РІШЕННЯ

31 травня 2016 року Справа № 913/567/16

Провадження №26/913/567/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», м. Сєвєродонецьк Луганська область

про стягнення 4498,50 грн,

Суддя Масловський С.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, юрисконсульт 2 категорії юридичного сектора структурного підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень" регіональної філії "придніпровьска залізниця" ПАТ "Українська залізниця" за довіреністю №690 від 27.04.2016;

від відповідача: ОСОБА_2, провідний інженер юридичного відділу управління камбінату за довіреністю №01-026-876 від 14.12.2015.

В судовому засіданні 31.05.2016 судом у відповідності до статті 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено повне рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

20.04.2016 Державне підприємство Придніпровська залізниця звернулося до господарського суду Луганської області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» про стягнення штрафу за неправильно зазначений код одержувача у накладній у розмірі 4498,50 грн та судового збору у розмірі 1378,00 грн.

20.04.2016 ухвалою господарського суду Луганської області було порушено провадження у справі та розгляд призначено на 10.05.2016, ухвалою від 10.05.2016 відкладено на 17.05.2016, ухвалою від 17.05.2016 відкладено на 31.05.2016.

17.05.2016 відповідач на адресу електронної пошти суду надіслав відзив на позовну заяву, який 30.05.2016 прийшов на поштову адресу господарського суду, в якому зазначає, що зміна коду вантажоодержувача є виключним правом вантажовідправника, яке він здійснює у відповідності з вимогами закону. ОСОБА_3 статті 43 Статуту залізниць України вантажовідправник має право змінити зазначений в накладній вантажоодержувача без зміни станції призначення. У випадку, якщо вантаж не виданий одержувача, залізниця виконує розпорядження вантажовідправника. Статтею 309 ГК України передбачено, що вантажовідправник має право в порядку, встановленому транспортними кодексами чи статутами, замінити вказаного в перевізному документі одержувача вантажу (до його видачі адресату). 28.10.2015 відповідач направив на станцію відправлення - Комунарськ Донецької залізниці лист №062/6-459 із проханням про зміну вантажоотримувача, без зміни станції призначення, на «ПАО «ОСОБА_4 коксохимзавод», код 3168 (згідно ч.2 ст.43 Статуту залізниць України заява про зміну вантажоодержувача подається начальнику станції відправлення). Відповідно до акту загальної форми №1137 від 27.10.2015 вагон №60901162 не був виданий та станція призначення не змінювалась. Так, на думку відповідача, його дії по зміні зазначеного в накладній вантажовідправника відповідають нормам статті 43 Статуту залізниць України та статті 309 Господарського кодексу України.

30.05.2016 відповідач на адресу господарського суду Луганської області надіслав лист, в якому зазначає, що Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» утворене відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014 «Про утворення публічною акціонерного товариства Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття. Частиною 6 статті 2 Закону України від 23.02.2012 № 4442-УІ «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» встановлено, що Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є правонаступником всіх прав та обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту. ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань. Регіональна філія «Придніпровська залізниця» є структурною одиницею «Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» без створення юридичної особи. Державне підприємство «Придніпровська залізниця», відповідно до ч. 1, 2 ст. 55 Господарського кодексу України, є субєктом господарювання. Відповідно до інформації з офіційного сайту Міністерства юстиції України https://usr.minjust.gov.ua це підприємство на сьогоднішній день знаходиться в стадії припинення, але не припинено, тобто є юридичною особою, державна реєстрація якої не скасована. Оскільки процес реорганізації шляхом злиття ще не закінчився, ДП «Придніпровська залізниця» наділений правосубєктністю та може бути позивачем та відповідачем у суді. Тому вважаємо, що позов поданий неналежним позивачем.

31.05.2016 в судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та на виконання вимог ухвали суду від 18.04.2016, 10.05.2016 та 17.05.2016 надає копії довіреності на ОСОБА_5 від 01.12.2015 №985 та ОСОБА_6 від 01.12.2015 №1022; копію передавального акту ДП «Придніпровська залізниця» від 03.08.2015.Також, позивач до матеріалів справи надає копію постанови ВГСУ №905/1044/13-г від 13.06.2013.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суду Луганської області,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 накладної №49231681 від 29.10.2015, відповідачем - Публічним акціонерним товариством «Алчевський металургійний комбінат», як вантажовідправником, зі станції відправлення - Комунарськ Донецької залізниці до станції призначення Правда Придніпровської залізниці був відправлено вагон №60901162, одержувач ПАТ «Запорожкокс»; ; код одержувача - 3857; адреса одержувача - 69600, Запорізька, обл., м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4. Правильність всіх вищенаведених відомостей внесених у накладну засвідчив працівник вантажовідправника.

