною для купівлі-продажу; енергопостачальники - учасники оптового ринку електричної енергії України, які купують електричну енергію на цьому ринку з метою її продажу та/або постачання споживачам або з метою її експорту та/або імпорту; постачання електричної енергії - господарська діяльність, пов'язана з наданням електричної енергії споживачеві за допомогою технічних засобів передачі та розподілу електричної енергії на підставі договору; споживачі енергії - суб'єкти господарської діяльності та фізичні особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю; електропередавальна організація - субєкт господарювання, який здійснює підприємницьку діяльність з передачі електричної енергії відповідно до ліцензії.

Споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником (частина 1 статті 26 Закону України ВР «Про електроенергетику»).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання» (позивач у справі) здійснює свою господарську діяльність у сфері електропостачання на підставі відповідних ліцензій на виробництво, транспортування та постачання електричної енергії та є суб'єктом відносин у сфері електропостачання, і відповідно до пункту 7.2 статті 7 Статуту Товариства, зокрема, передача електроенергії (передача електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами); розподілення та постачання електричної енергії (постачання електричної енергії за регульованим тарифом).

Відповідно до частини 4 статті 23 Закону України «Про електроенергетику» (із змінами згідно із Законом № 1207-VII від 15.04.2014; в редакції Закону № 284-VIII від 07.04.2015) особливості регулювання правових, економічних та організаційних відносин, пов'язаних з продажем електричної енергії з оптового ринку електричної енергії України на тимчасово окуповану територію та на територію, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, а також відносин, пов'язаних з виробництвом, передачею, розподілом, постачанням, купівлею, продажем і використанням електричної енергії на тимчасово окупованій території та на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, встановлюються Кабінетом Міністрів України. Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, визначається Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України від 07.05.2015 № 263 визначив особливості регулювання відносин у сфері електроенергетики на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Цим актом, зокрема, передбачено, що купівля та продаж з 01,05.2015 електричної енергії, переміщеної з території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, на іншу територію України та/або з контрольованої території на неконтрольовану територію, здійснюється на контрольованій території оптовим постачальником електричної енергії та на неконтрольованій території суб'єктами господарювання, що здійснюють виробництво електричної енергії на електроустановках, розташованих на неконтрольованій території та визначених Міненерговугілля, та/або публічним акціонерним товариством «ДТЕК Донецькобленерго» у Донецькій області і товариством з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об'єднання» у Луганській області.

Електрична енергія, яка виробляється на неконтрольованій території, продається на цій території суб'єктам електроенергетики, які провадять діяльність з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами та постачання електричної енергії за регульованим тарифом, та/або споживачам електричної енергії відповідної області, та/або іншим суб'єктам господарювання, розташованим у відповідній області, згідно з умовами багатостороннього договору, що укладається між суб'єктами електроенергетики, що провадять діяльність на неконтрольованій території.

Суб'єкти електроенергетики, що одночасно провадять діяльність на контрольованій та неконтрольованій території, ведуть окремий бухгалтерський облік господарської діяльності на неконтрольованій та контрольованій території.

Зазначеною постановою не передбачено вимог щодо перереєстрації ТОВ «ЛЕО» на контрольованій території та обмеження його казначейського обслуговування.

Фактичні обставини свідчать, що правовідносини між сторонами за позовом виникли із договору № 2 про постачання електричної енергії від 01.07.2015, який за своєю правовою природою є різновидом договору купівлі-продажу в сфері господарської діяльності і до нього застосовуються, як загальні положення про зобовязання так і положення про купівлю-продаж, що містяться в главах 19, 30 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та 54 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Згідно частини 1 статті 173 ГК України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Загальні положення про купівлю продаж визначені главою 54 ЦК України.

Відповідно до статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зазначена норма Цивільного кодексу України кореспондується з положеннями статті 265 Господарського кодексу України.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 530 ЦК України, зокрема, встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання, у відповідності до статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

У відповідності з правилами статей 43, 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведено, що на виконання умов договору він поставив відповідачу у період з липня 2015 року по березень 2016 року (включно) електроенергію на загальну суму 55 329 999 грн 22 коп., з яких: 54 880 149 грн 98 коп. за спожиту активну електроенергію та 449 849 грн 24 коп. за послуги перетоків реактивної електроенергії.

