УХВАЛА

про повернення позовної заяви

27.05.2016Справа № 922/1522/16

Суддя Мудрий С.М., розглянувши

позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ХАЗАР" ЛТД

до 1) публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" 2) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "КБ Хрещатик" Костенко Ігоря Івановича

про усунення перешкод користування майном

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 2 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Пунктом 2 частині 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, місцезнаходження (для юридичних осіб).

Відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Згідно ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України, дані про місцезнаходження юридичної особи вносяться до єдиного державного реєстру.

Як вбачається з спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 21969530, станом на 27.05.2016 року місцезнаходженням державної організації "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" є 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 17.

Натомість, у позовній заяві міститься інша адреса місцезнаходження відповідача: 01032, м. Київ, б-р Шевченка, 33-Б.

Дані про внесення змін до єдиного державного реєстру стосовно місцезнаходження юридичної особи відповідача, а рівно докази на підтведження місцезнаходження відповідача на даний час саме за адресою, вказаною у позовній заяві, фактично в позовній заяві не зазначені, а як свідчать додатки до позовної заяви, до останньої відповідні підтверджуючі документи і не додавались.

Відповідно до п. 3 ст. 63 ГПК України - у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до частини 2 статті 36 Господарського процесуального кодексу України, письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Надані ксерокопії документів належним чином не засвідчені.

Відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації" (затверджена Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "згідно з оригіналом", назви, посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту підпис, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Судом встановлено, що надані ксерокопії документів належним чином не засвідчені, оскільки відмітки про засвідчення копій не містять відмітку про засвідчення копії документа, які складають зі слів "згідно з оригіналом", назви, посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, а тому не можуть бути прийняті судом в якості належних доказів в розумінні ст. 36 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 6 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Як визначено в абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Оскільки, відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № № 21969530, станом на 27.05.2016 року місцезнаходженням державної організації "Фонд гарантування вкладів фізичних осіб" є 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 17, тому у суду відсутні підстави вважати фіскальний чек від 22.04.2016 р. разом з описом вкладення в цінний лист 22.04.2016 р. в якості належних доказів на підтвердження виконання позивачем вимог ч. 1 ст. 56 ГПК України.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 2, 3, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Суддя С.М. Мудрий