ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.05.2016 р. Справа № 914/1417/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Фартушка Т.Б.,

за позовом: Закритого акціонерного товариства «Львівський керамічний завод» в особі ліквідатора: арбітражного керуючого ОСОБА_1, м.Львів

до відповідача-1: Львівської міської ради, м.Львів,

до відповідача-2: Регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській області, м.Львів,

до відповідача-3: Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «На Роксолани 51», м.Львів,

про: визнання протиправними та скасування ухвал Львівської міської ради, наказу РВ ФДМУ по Львівській області, акту приймання-передачі та визнання права власності

ціна позову: 787900,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

22.03.2016 року на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява за позовом Закритого акціонерного товариства «Львівський керамічний завод» в особі ліквідатора: арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Львівської міської ради, до Регіонального відділення Фонду державного майна по Львівській області та до Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «На Роксолани 51» про визнання протиправними та скасування ухвал Львівської міської ради, наказу РВ ФДМУ по Львівській області, акту приймання-передачі та визнання права власності. Ціна позову 787900,00 грн.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви (від 25.05.2016р. №02-02/275) до розгляду, судом встановлено наявність підстав для її повернення без розгляду на підставі пунктів 4 та 6 ч.1 ст.63 ГПК України, зважаючи на наступне.

1) Згідно п.3 ч.1 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Суд зазначає, і аналогічна правова позиція викладена у п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» №7 від 21.02.2013р. із змінами та доповненнями, що сплата судового збору здійснюється в порядку і розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Приписами частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до пункту 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» №7 від 21.02.2013р. (із змінами та доповненнями) єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Позивачем до позовних матеріалів долучено заяву від 25.05.2016 року вих. №02-02/277 (зареєстровану 26.05.2016 року за вх. №2850/16) про відстрочку сплати судового збору, у якій, з підстав скрутного матеріального становища, просить суд відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення у справі. В підтвердження обставин, на які заявник посилається, як на підставу відстрочення сплати судового збору, долучено копію постанови Господарського суду Львівської області від 17.01.2013 року у справі №8/61.

Оглянувши та дослідивши подану заяву та долучені до неї докази суд дійшов висновків про її відхилення з підстав недоведеності належними та допустимими доказами заявником його скрутного матеріального становища, у звязку з чим просить суд відстрочити сплату судового збору.

2) Також до позовної заяви не додано належних доказів в розумінні статті 56 ГПК України (в редакції Закону України від 19.05.2011 року № 3382-VI) надсилання Відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів, що є порушенням пункту 6 частини першої статті 63 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст.56 ГПК України, позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно п.2 ч.1 ст.57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У відповідності з п.2 «Правил надання послуг поштового зв'язку», затверджених Постановою КМ України від 05.03.2009 р. №270, розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв'язку.

В свою чергу п. 19 Правил визначено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Відповідно до п.61 «Правил надання послуг поштового зв'язку» у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Із наведених норм вбачається, що належним доказом направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів Відповідачу у справі є оригінал поштової квитанції з описом вкладення в якому перелічені всі документи, які надсилаються одержувачу. Доказами відправлення Відповідачу копії позовної заяви з додатками є оригінали поштових квитанцій (фіскальних чеків) та описів вкладення до цінного листа про надсилання Відповідачеві копій позовної заяви та усіх доданих до неї документів, а не їх копії.

Відтак, Позивачем не виконано вимог Господарського процесуального кодексу України про долучення до позовної заяви доказів надіслання Відповідачам усіх долучених до позовної заяви копій документів та доказів відправлення Відповідачам копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно п.6 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України (постанова від 02.03.2015р. у справі №927/1610/14) та Господарський суд Львівської області (ухвали від 02.06.2015р. у справі №914/1740/15, від 22.05.2015р. у справі №914/1648/15, від 25.05.2015р. у справі №914/1645/15).

3) Окрім того, в порушення частини 3 статті 36 ГПК України, до позовної заяви додано копії документів, які належним чином не завірені.

Копії документів мають бути засвідчені згідно пункту 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003). Відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів: «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 4 і 6 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК. (п.3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (у чинній станом на момент подання позову до суду редакції).

Позивачем про поданні позовної заяви до суду до позовних матеріалів долучено заяву (від 25.05.2016 року №02-02/274; вх. №2852/16) про вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

З підстав повернення без розгляду позовної заяви (від 25.05.2016р. №02-02/275) суд повертає заяву (від 25.05.2016 року №02-02/274; вх. №2852/16) про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки провадження у справі не порушено, а подання заяви про вжиття заходів забезпечення в порядку статті 66 ГПК України допускається лише на стадії провадження у справі.

Керуючись п.п. 4,6 частини першої ст.63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Заяву від 25.05.2016 року вих. №02-02/277 (зареєстровану 26.05.2016 року за вх. №2850/16) про відстрочку сплати судового збору відхилити.

2. Позовну заяву із доданими до неї документами на 66-ти аркушах повернути Заявнику без розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Суддя Фартушок Т. Б.