ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.05.2016 Справа № 905/1164/16 Господарський суд Донецької області у складі судді Подколзіної Л.Д., при секретарі судового засідання Паніної Я.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО ОСОБА_1 Україна, м.Запоріжжя

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю КОРУМ ГОРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД, м.Горлівка, Донецька обл.

про стягнення 105544,10 грн.

за участі уповноважених сторін:

від позивача не зявився

від відповідача не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО ОСОБА_1 Україна, м. Запоріжжя, звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю КОРУМ ГОРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД, м. Горлівка, Донецька обл., про стягнення боргу у розмірі 66 101,66 грн., 3% річних у розмірі 2 814,28 грн., суму інфляційних витрат у розмірі 36628,76 грн. та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 2308/2013/1П від 23.08.2013р. в частині розрахунків за поставлений товар, внаслідок чого утворилась заборгованість.

На підтвердження своїх вимог позивачем представлено копії вказаного договору, специфікацій до нього №6 від 23.08.2013, № 5 від 23.08.2013, № 15 від 23.08.2013, № 9 від 23.08.2013, № 12 від 23.08.2013, № 13 від 23.08.2013, №16 від 23.08.2013,№ 17 від 23.08.2013, №18 від 23.08.2013, №19 від 23.08.2013, №20 від 23.08.2013, №21 від 23.08.2013, №4 від 23.08.2013, № 3 від 23.08.2013, видаткових накладних № 208 від 22.01.2014, № 329 від 29.01.2014, № 741 від 25.02.2014, № 1192 від 25.03.2014,№ 3568 від 29.08.2014 р., № 3555 від 29.08.2014р., № 3684 від 09.08.2014, № 3661 від 05.09.2014, № 3660 від 05.09.2014, № 3659 від 05.09.2014, № 3658 від 05.09.2014, № 3657 від 05.09.2014, довіреностей на отримання матеріальних цінностей №1874 від 28.08.2014, № 1900 від 04.09.2014, банківської виписки №0025 від 06.05.2014.

У судовому засіданні, 20.04.2016, позивач подав клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів.

Суд продовжив строки розгляду справи на 15 днів.

Слухання справи відкладалось.

29 квітня 2016 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника за наявними у матеріалах справи документами.

Суд задовольняє клопотання позивача.

Суд вважає за можливе розглянути спір за наявними у справі матеріалами, оскільки неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору по суті та не може вважатись підставою для відкладання розгляду справи, так як матеріалів у справі цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи і оцінивши надані суду докази в порядку ст.43 ГПК України, суд

ВСТАНОВИВ :

23 серпня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО ОСОБА_1 Україна, м.Запоріжжя, (надалі по тексту - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю КОРУМ ГОРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД, м. Горлівка, Донецька обл., (надалі по тексту покупець) укладений договір № ДУ№ 2308/2013/1П, згідно умов якого постачальник з зобовязується передати в обумовлені договором строки покупцю товар, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар та сплатити за нього узгоджену у договорі суму.

На виконання умов договору сторонами підписані специфікації від №6 від 23.08.2013, № 5 від 23.08.2013, № 15 від 23.08.2013, № 9 від 23.08.2013, № 12 від 23.08.2013, № 13 від 23.08.2013, №16 від 23.08.2013,№ 17 від 23.08.2013, №18 від 23.08.2013, №19 від 23.08.2013, №20 від 23.08.2013, №21 від 23.08.2013, №4 від 23.08.2013, № 3 від 23.08.2013 на поставку товару, що є невідємними частинами вказаного договору. (п.1.2)

За вказаними специфікаціями сторони дійшли згоди щодо вартості товару, його кількісних показників, строків поставки та умов оплати. Специфікації підписані обома сторонами без зауважень та скріплені печатками підприємств.

Згідно п.2 специфікацій постачальник здійснює поставку товару на умовах СРТ у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення «INCOTERMS» в редакції 2010 року.

Відповідно п.3 специфікації оплата вартості товару відбувається з відстрочкою розрахунку у 30 календарні дні з дати постачання.

Враховуючи вищезазначене, договір, на який посилається позивач, вважається судом укладеним, так як в ньому сторонами передбачені всі істотні умови.

