Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "03" червня 2016 р. Справа № 906/471/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Павліченко Н.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. №11/19 від 04.01.2016; ОСОБА_2 дов. №622/19 від 01.02.2016

від відповідача: ОСОБА_3 дов. №5719/16 від 28.12.2015, ОСОБА_4 - заст директора, дов. №1752/16 від 03.06.16р. (участь в засіданні 03.06.2016р.)

В засіданні суду 31.05.2016р. оголошувалась перерва до 03.06.2016р. до 12:00 згідно ст. 77 ГПК України.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (м. Житомир)

до Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (м. Житомир)

про стягнення 6615567,28 грн.

Позивач ПАТ "Житомиргаз" пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача КП "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради - 6 615 567, 28 грн. основного боргу.

В обгрунтування підстав заявленого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по сплаті коштів за надання послуги з розподілу природного газу за період з 01 березня 2016р. по 31.03.2016р. згідно умов, порядку та строків, визначених Типовим договором розподілу природного газу від 01.01.2016р.

В якості правових підстав позову позивач посилається на ст. 11, 14, 16, 549, 550, 551, 611, 625, 630 ЦК України.

Ухвалою від 17.05.2016р. господарський суд порушив провадження у справі, вжив заходи по підготовці справи до розгляду, передбачені ст.ст. 64-65 ГПК України.

До початку розгляду справи по суті позивачем не подано заяву про зміну предмету та підстави позову, відповідачем не подано зустрічного позову, відповідно.

Позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просить суд їх задовольнити.

Відповідач проти позову заперечує в повному обсязі, зокрема, доводить, що постановами НКРЕКП №268 від 29.02.2016р. "Про затвердження реєстру нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію на березень 2016 року" та постанови КМУ №217 від 18.06.2014р. "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обовязки" затверджено порядки, які визначать механізм розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, згідно з яким відповідач як теплопостачальне підприємство отримує кошти від споживачів теплової енергії на рахунки із спеціальним режимом використання, з яких здійснюється безспірне списання коштів.

В засіданні суду 03.06.2016р. представник відповідача ОСОБА_4 також вказує на механізм розподілу коштів, визначений постановою КМУ №217 від 18.06. 2014р. та вважає, що позивач проігнорував укладення договору на розподіл природного газу, а також зазначив, що позивачем не було надано жодного рахунку на сплату коштів за розподіл природного газу.

Представники позивача, заперечуючи доводи представників відповідача звертають увагу на те, що з відповідачем укладено 01.01.2016р. Типовий договір розподілу природного газу, умовами якої передбачено оплату вартості послуги з розподілу природного газу, здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати, тому вважає, що посилання представника відповідача на постанову КМУ №217 від 18.06.2014р. жодним чином не впливає на оплату коштів за розподіл природного газу та не змінює договірних зобов'язань сторін.

Оскільки, відповідно до ст. 4-3 ГПК України господарський суд створив сторонам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, в засіданні суду 03.06.2016р. представникам сторін оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду про задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" має право здійснювати господарську діяльність як розподіл природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ на підставі Ліцензії серії АЕ №295539 від 25.03.2015р., виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетикпи та комунальних послуг (НКРЕКП) (а.с. 20).

01.01.2016р. між сторонами був укладений Договір розподілу природного газу на умовах Типового договору, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015р. №2498, шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання №09420Z9JLFAT016 до умов договору розподілу природного газу, у п. 1.1. якого вказано, що Типовий договір розподілу природного газу є публічним , регламентує порядок і умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператом ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об'єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газут з газорозподільної системи (надалі за текстом - Типовий договір)(а.с. 9, 11-15).

Згідно умов п. 1.2 Типового договору його умови однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 р. №2494.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку у встановленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3 Типового договору).

За цим договором оператор ГРМ зобов'язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов'язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 2.1 Типового договору).

У п. 2.3 Типового договору зазначено, що при вирішенні всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобов'язуються керуватися Законом України "При ринок природного газу" та Кодексом газорозподільних систем. Оператор ГРМ зобов'язується вносити зміни та оновлювати інформацію, що розміщена на його сайті, зокрема, чинну редакцію тексту цього договору та Кодексу газорозподільних систем.

Якість природного газу, що передається споживачу та порядок обліку природного газу, що передається споживачу сторони визначили у розділах 4-5 Типового договору.

Оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1 Типового договору).

У відповідності до п. 6.2 Типового договору тариф, встановлений згідно з п. 6.1 цього розділу, є обов'язковим для сторін з дати набрання чинності постановою регулятора про його встановлення.

Розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць (п. 6.3 Типового договору).

У п. 6.4 Типового договору передбачено, що оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ.

Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 5 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу на підставі рахунка оператора ГРМ.

Оплата здійснюється виключного грошовими коштами на поточний рахунок оператора ГРМ. Дата оплати визначається датою, на яку були зараховані кошти на рахунок оператора ГРМ.

