ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2016 року Справа № 904/1148/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецової І.Л. (доповідача),

суддів: Пруднікова В.В., Широбокової Л.П.

секретар судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників:

від позивача: не з"явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином,

від відповідача: ОСОБА_1- представник, довіреність № 53-02/3 від 01.11.2015 р.,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2016р. у справі №904/1148/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Рудомайн", м. Кривий Ріг

до публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат", м. Кривий Ріг

про стягнення індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми за договором №316 про надання послуг від 19.03.2012р.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2016р. у справі №904/1148/16 (суддя Кеся Н.Б.) позов товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Рудомайн" задоволено, з публічного акціонерного товариства (далі-ПАТ)"Криворізький залізорудний комбінат" на користь позивача стягнуто три проценти річних в сумі 8719грн.28коп. та втрати від інфляції в сумі 36721грн.57коп.;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо невиконання відповідачем грошових зобов"язань перед позивачем за договором про надання послуг №316 від 19.03.2012р. та щодо невиконання відповідачем наказу господарського суду Дніпропетровської області від 27.04.2015р. у справі №904/2292/15 по примусовому стягненню на користь позивача суми заборгованості за цим договором, що є підставою додаткового нарахування відповідачу трьох процентів річних та втрат від інфляції у вказаних вище сумах;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ПАТ"Криворізький залізорудний комбінат" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на незаконність та необґрунтованість цього рішення просить останнє скасувати, прийняти нове рішення та відмовити в задоволенні позовних вимог;

- у поданій скарзі йдеться про те, що ст.ст.115, 116 Господарського процесуального кодексу України встановлено певний порядок виконання рішень, Закон України "Про виконавче провадження" вимагає від позивача, як стягувача, здійснення певних дій, як то звернення з заявою про виконання рішення до органів Державної виконавчої служби України, але позивач не звернувся до цих органів з відповідною заявою, про те, що названим Законом встановлений порядок виконання рішень боржником самостійно у строк, який наданий державним виконавцем для добровільного виконання в постанові про відкриття виконавчого провадження, тому порядок виконання рішення господарського суду від 14.04.2015р. у справі №904/2292/15 чітко визначений Законом України "Про виконавче провадження", дана позиція підтверджується постановою Верховного Суду України від 20.01.2016р. у справі №6-2759цс15, відповідно до якої зроблений висновок про те, що оскільки спірні правовідносини виникли у зв"яку з виконанням судового рішення, то до них не можуть застосовуватися норми, які передбачають цивільно-правову відповідальність за невиконання грошового зобов"язання, про те, що позивачем були створені всі передумови для невиконання відповідачем рішення суду, збільшення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних, без виконання певних дій позивачем відповідач об"єктивно немає можливості виконати рішення господарського суду від 14.04.2015р. у справі №904/2292/15, а також про те, що інфляційні втрати та три проценти річних є відповідальністю боржника за порушення грошового зобов"язання, а застосування цієї відповідальності можливо лише за умови наявності вини боржника;

- позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник в судові засідання не з"явився, про час та місце засідань позивач повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.04.2015р. господарським судом Дніпропетровської області прийнято рішення у справі №904/2292/15, згідно з яким з ПАТ"Криворізький залізорудний комбінат" на користь ТОВ"Рудомайн" стягнуто 4080174грн.12коп. основного боргу, 347908грн.82коп. трьох процентів річних, 2040087грн.06коп. втрат від інфляції та 73080грн.судового збору.

В обґрунтування прийнятого рішення господарським судом покладені обставини щодо укладення 19.03.2012р. ТОВ"Рудомайн"(виконавцем) та ПАТ"Криворізький залізорудний комбі-нат"(замовником) договору про надання послуг №316, надання позивачем послуг належним чином та в повному обсязі, що підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт від 31.03., 11., 23., 30.04., 10., 21.05.2012р., які підписані обома сторонами та скріплені печатками підприємств, часткового виконання відповідачем зобов"язань по оплаті наданих послуг, утворення боргу перед позивачем в сумі 4080174грн.12коп. та щодо нарахування позивачем, у зв"язку з цим, трьох процентів річних в сумі 347908грн.82коп. і втрат від інфляції в сумі 2040087грн.06коп. за період з 06.06.2012р. по 10.04.2015р..

Станом на момент звернення з позовом по даній справі рішення господарського суду у справі №904/2292/15 не виконано, що слугувало підставою для нарахування позивачем трьох процентів річних в сумі 8719грн.28коп. за період з 21.01. по 15.02.2016р. та втрат від інфляції в сумі 36721грн.57коп. за січень 2016р..

Ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.2 ст.625 Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених законодавчих норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: невиконання відповідачем зобов"язань за договором про надання послуг №316 від 19.03.2012р. в частині оплати вартості послуг в сумі 4080174грн.12коп. та ненадання відповідачем в процесі розгляду справи належних і допустимих доказів погашення заборгованості у вказаній сумі господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Тому рішення господарського суду слід залишити без змін.

Доводи скаржника визнані колегією суддів безпідставними.

Так, в абз.2, 3 п.7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов"язань" роз"яснено, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Також слід зазначити, що, у даному випадку, грошове зобов"язання по оплаті вартості наданих позивачем послуг виникло у відповідача не у зв"язку з виконанням судового рішення, а із договірних правовідносин сторін.

Керуючись ст.ст.101 -103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.03.2016р. у справі №904/1148/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення

Головуючий І.Л.Кузнецова

Суддя В.В.Прудніков

Суддя Л.П.Широбокова

Повна постанова складена 01.06.2016р.