ОСОБА_3 акту загальної форми №1137 від 27.10.2015, складеного станцією призначення - Правда Придніпровської залізниці, за результатами перевірки правильності відомостей зазначених у накладній №49231681 від 17.10.2015, було вставлено, що невірно зазначено найменування, код та адреса одержувача. Відправником в накладній зазначено: код одержувача - 3857; одержувач - ПАО «Запорожкокс», адреса одержувача - 69600, Запорізька, обл., м. Запоріжжя, вул. Діагональна, 4. Також, в акті зазначено, що одержувач с таким найменуванням, кодом та адресом на станції відсутній. Вагон затримано до зясування обставин. Дана телеграма №63 від 27.10.15.

27.10.2015 станцією призначення Правда Придніпровської залізниці до станції відправлення Комунарськ Донецької залізниці було відправлено телеграму №63 про невірно зазначені реквізити в накладній №49231681.

28.10.2015 зі станції відправлення Комунарськ Донецької залізниці на станцію призначення Правда Придніпровської залізниці надійшла телеграма - відповідь №НР95, щодо виправлення реквізитів у накладній №49231681 та зазначено, що вірним одержувачем є ПАТ «Євраз Дніпродзержинський коксохімічний завод», код одержувача 3168.

На підставі телеграми відповіді №95 від 28.10.2015 на станції призначення - Правда Придніпровської залізниці у накладній №49231681 внесено зміни шляхом здійснення напису «від руки», який посвідчено відбитком штампу станції призначення, згідно якого новий одержувач є ПАТ «Євраз Дніпродзержинський коксохімічний завод»; код одержувача 3168; адреса одержувача м. Дніпродзержинськ, вул.. Колеусівська, б.1.

Статтею 3 Закону України "Про залізничний транспорт" від 04.07.1996 № 273/96-ВР визначено, що законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до положень ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями ч.2 ст.908, ст.920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями визначається транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобовязань.

Частиною 1 та 2 статті 307 Господарського кодексу України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

ОСОБА_3 зі статтею 908 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 909 Цивільного кодексу України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (ч.1). Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі (ч.2). Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (ч. 3).

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 №457, з подальшими змінами, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

ОСОБА_3 ст.23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

ОСОБА_3 з п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів (далі - Правила № 644), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644 у редакції наказу Міністерства інфраструктури України 08.06.2011 № 138, на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил № 644 встановлено, що усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником у відповідні графи. Виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

ОСОБА_3 з п. 2.1 Правил № 644, відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил, яким зокрема встановлено, що відправником заповнюються графа 4 «одержувач» (найменування, код за Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) поштова адреса (назва міста або населеного пункту, району, вулиці та номер будинку, замість повної адреси може бути вказано номер абонентської поштової скриньки), графа 5 «код одержувача» - 4 - значний.

Пунктом 5.5 Правил № 644 визначено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до статті 24 Статуту, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Статтею 43 Статут визначено, що вантажовідправник має право змінити зазначеного у накладній вантажоодержувача без зміни станції призначення. Заява вантажоодержувача подається начальнику про зміну станції відправлення з доданням вантажної квитанції. У разі неможливості подання вантажної квитанції відправник подає копію письмового або телеграфного повідомлення на адресу першого вантажоодержувача про таку зміну. Залізниця виконує розпорядження відправника лише у тому випадку, якщо вантаж не видано одержувачу.

ОСОБА_3 зі ст. 105 Статуту, залізниці, вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

Відповідно до статті 122 Статуту, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до статті 118 Статуту, за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

ОСОБА_3 з п. 6.1. Роз'яснення Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» №04-5/601 від 29.05.2002, стаття 122 Статуту встановлює, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній

У розгляді справ про стягнення цього штрафу господарським судам слід виходити з того, що неправильно вказаною має бути хоча б одна відомість; при цьому неправильне зазначення коду та адреси вантажоодержувача вважаються окремими порушеннями.

Підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відповідних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт, складений у випадках, передбачених статтею 129 Статуту.

