ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.05.16р. Справа № 904/2016/16

За позовом Єлизаветівської сільської ради, с. Єлизаветівка, Петриківський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ", м. Дніпропетровськ

про зобов'язання вчинити певні дії та визнати незаконними певні дії

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 12.04.16р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 01.02.16р.

СУТЬ СПОРУ:

У березні 2016 р. Єлизаветівська сільська рада звернулася до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ ЗБУТ", у якому просить:

- зобов'язати відповідача утриматись від будь-яких дій щодо примусового припинення транспортування газу та припинення газопостачання об'єкту позивача - дошкільного закладу освіти Єлизаветівського ДНЗ за адресою вул. Соборна, буд. 5 с. Єлизаветівка з підстав відсутності договірних правовідносин та безлімітного споживання природного газу, викладених в Повідомленні про припинення газопостачання від 29.02.2016р. вих. №29/2-17;

- визнати незаконними дії відповідача щодо відключення газопостачання будівлі Єлизаветівської сільської ради за адресою Центральна Площа, 9 с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області та зобов'язати відповідача відновити газопостачання.

25.05.2016р. позивач подав заяву про зменшення позовних вимог, у якій просив зобов'язати відповідача утриматись від будь-яких дій щодо примусового припинення транспортування газу та припинення газопостачання об'єкту позивача - дошкільного закладу освіти Єлизаветівського ДНЗ за адресою вул. Соборна, буд. 5 с. Єлизаветівка з підстав відсутності договірних правовідносин та безлімітного споживання природного газу, викладених в Повідомленні про припинення газопостачання від 29.02.2016р. вих. №29/2-17.

Крім того, позивач надав заяву про забезпечення позову, в якій просив прийняти ухвалу, якою заборонити відповідачу до завершення розгляду заяви по суті будь-які дії щодо примусового припинення транспортування газу та припинення газопостачання обєкту позивача дошкільного закладу освіти Єлизаветівського ДНЗ за адресою вул. Соборна, буд. 5 с. Єлизаветівка Петриківського району Дніпропетровської області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 29.02.2016 р. позивачем отримано повідомлення відповідача про припинення газопостачання дитячого садку з підстав відсутності договірних відносин на 2016 р. та безлімітного споживання природного газу. Позивач зазначає, що відповідно до Закону України „Про ринок природного газу ринок газу функціонує на засадах вільної добросовісної конкуренції та за принципами, зокрема, вільного вибору постачальника природного газу. Таким чином, позивач вільний у виборі постачальника природного газу і не зобовязаний мати договірні відносини саме з відповідачем, а вправі укладати договір про газопостачання з будь-яким постачальником природного газу, що має ліцензію. Позивач вважає дії відповідача щодо припинення газопостачання незаконними та такими, що порушують права позивача на вільний вибір постачальника природного газу. Позивач вважає, що відповідно до Закону України „Про ринок природного газу договір „між постачальником „останньої надії і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу.

Відповідач позовні вимоги не визнає, зазначає, що чинним законодавством України передбачене постачання природного газу лише на підставі договору. Відповідно до ст. 15 Закону України „Про ринок природного газу постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника „останньої надії та на умовах договору постачання постачальником „останньої надії, що затверджується Регулятором. Відповідно до п. 3 розділу V Правил постачання природного газу у Єлизаветівської сільської ради немає підстав для звернення до постачальника „останньої надії, оскільки у позивача договір на поставку газу взагалі відсутній, тобто відсутній діючий постачальник. Також останнім не проведено вчасно процедуру закупівлі природного газу в порядку, передбаченому Законом України „Про здійснення державних закупівель на наступний період газопостачання. До того ж відповідач зазначає, що він не є належним відповідачем у справі, оскільки повідомлення про припинення постачання газу направляє оператор ГРМ ПАТ „Дніпропетровськгаз, який є окремою юридичною особою.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.04.2016 р. продовжено строк вирішення спору по справі на 15 днів.

Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

25.05.2016р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" (постачальник) та Єлизаветівською сільською радою (споживач) було укладено договір № 2015/ТП-БО-02174 на постачання природного газу за регульованим тарифом (надалі - договір) відповідно до п. 1.1. якого постачальник постачає природний газ (згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016-2010 код 06.20.1 Газ природний) скраплений або в газоподібному стані (газ природний), споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п. 10.1 договору цей договір набуває чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2015 р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Сторони цього договору домовились, що дія договору може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі природного газу на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20% суми цього договору, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку (п. 10.1.1. договору).

За п. 10.2. договору, усі зміни та доповнення до договору оформлюються письмово, підписуються уповноваженими особами сторін та скріплюються їх печатками.