Претензій щодо постачання електроенергії у відповідача немає.

Обсяги спожитої електроенергії за період з липня 2015 року по березень 2016 року (включно) позивач підтверджує відповідними актами приймання передавання товарної продукції (активної електроенергії), актами про надання послуг з перетікання реактивної електроенергії, актами про зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії відповідачем та рахунками, які залучені до матеріалів справи.

Втім, відповідач в порушення умов пункту 7.9 договору № 2 від 01.07.2015 повністю не оплатив спожиту протягом липня 2015 року - березня 2016 року (включно) електроенергію у строк визначений пунктом 9 Додатку до цього договору «Порядок розрахунків», у зв'язку з чим за ним обліковується заборгованість за вказаний період за активну електроенергію в сумі 54 755 149 грн 98 коп. та за перетоки реактивної електроенергії в сумі 429 735 грн 67 коп., яка підтверджена матеріалами справи, заявлена обґрунтовано та не спростована відповідачем.

Під час розгляду справи позивач повідомив, що відповідач після порушення провадження у даній справі перерахував частково заборгованість за активну електроенергію спожиту в березні 2016 року в сумі 50 000 грн 00 коп., що підтверджується банківською випискою по рахунку ТОВ «ЛЕО» від 29.04.2016 (а.с.140-142).

Отже, в частині стягнення боргу за активну електроенергію спожиту в березні 2016 року в сумі 50 000 грн 00 коп. предмет спору відсутній.

Підпунктом 1-1 пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин провадження у справі в частині стягнення боргу за активну електроенергію спожиту в березні 2016 року в сумі 50 000 грн 00 коп. слід припинити.

У разі припинення провадження у справі, на підставі пункту 5 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

Позивач при подачі цього позову до суду сплатив максимальну суму судового збору у розмірі 206 700 грн 00 коп., тому сума яку повинно бути повернуто позивачу складає 182 грн 30 коп.

Вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості за період з липня 2015 року по березень 2016 року (включно) за спожиту активну електроенергію в сумі 54 705 149 грн 98 коп. та за перетоки реактивної електроенергії в сумі 429 735 грн 67 коп. суд визнає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі цієї норми позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних за період прострочення з 12.08.2015 по 22.03.2016 окремо за кожним рахунком у сумі 476 245 грн 17 коп. та інфляційні втрати за зобовязаннями липня - грудня 2015 року за період прострочення з серпня 2015 року по січень 2016 року окремо за кожним рахунком в сумі 1 030 016 грн 72 коп.

Перевіривши розрахунок позивача 3 % річних, суд зазначає про його часткову помилковість.

Так, позивач при розрахунку не врахував того, що тривалість 2015 року складає 365 днів, а 2016 року - 366 днів.

З урахуванням викладеного, судом здійснено перерахунок 3 % річних за зобовязаннями липня 2015 року - січня 2016 року (включно) за наступні періоди:

1) за спожиту активну електроенергії 471 646,49 грн.:

- за зобовязаннями липня 2015 року з 12.08.2015 по 22.03.2016 у сумі 119 217,60 грн. (часткова оплата 07.10.2015 в сумі 25 000,00 грн.; 21.12.2015 в сумі 25 000,00 грн.; 15.02.2016 в сумі 25 000,00 грн.)

за 2015 рік (6 515 075,06 грн. х (3% : 365)) х 56 днів = 29 987,19 грн.

(6 490 075,06 грн. х (3% : 365)) х 75 днів = 40 004,31 грн.

(6 465 075,06 грн. х (3% : 365)) х 11 днів = 5 845,14 грн.

за 2016 рік (6 465075,06 грн. х (3% : 366)) х 45 днів = 23 846,59 грн.

(6 440 075,06 грн. х (3% : 366)) х 37 днів = 19 531,37 грн.