За умовами статті 193 Господарського Кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

На виконання умов договору, за видатковими накладними № 208 від 22.01.2014, №329 від 29.01.2014, № 741 від 25.02.2014, № 1192 від 25.03.2014,№ 3568 від 29.08.2014 р., № 3555 від 29.08.2014р., № 3684 від 09.08.2014, № 3661 від 05.09.2014, № 3660 від 05.09.2014, № 3659 від 05.09.2014, № 3658 від 05.09.2014, № 3657 від 05.09.2014 позивач поставив, а відповідач прийняв продукцію на підставі довіреностей №1874 від 28.08.2014, № 1900 від 04.09.2014 на загальну суму 110139,66 грн., що підтверджується матеріалами справи.

З представлених видаткових накладних вбачається, що вони підписані обома сторонами без жодних зауважень, містять всі необхідні відомості про продукцію, а також містить відомості про фактичне отримання продукції. Тобто, за своїми ознаками такі накладні є підтвердженням передачі позивачем та приймання відповідачем спірної продукції.

Відповідно до передбачених специфікаціями до договору умов оплати за видатковими накладними №208 від 22.01.2014 відповідач повинен був оплатити товар до 20.02.2014, № 329 від 29.01.2014 до 27.02.2014, № 741 від 25.02.2014 до 26.02.2014, № 1192 від 25.03.2014 до 30.03.2014, №№3568, 3555 від 29.08.2014 р до 26.09.2014, № 3684 від 09.08.2014 до 07.09.2014, №№3658, 3657, 3659, 3661, 3660 від 04.10.2014 до 01.05.2015р., № 706 від 10.05.2015р. до 21.08.2015р.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем у березні та травні 2014 року здійснено часткову оплату за поставлений товар, а саме перераховано на рахунок позивача грошові кошти на загальну суму 44038,60 грн. Останній платіж відбувся 06.05.2014, що підтверджується копією банківської виписки з обігу грошових коштів №0025 від 06.05.2014.

Таким чином, з урахуванням часткової сплати, заборгованість відповідача за поставлений товар складає 66101,66 грн. Станом на час подачі позовної заяви до суду, остання відповідачем не сплачена.

За таких обставин, враховуючи, що сума основного боргу несплачена та підтверджена матеріалами справи, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО ОСОБА_1 Україна, м. Запоріжжя щодо стягнення основної заборгованості у розмірі 66101,66 грн. суд вважає таким, що підлягає задоволенню.

У звязку з тим, що відповідачем порушені строки виконання грошового зобовязання позивачем заявлено до стягнення інфляційні нарахування у розмірі 102729,82 грн. та суму 3% річних у розмірі 2814,30 грн.

Оцінюючи вимоги позивача в цій частині господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт прострочення виконання грошового обовязку з оплати вартості товару підтверджений матеріалами справи та відповідачем не спростований.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Таким чином, відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Положення цієї статті застосовуються до боржника у разі порушення ним грошового зобовязання в не залежності від наявності вини в його діях.

Відтак, встановлені статтею 625 ЦК України відсотки річних підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобовязання.

Матеріалами справи доведений факт порушення відповідачем строків оплати товару, однак нарахування інфляційних проведене позивачем з порушенням загальних правил (методики) нарахування, а саме не вірно вказаний сукупний індекс інфляції, наданий арифметично не вірний розрахунок інфляційних витрат. У звязку з цим, господарський суд, задовольняє вимоги позивача щодо стягнення інфляційних витрат за період 3 10.10.2014 по 10.03.2016 частково у розмірі 36 217,84 грн.

З урахуванням того, що матеріалами справи доведений факт порушення відповідачем строків оплати товару, нарахування 3% річних проведене позивачем з дотриманням загальних правил (методики) нарахування та з урахуванням строків оплати, визначених у специфікаціях, наданий арифметично обґрунтований розрахунок річних, господарський суд, задовольняє вимоги позивача щодо стягнення 3% річних у розмірі 2814,30 грн. в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України підлягають віднесенню на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 525, 526, 612, 625 ЦК України, ст.193 ГК України, ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО ОСОБА_1 Україна, м.Запоріжжя, до Товариства з обмеженою відповідальністю КОРУМ ГОРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД, м.Горлівка, Донецька обл., про стягнення 105544,10 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю КОРУМ ГОРЛІВСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД, м. Горлівка, Донецька обл. (84603, Донецька область, м. Горлівка, вул. Катеринична, б. 1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО ОСОБА_1 Україна, м.Запоріжжя (69006, м. Запоріжжя, вул. В. Лобановського, 22, ) суму основного боргу у розмірі 66101,66 грн., інфляційні витрати у розмірі 36217,84 грн., 3% річних у розмірі 2814,28 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1 577,06 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 19.05.2016 р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 24.05.2016р.

Суддя Л.Д. Подколзіна