У п. 6.6. Типового договору передбачено, що надання оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом надання послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з п. 7.3 Типового договору споживач зобов'язується, зокрема, здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором.

Відповідно до п. 8.2 Типового договору передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно п. 12.1. типового договору - цей договір укладається на невизначений строк, договір може бути розірваний за згодою сторін або за ініціативою споживача у порядку, визначеному законодавством України (п. 12.3 Типового договору).

Договірні обсяги розподілу природного газу на 2016р. сторони визначили у додатку №5 до типового договору, згідно якого сторони визначили, зокрема у березні 2016р. розподіл природного газу в обсязі 15 726, 062 тис. м. куб. (а.с. 10).

Постановою НКРЕККП №3166 від 29.12.2015р. встановлено тариф ПАТ "Житомиргаз" на послуги розподілу природного газу в розмірі 627, 30 грн. за 1000 м. куб. (без врахування ПДВ) з 01.01.2016р.

Судом встановлено, що на виконання умов Типового договору позивач передав, а споживач на протязі березня 2016р. отримав послугу з розподілу природного газу в обсязі 8 788 415 куб.м., про що свідчить акт №211 від 04.04.2016р. приймання-передачі розподіленого природного газу, про що також не заперечується сторонами спору в судовому засіданні 03.06.2016р. (а.с. 16).

Відповідач, в свою чергу, свої зобов'язання по сплаті коштів не виконав, що спонукало позивача звернутися до відповідача з листом-вимогою за №3823/19, в порядку ст. 530 ГПК України, про сплату заборгованості за отриману послугу на суму 13 324 233, 34 грн. (а.с 22).

Як станом на дату звернення позивача з позовом до суду, так і станом на 31.05.2016р., у відповідача існує заборгованість перед позивачем за надану послугу з розподілу природного газу у березні 2013року на суму 6 615 567, 28 грн. (а.с. 54).

Дослідивши матеріали справи, здійснивши їх правову оцінку у відповідності до вимог ст. 43 ГПК України, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України).

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв'язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

У відповідності зі ст. ст. 901, 902, 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Виконавець повинен надати послугу особисто. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України з якою кореспондуються ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається за винятком випадків, передбачених законодавством.

Судом встановлено, що позивач на виконання умов Типового договору передав, а відповідач (споживач) прийняв послугу з розподілення природного газу за період з 01.03.2016р. по 31.03.2016р. в кількості 8 788 415 куб.м.

Крім того, згідно п. 6 глави 6 розділу ІV Кодексу газорозподільних систем, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015р. за №2494 передбачено, що надання Оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

Оператор ГРМ до пятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником Оператором ГРМ.

Отже, відповідач погодився з обсягами розподіленого природного газу за період з 01.03.2016р. по 31.03.2016р. включно, без будь-яких зауважень підписавши акт №211 від 04.04.2016р.

Таким чином, відповідач, прийнявши останній, не виконав зобов'язання з його оплати в сумі 6 615 567, 28 грн.

Щодо доводів відповідача, що він не отримував рахунків оператора ГРМ на оплату, тому його обов'язок оплати ще не настав, то вони не заслуговують на увагу. Так, рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України. Тому наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов'язку сплатити надані послуги. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного суду України, від 29.09.09 № 37/405(3-3902к09).

За умовою п.6.5 Типового договору у разі виникнення у споживача заборгованості за цим Договором та у разі відсутності графіка її погашення оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від споживача в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.

З врахуванням вищевикладеного, перераховані відповідачем кошти за період з 01.03.2016року по 31.03.2016р. в сумі 5 761 426,74грн. та у квітня 2016року в сумі 3 783 485,07 грн. правомірно зараховані позивачем в рахунок оплати за надані послуги у січня-лютому 2016року, та будуть предметом дослідження у справі № 906/309/16.

Не мають юридичного значення для зміни порядку розрахунків за Типовим договором Постанова НКРЕКП №268 від 29.02.2016р. "Про затвердження реєстру нормативів перерахування коштів, що надходять як плата за теплову енергію та/або надані комунальні послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води від усіх категорій споживачів та як плата теплопостачальних організацій за вироблену теплогенеруючими організаціями теплову енергію на березень 2016 року" та Постанова КМУ №217 від 18.06.2014р. "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з постачальником природного газу, на якого покладено спеціальні обовязки".

Таким чином, за правилами ст. 33 ГПК України позивач довів обґрунтованість позовної вимоги про стягнення основного боргу розмірі 6 615 567, 28 грн. за надану послугу з розподілу природного газу за період з 01.03.2016р. по 31.03.2016р.

Згідно ч. 5 ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-7, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради (10014, м. Житомир, вул. Київська, буд. 48, ідентифікаційний код 35343771) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз" (10002, м. Житомир, вул. Фещенка-Чопівського, 35, ідентифікаційний код 03344071):

- 6 615 567, 28 грн. основного боргу;

- 99 233, 53 грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06. 06.16р.

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу (простою)

3- відповідачу (простою)