У звязку з закінченням строку договору 11.02.2016 р. позивач направив відповідачу листа № 59 з пропозицією укласти додаткову угоду до договору від 30.09.2015 р. № 2015/ТП-БО-02174 щодо продовження терміну його дії на строк, протягом якого споживач може використати обсяги природного газу на суму 200 000,00 грн. Своєчасну оплату спожитого газу в разі оформлення договірних відносин гарантував та повідомляв про проведення заходів щодо тендерної закупівлі природного газу.

Вказана додаткова угода сторонами не укладена.

24.02.2016 р. відповідач направив позивачу проект договору на постачання природного газу на 2016 р., акти приймання-передачі постачання природного газу за січень та лютий 2016 р. та просив один підписаний екземпляр договору та акти приймання-передачі природного газу йому повернути.

Відповідно до ч.1 ст. 640 Цивільного кодексу договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно ст.ст. 33 - 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач та відповідач не надали суду доказів укладення нового договору або додаткової угоди до договору № 2015/ТП-БО-02174 від 30.04.2015 р. на постачання природного газу позивачу у 2016 році.

29.02.2016 р. позивач отримав від відповідача повідомлення про припинення (обмеження) газопостачання, в якому, посилаючись на постанову Кабінету Міністрів України від 08.12.2006 р. № 1687 „Про затвердження Порядку по обєктового припинення (обмеження) газопостачання споживачам (крім населення) пропонував позивачу у термін до 9:00 год. 04.03.2016 р. самостійно відключитись від газових мереж газоспоживання (обмежити газоспоживання до 0 рівня куб.м. на добу) і підготувати до пломбування газоспоживне обладнання. У разі невиконання цієї вимоги зазначив, що транспортування газу підприємству буде припинено (обмежено) в примусовому порядку. З метою запобігання аваріям, травматизму, пошкодженню обладнання, негативному впливу на навколишнє природне середовище до настання зазначеного в повідомленні строку припинення (обмеження) газопостачання позивач зобовязаний вжити заходів для підготовки газоспоживного обладнання до такого припинення (обмеження).

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зобовязати відповідача утриматись від будь-яких дій щодо примусового припинення транспортування газу та припинення газопостачання об'єкту позивача - дошкільного закладу освіти Єлизаветівського ДНЗ за адресою вул. Соборна, буд. 5 с. Єлизаветівка з підстав відсутності договірних правовідносин та безлімітного споживання природного газу, викладених в повідомленні про припинення газопостачання від 29.02.2016р. вих. №29/2-17.

Згідно Закону України „Про ринок природного газу, який визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, постачальник природного газу - це субєкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу; постачальник "останньої надії" - це визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу; споживач - це фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Відповідно до ст. 12 Закону постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобовязується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобовязується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним.

Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

За ст. 13 Закону споживач має право, зокрема, на вільний вибір постачальника, з яким зобовязаний укласти договір про постачання природного газу; не допускати несанкціонованого відбору природного газу; забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

Статтею 14 Закону передбачено, що усім споживачам гарантується право вибору постачальника. Діючий постачальник не має права встановлювати умови для припинення договору постачання, які обмежують право споживача на зміну постачальника. За умовами виконання споживачем своїх зобовязань за договором постачання зміна постачальника за ініціативою споживача має бути завершена в термін не більше трьох тижнів з дня повідомлення таким споживачем про намір змінити постачальника, за умови дотримання правил зміни постачальника, у тому числі обовязку щодо здійснення повного остаточного розрахунку з попереднім постачальником; до припинення договору постачання діючий постачальник зобовязаний забезпечувати постачання природного газу споживачу на умовах чинного договору.

Статтею 15 Закону наявність строку передбачено у разі якщо постачальника ліквідовано, визнано банкрутом, його ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу анульовано або її дію зупинено, а також в інших випадках, передбачених правилами для постачальника "останньої надії", постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника "останньої надії", та на умовах типового договору постачання постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу.

Постачальник "останньої надії" визначається Кабінетом Міністрів України строком на три роки за результатами конкурсу, проведеного у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постачальник "останньої надії" постачає природний газ споживачу протягом строку, який не може перевищувати 60 діб та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником "останньої надії".

Позивач не надав суду будь-яких документів, які б підтверджували правомірне використання природного газу, звернувся до суду (із урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) з вимогою зобов'язати відповідача утриматись від будь-яких дій щодо примусового припинення транспортування газу та припинення газопостачання об'єкту позивача - дошкільного закладу освіти Єлизаветівського ДНЗ за адресою вул. Соборна, буд. 5 с. Єлизаветівка з підстав відсутності договірних правовідносин та безлімітного споживання природного газу, викладених в Повідомленні про припинення газопостачання від 29.02.2016р. вих. №29/2-17.

Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не довів, що використання природного газу можливе без укладення договору про постачання природного газу.

Оскільки в позові відмовлено, то заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

В задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 27.05.2016 року.

Суддя ОСОБА_3