Пунктом 6.2 Роз'яснення Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» №04-5/601 від 29.05.2002 розяснено, що у застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Частиною 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

ОСОБА_3 зі ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Як зазначено в п. 3.17.4. Постанови Пленум Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п. 3 ст. 83 ГПК України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до п.22. Оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.11.2007 №01-8/917 господарський суд має право зменшувати розмір штрафу, передбаченого пунктами 118 та 122 Статуту залізниць України.

Судом встановлено, що між позивачем, як перевізником, та відповідачем, як відправником, укладено договір перевезення вантажу залізничним транспортом, що підтверджується оформленою ними залізничною накладною №49231681 від 17.10.2015, яка згідно зі Статутом є основним перевізним документом встановленої форми, який свідчить про наявність між сторонами правовідносин з перевезення залізничним транспортом.

Правилами оформлення перевізних документів №644 від 21.11.2000 на відповідача, як вантажовідправника, покладено обовязок по заповненню залізничної накладної відомостями, зокрема щодо найменування, адреси та коду одержувача. ОСОБА_3 накладної №49231681 від 17.10.2015, відповідачем, як відправником, у графах 4 та 5 було зазначено: одержувач вантажу ПАТ «Запорожкокс»; ; код одержувача - 3857; адреса одержувача - 69600, Запорізька, обл., м. Запоріжжя, вул. Діагональна, буд. 4. ОСОБА_3 акту загальної форми №1137 від 27.10.2015 (належним чином завірена копія якого наявна в матеріалах справи), складеного станцією призначення - Правда Придніпровської залізниці, за результатами перевірки правильності відомостей зазначених у накладній №49231681 від 17.10.2015, було вставлено, що невірно зазначені найменування, код та адреса одержувача. В зазначеній накладній було внесено напис «від руки», який посвідчено відбитком штампу станції призначення - Правда Придніпровської залізниці та було зазначено нового одержувача, а саме: ПАТ «Євраз Дніпродзержинський коксохімічний завод»; код одержувача 3168; адреса одержувача м. Дніпродзержинськ, вул.. Колеусівська, б.1.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, але такою, що підлягає задоволенню частково, з огляду на те, що нарахований позивачем штраф є надміру великим у порівнянні з витратами позивача. Так суд вважає за доцільне зменшити розмір штрафу до двох провізних плат, а саме до 1799,40 грн (899,7*2=1799,40).

Стосовно твердження відповідача, що згідно статті 43 Статуту залізниць України вантажовідправник має право змінити зазначений в накладній вантажоодержувача без зміни станції призначення, у випадку, якщо вантаж не виданий одержувача, залізниця виконує розпорядження вантажовідправника та згідно зі ст..309 ГК України вантажовідправник має право в порядку, встановленому транспортними кодексами чи статутами, замінити вказаного в перевізному документі одержувача вантажу (до його видачі адресату), суд зазначає наступне, що згідно з Правилами оформлення перевізних документів №644 від 21.11.2000 виправлення не допускаються; у разі необхідності зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ. Зміни, які вносяться до перевізного документа залізницею, засвідчуються посадовою особою залізниці із зазначенням дати та найменування станції, на якій внесено зміни.

Стосовно твердження відповідача стосовного того, що ДП «Придніпровська залізниця» наділений правосубєктністю та може бути позивачем та відповідачем у суді, суд зазначає наступне. У ч.6 ст.2 Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування встановлено, що публічне акціонерне товариство Українська залізниця є правонаступником усіх прав і обовязків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту. ОСОБА_3 ст.25 Господарського процесуального кодексу України у разі припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони на будь-якій стадії судового процесу.

При вирішенні питання щодо розподілу судового збору судом враховані роз'яснення, викладені у п. 3.17.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у яких зазначено, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Судовий збір покладається на відповідача, згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України та становить 1378,00 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» (, місцезнаходження: 93400, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вул. Вілєсова, буд. 20А) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5) в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (Код ЄДРПОУ ВП: 40081237 Місцезнаходження ВП: 49602, Дніпропетровська обл., місто Дніпропетровськ, Кіровський район, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108), штраф за неправильно зазначений код вантажоодержувача у накладній в сумі 1799 (одна тисяча сімсот девяносто девять) грн 40 коп., судовий збір у сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп., про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.06.2016.

Суддя С.В. Масловський