- за зобовязаннями серпня 2015 року з 09.09.2015 по 22.03.2016 у сумі 98 321,52 грн.

за 2015 рік (6 1120 275,72 грн. х (3% : 365)) х 114 дня = 57 252,45 грн.

за 2016 рік (6 1120 275,72 грн. х (3% : 366)) х 82 дня = 41 069,07 грн.

- за зобовязаннями вересня 2015 року з 09.10.2015 по 22.03.2016 у сумі 80 449,30 грн.

за 2015 рік (5 904 353,52 грн. х (3% : 365)) х 84 дня = 40 764,30 грн.

за 2016 рік (5 904 353,52 грн. х (3% : 366)) х 82 дня = 39 685,00 грн.

- за зобовязаннями жовтня 2015 року з 10.11.2015 по 22.03.2016 у сумі 70 174,77 грн.

за 2015 рік (6 382 260,78 грн. х (3% : 365)) х 52 дня = 27 277,61 грн.

за 2016 рік (6 382 260,78 грн. х (3% : 366)) х 82 дня = 42 897,16 грн.

- за зобовязаннями листопада 2015 року з 09.12.2015 по 22.03.2016 у сумі 44 309,86 грн.

за 2015 рік (5 145 296,56 грн. х (3% : 365)) х 23 дня = 9 726,72 грн.

за 2016 рік (5 145 296,56 грн. х (3% : 366)) х 82 дня = 34 583,14 грн.

- за зобовязаннями грудня 2015 року з 13.01.2016 по 22.03.2016

(4 819 383,70 грн. х (3% : 366)) х 70 днів = 27 652,20 грн.

- за зобовязаннями січня 2016 року з 09.02.2016 по 22.03.2016 у сумі 24 469,50 грн. (часткова оплата 02.03.2016 в сумі 50 000,00 грн.)

(6 966 934,00 грн. х (3% : 366)) х 22 дня = 12 563,32 грн.

(6 916 934,00 грн. х (3% : 366)) х 21 день = 11 906,18 грн.

- за зобовязаннями лютого 2016 року з 10.03.2016 по 22.03.2016

(6 617 784,34 грн. х (3% : 366)) х 13 днів = 7 051,74 грн.

2) за послуги перетоків реактивної електроенергії 4 303,47 грн.:

- за зобовязаннями липня 2015 року з 12.08.2015 по 22.03.2016 у сумі 1 069,84 грн. (часткова оплата 31.08.2015 в сумі 20 113,57 грн.)

за 2015 рік (76 573,02 грн. х (3% : 365)) х 19 днів = 119,58 грн.

(56 459,45 грн. х (3% : 365)) х 123 дня = 570,78 грн.

за 2016 рік (56 459,45 грн. х (3% : 366)) х 82 дня = 379,48 грн.

- за зобовязаннями серпня 2015 року з 09.09.2015 по 22.03.2016 у сумі 694,96 грн.

за 2015 рік (43 139,62 грн. х (3% : 365)) х 114 дня = 404,21 грн.

за 2016 рік (43 139,62 грн. х (3% : 366)) х 82 дня = 289,95 грн.

- за зобовязаннями вересня 2015 року з 09.10.2015 по 22.03.2016 у сумі 593,38 грн.

за 2015 рік (43 549,51 грн. х (3% : 365)) х 84 дня = 300,67 грн.

за 2016 рік (43 549,51 грн. х (3% : 366)) х 82 дня = 292,71 грн.

- за зобовязаннями жовтня 2015 року з 10.11.2015 по 22.03.2016 у сумі 408,81 грн.

за 2015 рік (37 180,46 грн. х (3% : 365)) х 52 дня = 158,91 грн.

за 2016 рік (37 180,46 грн. х (3% : 366)) х 82 дня = 249,90 грн.

- за зобовязаннями листопада 2015 року з 09.12.2015 по 22.03.2016 у сумі 544,69 грн.

за 2015 рік (63 249,68 грн. х (3% : 365)) х 23 дня = 119,57 грн.

за 2016 рік (63 249,68 грн. х (3% : 366)) х 82 дня = 425,12 грн.

