РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016Справа №910/5702/16

За позовом Приватного підприємства «Інтертранс К»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокерцентр»

про стягнення 49 116,52 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

від позивача: Нестеришин Т.С. представник за довіреністю №197 від 23.03.2016;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Інтертранс К» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокерцентр» про стягнення 40 526, 47 грн. - основного боргу за виконане перевезення згідно договору №00101201 від 06.11.2015, 2 431, 59 грн. - збитків від інфляції, 4 417, 39 грн. пені в розмірі 0,1%, 363, 07 грн. - 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань по оплаті наданих послуг з перевезення вантажу у міжнародному сполученні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2016 р. порушено провадження у справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 26.04.2016 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано виконати вимоги суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2016 р. розгляд справи відкладено на 24.05.2016 р.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, причин неявки до суду не повідомив.

Суд відзначає, що відповідач повідомлявся ухвалами суду про дату, час та місце судового засідання.

Так, відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали суду направлені на адреси відповідача повернулись з відміткою поштового відділення «не розшукано».

Відтак, відповідач вважається повідомленим про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, свого представника в судове засідання не направив, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 ГПК України .

У судовому засіданні 24.05.2016 ідповідно до ст. 85 ГПК України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного сторонами договору № 00101201 про транспортно-експедиційне обслуговування перевезення вантажів від 06.11.2015 та заявки Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокерцентр» №00201 від 06.11.2015, яка є невід'ємною частиною договору, позивач виконав перевезення вантажу - тканини за маршрутом м. Стамбул (Туреччина) - м. Бабаі (Україна) - м.Ромни (Україна).

Згідно заявки вартість перевезення (фрахту) - 1 700 доларів США по курсу НБУ (станом на 20.11.2015 становить 40 526, 47 грн.), безготівковий розрахунок по факту доставки вантажу на склад отримувача 5 днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 307 ГК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Факт здійснення міжнародного перевезення вантажу підтверджується міжнародною товарно - транспортною накладною (CMR) №0000783 від 09.11.2015, копія якої долучена до матеріалів справи.

Пунктами 4.3., 4.4. договору, передбачено, що порядок і терміни оплати обумовлюються відповідно до п.2.3. цього договору в разовій заявці, оплата послуг перевізника здійснюється експедитором безготівковим шляхом на розрахунковий рахунок перевізника після отримання експедитором належним чином оформлених : оригіналу заявки (заявок) до цього договору, оригіналів товарно - транспортних документів (ТТН, (CMR) з відповідними відмітками про одержання товару і оригіналів рахунку та акту виконаних робіт, в строк , вказаний в заявці до цього договору.

Позивачем було оформлено рахунок на оплату № 266 від 20 листопада 2015 року на суму 40526,47 грн. та акт наданих послуг № 262 від 20.11.2015 , які разом з іншими необхідними документами були направлені на адресу відповідача 30.11.2015 «Новою поштою» за експрес - накладною № 8864.

Листом від 09.12.2015 вих № 27-л, відповідачу було вдруге направлено необхідні документи через Укрпошту.

Проте, відповідач документи не отримав, акт наданих послуг не підписав, за здійснене перевезення не розрахувався, в результаті чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 40526,47 грн.

Крім того, листом-претензією від 01.12.2015 №007 Товариство з обмеженою відповідальністю «Брокерцентр» визнало факт доставки вантажу і просило зменшити суму перевезення на 400 доларів США (станом на 20.11.2015 р. становить 9 535, 66 грн. за курсом НБУ).

Приватне підприємство «Інтертранс К» на адресу відповідача направляли претензії №27-л від 09.12.2015 р. та №б/н від 29.01.2016 р. про оплату транспортних послуг. Відповідач на зазначені претензії відповіді не надав, оплату заборгованості не здійснив.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем належним чином виконано взяті на себе зобов'язання з перевезення вантажу, а відповідачем отримані послуги не оплачено у строк, який у заявці на перевезення вантажу становить 5 днів після доставки.

Враховуючи викладене та те, що відповідач листом-претензією від 01.12.2015 №007 визнав факт доставки товару, суд приходить до висновку, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов'язань є таким що настав 20.11.2015 та починаючи з 27.11.2015 відбулося прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У п. 6.4. договору сторони передбачили, що у випадку несвоєчасного розрахунку за надані послуги відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення до її повного погашення.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення пені в сумі 4417,39 грн. за період з 27.11.2015 по 14.03.2016, 363,07 грн. 3 % річних та 4417,39 грн. інфляційних нарахувань за вказаний період, відповідно до ст. 625 ЦК України.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок пені та 3% річних та визнано арифметично правильним.

Щодо інфляційних нарахувань судом встановлено, що їх сума за заявлений позивачем період розрахована невірно і підлягає стягненню в сумі 486,27 грн. Таким чином, позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Відповідач свого контрозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково в сумі 40 526, 47 грн. основного боргу,4 417,39 грн. пені, 363,07 грн. - 3 % річних, 486,27 грн. інфляційних нарахувань. В решті позову відмовити.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33,34, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

1.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Брокерцентр» (03038, м. Київ, вул. Грінченка, буд. 4, ) на користь Приватного підприємства «Інтертранс К» (67700, м. Одеська область, Білгород-Дністровський, вул. Сонячна, буд. 5-В, кв.12, ) 40 526 (сорок тисяч п'ятсот двадцять шість) грн. 47 коп. основного боргу, 4417 (чотири тисячі чотириста сімнадцять) грн. 39 коп. пені, 363 (триста шістдесят три ) грн. 07 коп. річних, 486, (чотириста вісімдесят шість) грн. 27 коп. інфляційних відрахувань, 1321 (одну тисячу триста двадцять одну) грн. 85 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

2.В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 30.05.2016.

Суддя О.М. Ярмак