КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2016 р. Справа№ 5011-30/13263-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін: від позивача - Салмон Л.Ю.,

від відповідача - Голомозий Є.В.,

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Інститут розвитку передових технологій»

на ухвалу господарського суду міста Києва від 04.04.2016 р.

по справі № 5011-30/13263-2012 (суддя - Босий В.П.)

за позовом Державного підприємства «Інформаційні судові системи»

до Приватного акціонерного товариства «Інститут розвитку передових технологій»

про визнання недійсним договору та стягнення 7 555 995,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.04.2016р. у задоволенні заяви приватного акціонерного товариства «Інститут розвитку передових технологій» про прийняття додаткового рішення відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, приватне акціонерне товариство «Інститут розвитку передових технологій» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 04.04.2016р. по справі №5011-30/13263-2012.

Державне підприємство «Інформаційні судові системи» заперечує проти апеляційної скарги.

Від приватного акціонерного товариства «Інститут розвитку передових технологій» надійшли письмові пояснення з додатками.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2016р. №09-52/1427/16 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Коршун Н.М. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №5011-30/13263-2012.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Інститут розвитку передових технологій» на ухвалу господарського суду м. Києва від 04.04.2016 р. у справі № 5011-30/13263-2012 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Чорна Л.В., судді Кропивна Л.В., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016р. апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Інститут розвитку передових технологій» прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Відповідно до п. 9-2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» у разі зміни складу суду апеляційної інстанції розгляд ним справи починається заново, а отже, спочатку починається й визначений статтею 102 ГПК строк розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається у п'ятнадцятиденний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно частини 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Розглянувши матеріали справи всебічно і повно, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.11.2012р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.01.2013р. та постановою Вищого господарського суду України від 08.04.2013р., позов державного підприємства «Інформаційні судові системи» задоволено повністю, визнано недійсним з моменту укладення договір оренди нежитлового приміщення №11/03-01 від 03.11.2008р., укладений між державним підприємством «Інформаційні судові системи» та закритим акціонерним товариством «Інститут розвитку передових технологій», стягнуто з приватного акціонерного товариства «Інститут розвитку передових технологій» на користь державного підприємства «Інформаційні судові системи» грошові кошти у розмірі 7 555 995,44 грн. та судовий збір у розмірі 64 380,00 грн.

Приватне акціонерне товариство «Інститут розвитку передових технологій» звернулось до суду із заявою про прийняття додаткового рішення про стягнення з державного підприємства «Інформаційні системи» на користь приватного акціонерного товариства «Інститут передових технологій» вартості оренди нежитлових приміщень за договором оренди нежитлового приміщення №11/03-01 від 03.11.2008р. за цінами, що існували станом на 01.11.2012р. у розмірі 8 450 005,00 грн.

Заявник посилаючись на звіт про проведення незалежної оцінки розміру орендної плати за оренду (за 1кв.м./місяць) нежилих приміщень, які розташовані на третьому та четвертому поверхах офісного центру, розташовані за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, 81, літ. А, зазначає, що станом на 01.11.2012р. ціна оренди одного метра квадратного приміщень, що були предметом договору становила 252,26 грн., саме за цією ціною позивач зобов'язаний компенсувати відповідачу вартість орендованих приміщень, що в цілому становить 8 450 005,00 грн.

Враховуючи застосування судом наслідків недійсності правочину (ст. 216 ЦК України), на думку заявника, суд мав прийняти додаткове рішення про стягнення з позивача вартості користування ним приміщенням протягом періоду дії договору, застосувати двосторонню реституцію.

З такими доводами відповідача апеляційний господарський суд погодитись не може, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи договір оренди нежитлового приміщення №11/03-01 від 03.11.2008р. визнаний судом недійсним, оскільки укладений із порушенням вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в частині визначення орендної плати через відсутність проведення оцінки об'єкта оренди, та стягнуто з відповідача 7 555 995,44 грн., отриманих від позивача на виконання зазначеного договору.

Відповідно до постанови Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №5 «Про судове рішення» господарським судам слід мати на увазі, що прийняття додаткового рішення допустиме виключно з підстав, передбачених статтею 88 ГПК. Якщо порушується питання про прийняття додаткового рішення з інших підстав, суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Порушення вимог цієї статті тягне за собою зміну або скасування додаткового рішення в апеляційному чи у касаційному порядку (пункт 4 частини першої статті 104, стаття 111-10 ГПК).

Так, відповідно до ст. 88 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право за заявою сторони, прокурора, який брав участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою прийняти додаткове рішення, ухвалу, якщо:

1) з якоїсь позовної вимоги, яку було розглянуто в засіданні господарського суду, не прийнято рішення;

2) не вирішено питання про розподіл судових витрат або про повернення судового збору з бюджету.

Додаткове рішення, ухвала можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Вимога про стягнення вартості оренди нежитлових приміщень за договором оренди нежитлового приміщення №11/03-01 від 03.11.2008р. за цінами, що існували станом на 01.11.2012р. у розмірі 8 450 005,00 грн. судом не розглядалась.

Доводи апелянта про те, що відповідач не мав заявляти зустрічний позов про стягнення коштів з позивача, оскільки судом вирішено питання про застосування наслідків недійсності правочину, суд оцінюється критично, так як суд позбавлений права виходити за межі позовних вимоги, за виключенням п. 2 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом міста Києва правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

З наведених у даній постанові обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування ухвали господарського суду міста Києва від 04.04.2016р. у справі № 5011-30/13263-2012.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду міста Києва від 04.04.2016 р. у справі №5011-32/13263-2012 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи №5011-32/13263-2012 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Л.Г. Смірнова

Л.В. Кропивна