- за зобовязаннями грудня 2015 року з 13.01.2016 по 22.03.2016

(63 152,35 грн. х (3% : 366)) х 70 днів = 362,35 грн.

- за зобовязаннями січня 2016 року з 09.02.2016 по 22.03.2016

(44 228,70 грн. х (3% : 366)) х 43 дня = 155,32 грн.

- за зобовязаннями лютого 2016 року з 10.03.2016 по 22.03.2016

(45 983,58 грн. х (3% : 366)) х 13 днів = 49,00 грн.

Отже, загальна сума 3 % річних складає 475 949 грн 96 коп., яка і підлягає до стягнення з відповідача. У задоволенні вимог про стягнення 3 % річних в сумі 295 грн 21 коп. слід відмовити.

Стосовно інфляційних нарахувань, суд зазначає наступне.

У застосуванні інфляції суд враховує положення пункту 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», в якому зазначено, що згідно з Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України «Про інформацію» є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З наданого до позову розрахунку інфляційних втрат вбачається, що позивач не дотримувався вказаного вище порядку визначення боргу з урахуванням індексу інфляції.

Виходячи з вищенаведеного Вищим господарським судом України алгоритму та періоду нарахування, визначеного позивачем, розрахунок інфляційних нарахувань буде наступним:

1) за спожиту активну електроенергії інфляційні нарахування складають 829 632,96 грн.:

- за зобовязаннями липня 2015 року (часткова оплата 07.10.2015 в сумі 25 000,00 грн.; 21.12.2015 в сумі 25 000,00 грн.; 15.02.2016 в сумі 25 000,00 грн.)

(6 515 075,06 грн. х 102,3 % (індекс інфляції за вересень 2015 року)) - 6 515 075,06 грн. = 149 846,73 грн.

(6 490 075,06 грн. х 102,714 % (сукупний індекс інфляції листопад грудень 2015 року, згідно Юридичної інформаційно пошукової системи «Законодавства») - 6 490 075,06 грн. = 176 140,64 грн.

на суму 6 465 075,06 грн. - інфляційні втрати за січень 2016 року не нараховуються;

- за зобовязаннями серпня 2015 року

(6 1120 275,72 грн. х 102,291126462 % (сукупний індекс інфляції жовтень 2015 року січень 2016 року, згідно Юридичної інформаційно пошукової системи «Законодавства») - 6 1120 275,72 грн. = 139 994,14 грн.

- за зобовязаннями вересня 2015 року

(5 904 353,52 грн. х 103,638426 % (сукупний індекс інфляції листопад 2015 року січень 2016 року, згідно Юридичної інформаційно пошукової системи «Законодавства») - 5 904 353,52 грн. = 214 825,53 грн.

- за зобовязаннями жовтня 2015 року

(6 382 260,78 грн. х 101,6063 % (сукупний індекс інфляції грудень 2015 року січень 2016 року, згідно Юридичної інформаційно пошукової системи «Законодавства») - 6 382 260,78 грн. = 102 518,25 грн.

- за зобовязаннями листопада 2015 року

(5 145 296,56 грн. х 100,9 % (індекс інфляції за січень 2016 року) - 5 145 296,56 грн. = 46 307,67 грн.

- за зобовязаннями грудня 2015 року - інфляційні втрати за січень 2016 року не нараховуються, оскільки відповідач отримав рахунок на оплату 04.01.2016 з датою оплати 12.01.2016;

2) за послуги перетоків реактивної електроенергії інфляційні нарахування складають 6 361,26 грн.:

- за зобовязаннями липня 2015 року (часткова оплата 31.08.2015 в сумі 20 113,57 грн.)

(56 459,45 грн. х 104,64382237 % (сукупний індекс інфляції вересень 2015 року січень 2016 року, згідно Юридичної інформаційно пошукової системи «Законодавства») - 56 459,45 грн. = 2 621,88 грн.

