РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016Справа №910/5342/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Cтрахова компанія «АХА Страхування»
доТовариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре»
провідшкодування шкоди в сумі 40 745,75 грн.

СуддяБорисенко І.І.

Представники:
від позивача - Рева І.О., представник за довіреністю;
від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 40 745,75 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

Відповідач проти суми стягнення не заперечив, одночасно послався на те, що відповідач отримав від позивача претензію на суму 31 553,84 грн. вих. №ЛВ0019372 від 10.12.2015, на яку надав відповідь №1778 від 24.12.2015 з проханням надати документи (копію постанови суду, висновок автотоварознавчого дослідження, розмір збитку, фотографії, додаткові документи по рахунку №1025 від 18.08.2015). Відповідач так і не отримав документів, окрім постанови суду щодо винної особи, відтак відповідач не відмовляв позивачу, а просив надати документи, згідно яких останній міг прийняти рішення про виплату відшкодування. Позивач же на прохання відповідача не надав документів, а подав позов до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

08.08.2015 на вул. Дніпровській в місті Павлоград Дніпропетровської області була скоєна ДТП, а саме відбулося зіткнення мотоцикла «Зогшен», д.р.н. НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_3 та автомобіля «Форд» д.р.н. НОМЕР_2.

Причиною ДТП стало те, що водій ОСОБА_3, керуючи мотоциклом «Зогшен», д.р.н. НОМЕР_1 не вибрав безпечну дистанцію та здійснив зіткнення з автомобілем «Форд» д.р.н. НОМЕР_2, чим порушив вимоги п. 13.1 ПДР України. Дані обставини підтверджуються розгорнутою довідкою №70002403 про дорожньо-транспортну пригоду та постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області (справа №185/9635/15-п (провадження 3/185/1825/15)), копії яких містяться у матеріалах справи.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Форд» д.р.н. НОМЕР_2 (Застрахований автомобіль), який був застрахований позивачем на підставі Договору добровільного страхування від 22.08.2013 №597а/13дп/сф.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування від 22.08.2013 №597а/13дп/сф, страхових актів: №1.003.15.11489/VESKO19154 від 08.09.2015; №1.003.15.11489/VESKO23072 від 03.11.2015; №1.003.15.14916/VESKO23062 від 03.11.2015, позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 41 255,75 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями №194 736 від 09.09.2015 на суму 31 553,84 грн., №204 967 від 04.11.2015 на суму 1 650,91 грн., №204 968 від 04.11.2015 на суму 8051,00 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм мотоцикла «Зогшен», д.р.н. НОМЕР_1, ОСОБА_3, під час експлуатації вказаного мотоцикла, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП України встановлено постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області (справа №185/9635/15-п (провадження 3/185/1825/15)).

На час скоєння вищевказаної ДТП (08.08.2015) цивільно-правова відповідальність будь-яких осіб під час експлуатації мотоцикла «Зогшен», д.р.н. НОМЕР_1, на законних підставах, була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) №АЕ/2662431 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза - 510,00 грн., строк дії полісу з 01.03.2015 до 29.02.2016.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АЕ/2662431 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації мотоцикла «Зогшен», д.р.н. НОМЕР_1, на час спірної ДТП.

Вартість матеріального збитку відповідно до виставлених рахунків-фактура №1025 від 18.08.2015, №1243 від 15.10.2015, № 1304 від 28.10.2015, №1015 від 13.08.2015, №Счт/DP-0020506 від 23.10.2015 складає 56 514,74 грн.

Судом враховано, що відповідно до абзацу третього пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України та частини 17 статті 9 Закону України "Про страхування" страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. А згідно з абзацом другим частини 1 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Заперечення відповідача викладені у відзиві, судом не приймаються оскільки відповідно до рішення Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року №15-рп/2002 кожна особа має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Також, на підтвердження розміру витрат необхідних для відновлювального ремонту автомобіля «Форд» д.р.н. НОМЕР_2 позивачем надано суду Звіт про визначення вартості матеріального збитку №13/08/15Р складений 19.08.2015.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Судом взято до уваги, що відповідно до пункту 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092; зареєстрована в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за №1074/8395) значення коефіцієнта фізичного зносу (Ез) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД та 7 років - для інших легкових КТЗ.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль «Форд» д.р.н. НОМЕР_2, рік випуску автомобіля - 2013, а отже на момент ДТП (08.08.2015) строк експлуатації вказаного автомобіля не перевищував 7 років, а отже підстав для вирахування зносу в даному випадку не має.

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 Закону N 1961-IV, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Таким чином після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи у позивача виникло право вимоги до відповідача в розмірі 41 255,75 грн.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АЕ/2662431 та положення статей 12, 22, 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", статей 993, 1191 ЦК України, відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (50 000 грн.), у межах суми, що перейшла до позивача (41 255,75 грн.), та за мінусом франшизи за полісом №АЕ/2662431 в сумі 510 грн., тобто відповідач повинен відшкодувати позивачу 40 745,75 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню судом повністю в заявленій сумі 40 745,75 грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Київ Ре» (01033, м. Київ, вул. Тарасівська, буд. 38, ідентифікаційний код 33442139) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 20474912) 40 745 (сорок тисяч сімсот сорок п'ять) грн. 75 коп. страхового відшкодування, а також 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06.06.2016

Суддя І.І. Борисенко