ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2016 р. Справа №922/367/16

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Ільїн О.В., суддя Сіверін В.І.,

при секретарі Євтушенко Є.В.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю б/н від 23.09.2015 року;

відповідача не зявився;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не зявився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова Аграрна Компанія», м.Київ, (вх.№1352Х/1-40) на ухвалу господарського суду Харківської області від 12.04.2016 року по справі №922/367/16,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова Аграрна Компанія», м.Київ,

до Державного підприємства «Дослідне господарство «Комсомолець» Інститут сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України, с.Комсомольське, Харківська область,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Національна академія аграрних наук України, м.Київ,

про стягнення 1152732,95 грн.,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.04.2016 року по справі №922/367/16 (суддя Доленчук Д.О.) задоволено клопотання Державного підприємства «Дослідне господарство «Комсомолець» Інститут сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України про призначення у справі судової технічної експертизи.

Призначено у справі судову технічну експертизу документів, проведення якої доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Засл. проф. ОСОБА_2 та визначено перелік питань, які підлягають вирішенню.

Витребувано від Державного підприємства «Дослідне господарство «Комсомолець» Інститут сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України печатку підприємства для проведення судової технічної експертизи документів.

Провадження у справі №922/367/16 зупинено.

Матеріали справи №922/367/16 направлено до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_2 для проведення судової експертизи.

Зобовязано Державне підприємство «Дослідне господарство «Комсомолець» Інститут сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України отримати в Харківському науково-дослідному інституті судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_2 рахунок на оплату витрат по судовій експертизі та надати господарському суду докази про сплату витрат на проведення судової експертизи.

Позивач із вказаною ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті ухвали норм матеріального та процесуального права, на неповне зясування обставин, що мають значення для справи та на невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду обставинам справи, просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 12.04.2016 року по справі №922/367/16 в частині зупинення провадження у справі. Крім того, апелянт просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 13.05.2016 року апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 25.05.2016 року. Крім того, вказаною ухвалою витребувано у Харківського науково-дослідного інституту ім. Засл. проф. ОСОБА_2 матеріали справи №922/367/16.

23.05.2016 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23.05.2016 року (вх.№5167).

Ухвала суду про прийняття апеляційної скарги до провадження та призначення її до розгляду на 25.05.2016 року була направлена відповідачу та третій особі рекомендованими листами 16.05.2016 року за адресами, зазначеними в апеляційній скарзі і отримана третьою особою 19.05.2016 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучено до матеріалів справи. Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу на адресу суду не повернулося.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до пункту 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч.1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України. За змістом цієї норми, у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців) і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи те, що судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, та враховуючи передбачений статтею 102 Господарського процесуального кодексу України пятнадцятиденний строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу, проте відповідач та третя особа не скористались своїми правами, передбаченими статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обовязком сторони, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача та третьої особи за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 25.05.2016 року представник позивача пояснив, що підтримує свою апеляційну скаргу у повному обсязі та просить її задовольнити.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення представника позивача, повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у лютому 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгова Аграрна Компанія» (позивач у справі) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Державного підприємства «Дослідне господарство «Комсомолець» Інститут сільського господарства Північного Сходу Національної академії аграрних наук України (відповідач у справі) про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 1152732,95 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.02.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду.

29.03.2016 року відповідач звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про призначення судово-технічної експертизи з метою дослідження відтиску печатки та дати виготовлення документів.

За результатами розгляду, прийнято оскаржувану ухвалу, якою, зокрема, задоволено клопотання про призначення експертизи у звязку з чим зупинено провадження у справі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Призначення та проведення судової експертизи передбачено ст. 41, ст. 42 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Разом з тим, ухвала місцевого господарського суду про призначення судової експертизи, згідно ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. Водночас, за приписами п. 1 ч. 2 ст. 79 названого Кодексу, господарський суд має право зупинити провадження у справі у випадку призначення судової експертизи, а згідно з ч. 5 цієї статті, ухвалу про зупинення провадження може бути оскаржено.

Колегія суддів зазначає, що у випадку, якщо апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується виключно ухвали про призначення судової експертизи у справі, така скарга, з урахуванням вимог частини першої ст. 106 та ч. 1 ст. 111-13 Господарського процесуального кодексу, не може бути розглянута господарським судом. У разі, коли апеляційна чи касаційна скарга за своїм змістом стосується ухвали про зупинення провадження у справі, вона може бути розглянута господарським судом у загальному порядку виключно з точки зору наявності чи відсутності передбаченої законом підстави для такого зупинення. Якщо ж в апеляційній чи касаційній скарзі йдеться про оскарження як призначення експертизи, так і зупинення у зв'язку з цим провадження у справі, то відповідна скарга може бути прийнята і розглянута в частині зупинення провадження.

Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд України в п. 19 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи».

Як вбачається із змісту апеляційної скарги позивач, оскаржуючи ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі, мотивує свої доводи недоцільністю призначення судової експертизи у справі та тим, що зупинення провадження у справі порушує його право на розгляд справи впродовж розумного строку.

Проте, колегія суддів вважає доводи апелянта безпідставними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою, зокрема, у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Зі змісту ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, що зумовлене неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Як вбачається з ухвали місцевого господарського суду від 12.04.2016 року по справі №922/367/16 про призначення судово-технічної експертизи, судом направлено матеріали справи №922/367/16 до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_2.

Відтак, оскільки для проведення експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи, у цей період часу неможливо проводити процесуальні дії. Судом також враховується, що відповідно до п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року №53/5, строк проведення експертизи встановлюється в залежності від складності дослідження та може складати від 10 днів до понад 60. У строк проведення експертизи не включається строк виконання клопотань експерта, усунення недоліків, допущених органом (особою), який призначив експертизу.

Зважаючи, що проведення судової експертизи з урахуванням поштового обігу з пересилання матеріалів справи, може перевищувати встановлені ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строки розгляду справи, судом першої інстанції правомірно зупинено провадження у справі до отримання висновку судової експертизи разом з матеріалами справи.

З огляду на вказане колегія суддів вважає, що апеляційна скарга в частині оскарження ухвали суду про зупинення провадження безпідставна та задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що твердження позивача, викладені ним в апеляційній скарзі, позбавлені фактичного і правового обґрунтування та не доведені належними доказами, у звязку з чим підстави для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги відсутні.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Харківської області від 12.04.2016 року по справі №922/367/16 прийнята при належному зясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм процесуального права і підстави для її скасування відсутні, у звязку з чим, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п.1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова Аграрна Компанія» залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 12.04.2016 року по справі №922/367/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 27 травня 2016 року.

Головуючий суддя Хачатрян В.С.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Сіверін В.І.