- за зобовязаннями серпня 2015 року

(43 139,62 грн. х 102,291126462 % (сукупний індекс інфляції жовтень 2015 року січень 2016 року, згідно Юридичної інформаційно пошукової системи «Законодавства») - 43 139,62 грн. = 988,38 грн.

- за зобовязаннями вересня 2015 року

(43 549,51 грн. х 103,638426 % (сукупний індекс інфляції листопад 2015 року січень 2016 року, згідно Юридичної інформаційно пошукової системи «Законодавства») - 43 549,51 грн. = 1 584,52 грн.

- за зобовязаннями жовтня 2015 року

(37 180,46 грн. х 101,6063 % (сукупний індекс інфляції грудень 2015 року січень 2016 року, згідно Юридичної інформаційно пошукової системи «Законодавства») - 37 180,46 грн. = 597,23 грн.

- за зобовязаннями листопада 2015 року

(63 249,68 грн. х 100,9 % (індекс інфляції січень 2016 року, згідно Юридичної інформаційно пошукової системи «Законодавства») - 63 249,68 грн. = 569,25 грн.

- за зобовязаннями грудня 2015 року - інфляційні втрати за січень 2016 року не нараховуються, оскільки відповідач отримав рахунок на оплату 04.01.2016 з датою оплати 12.01.2016.

Таким чином до стягнення підлягають інфляційні нарахування в загальній сумі 835 994 грн 22 коп. В решті заявленої суми інфляційних нарахувань 194 022 грн 50 коп. слід відмовити за необґрунтованістю.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково в загальній сумі 56 446 829 грн 83 коп. з яких:

- 54 705 149 грн 98 коп. - заборгованість за спожиту активну електроенергію за період з липня 2015 року по березень 2016 року (включно);

- 429 735 грн 67 коп. заборгованість за перетоки реактивної електроенергії за період з липня 2015 року по березень 2016 року (включно);

- 475 949 грн 96 коп. 3 % річних за період прострочення з 12.08.2015 по 22.03.2016 окремо за кожним рахунком;

- 835 994 грн 22 коп. інфляційні нарахування за зобовязаннями липня - грудня 2015 року за період прострочення з серпня 2015 року по січень 2016 року окремо за кожним рахунком.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам в сумі 205 809 грн 20 коп.

Керуючись статтями 43, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, пунктом 1-1 частини 1 статті 80, статями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», м. Луганськ, до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Попаснянський районний водоканал», м. Попасна Луганської області, про стягнення 56 691 147 грн 54 коп. задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 підприємства «Попаснянський районний водоканал», 93304, Луганська область, м. Попасна, вул. Дніпровська, буд.89, ідентифікаційний код 38817874, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», 91021, м. Луганськ, кв. Гайового, буд.35-А, ідентифікаційний код 31443937:

- на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 60 в філії ЛОУ АТ «Ощадбанк», МФО 304665, код 31443937 заборгованість за спожиту активну електроенергію за зобовязаннями липня 2015 року - березня 2016 року (включно) в сумі 54 705 149 грн 98 коп.;

- на поточний рахунок № 3374 в філії ЛОУ АТ «Ощадбанк» у м. Сєвєродонецьку, МФО 304665, код 31443937 заборгованість за перетоки реактивної електроенергії за зобовязаннями липня 2015 року - березня 2016 року (включно) в сум 429 735 грн 67 коп., 3 % річних в сумі 475 949 грн 96 коп. за період прострочення з 12.08.2015 по 22.03.2016 окремо за кожним рахунком, інфляційні нарахування в сумі 835 994 грн 22 коп. за зобовязаннями липня - грудня 2015 року за період прострочення з серпня 2015 року по січень 2016 року окремо за кожним рахунком, витрати зі сплати судового збору в 205 809 грн 20 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В частині стягнення боргу за спожиту активну електроенергію в березні 2016 року в сумі 50 000 грн 00 коп. провадження у справі припинити.

4. У задоволенні позовних вимог про стягнення 3 % річних в сумі 295 грн 21 коп. та інфляційних нарахувань в сумі 194 022 грн 50 коп. відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо не було подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено і підписано 06.06.2016.

Суддя Р.Є. Якушенко