ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.05.16р. Справа № 904/1798/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "ТРАНСАВТОМАТИКА", м. Дніпропетровськ

до Відповідача - 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН", м. Підгороднє, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область

Відповідача - 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Деміс Канц", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 1 417 500, 00 грн. за договором безвідсоткової фінансової позики

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, договір про надання правової допомоги № 2/03/16 від 02.03.2016р.

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "ТРАНСАВТОМАТИКА" звернулось до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно з Відповідача - 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН" та Відповідача - 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Деміс Канц" суму заборгованості у розмірі 1 417 500,00 грн. за невиконання договору безвідсоткової фінансової позики № 2 від 14.08.2014р.

Позовні вимоги обґрунтовував неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАН" умов договору №2 безвідсоткової фінансової позики від 14.08.2014р. щодо повного та своєчасного повернення частин позики за грудень 2015р. січень, лютий 2016р., а також неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальністю "Деміс Канц" умов договору поруки №1 від 14.08.2014р.

12.04.2016р. в судовому засіданні розпочато розгляд справи по суті позовних вимог.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. В ході розгляду справи надав заяву про солідарне стягнення з відповідачів -1 та -2 витрат на послуги адвоката у сумі 25 500,00 грн.

Ухвалою суду від 12.04.2016р. відкладено розгляду справи на 04.05.2016р.

Ухвалами від 04.05.2016р., за клопотання відповідача -1, продовжено строк розгляду справи до 01.06.2016р. та відкладено розгляд справи на 30.05.2016р.

06.05.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАН" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з зустрічною позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "ТРАНСАВТОМАТИКА" про визнання недійсним договору безвідсоткової фінансової позики №2 від 14.08.2014р.

Ухвалою від 10.05.2016р. відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛАН" в прийнятті зустрічної позовної заяви.

Відповідач -1 в судове засідання призначене на 30.05.2016р. не з'явився, відзив на позов та документи, витребувані судом не надав. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

У судові засідання представник відповідача-2 не з'явився, причин нез'явлення суду не повідомив, відзиву на позов та інші витребувані судом документи не надав, з приводу чого суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини 1 статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 2 статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться відомості щодо юридичної особи, зокрема, про місцезнаходження останньої.

Від відповідача конверт з ухвалою повернувся на адресу господарського суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

При цьому, судом здійснені всі можливі заходи щодо належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Крім того, суд наголошує на тому, що ухвали суду були надіслана відповідачу-2 завчасно з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958.

Слід зазначити, що в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (пункт 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011).

Так, господарський суд прийшов до висновку, що незнаходження відповідача -2 за його адресою реєстрації, що має наслідком неотримання кореспонденції суду про повідомлення щодо часу та місця розгляду даної справи, не може прийматися до уваги судом, оскільки свідчить, що неотримання ухвал суду відповідачем відбулося саме з його вини. Відповідач-2, у разі незнаходження за його адресою реєстрації, повинен був докласти зусиль про отримання поштових відправлень за цією адресою. Крім того, неотримання ухвал суду відповідачем у вказаному випадку не може бути причиною для порушення законного права позивача на розумний строк розгляду його справи.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач-2 про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, оскільки ухвали суду були надіслані на адресу відповідача.

При цьому, стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Крім цього, відповідно до абзацу 1 пункту 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Крім того, представник позивача наполягав на тому, що причини для відкладення розгляду справи відсутні, оскільки матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Суд вважає, що відповідачі -1 та -2 не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представників відповідачів, оскільки останні повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Враховуючи те, що норми статті 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а пункт 4 частини 3 статті 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

У пункті 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 роз'яснено: якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина 1 статті 38 Господарського процесуального кодексу України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Крім того, суд звертає увагу сторін на те, що строк розгляду даної справи закінчується 01.06.2016р.

Так, справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу сторонами не подавалось.

В порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні 30.05.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.08.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "ТРАНСАВТОМАТИКА" (далі позивач, кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛАН" (далі відповідач -1, позичальник) був укладений договір №2 безвідсоткової фінансової позики (далі договір), за умовами якого кредитор зобов'язався надати позичальнику безвідсоткову фінансову позику в строк, зазначений даним договором, а останній зобов'язався прийняти її та повернути на умовах, визначених договором.

Згідно п.2.1. договору сума позики, що надається позичальнику, становить 1 890 000,00грн. без ПДВ.

За п.3.1. договору позика надається у безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу необхідних коштів на розрахунковий рахунок позичальника, а саме: р/р5985 у ПАТ "АКТАБАНК" м. Дніпропетровськ, МФО 307394. Кредитор протягом доби після переказу суми позики позичальнику зобов'язаний повідомити останнього про переказ коштів направленням листа (п.3.3. договору).

Відповідно до п.4.1. договору строк надання позики позичальнику становить 25 місяців.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань у повному обсязі, але у будь-якому разі до 31.12.2016р. (п.6.1. договору).

Пунктом 6.2. договору передбачено, що припинення дії даного договору не звільняє позичальника від виконання взятих на себе зобов'язань за договором.

Відповідно до ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На виконання умов договору №2 від 14.08.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "ТРАНСАВТОМАТИКА" перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛАН" на його р/р5985 у ПАТ "АКТАБАНК" м. Дніпропетровськ, МФО 307394, суму позики у розмірі 1 890 000,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №540 від 14.08.2014р. (а.с.21).

Згідно ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Пунктом 4.2. договору встановлено, що, починаючи з 14-го місяця з моменту отримання позики, позичальник зобов'язаний перераховувати на розрахунковий рахунок кредитора суму заборгованості рівномірними частками до моменту повного погашення заборгованості, з урахуванням строку, зазначеного у п.4.1. договору, згідно графіку погашення:157 500,00грн. в строк до 15.09.2015р.; 157 500,00грн. в строк до 15.10.2015р.; 157 500,00грн. в строк до 15.11.2015р.; 157 500,00грн. в строк до 15.12.2015р.; 157 500,00грн. в строк до 16.01.2016р.; 157 500,00грн. в строк до 16.02.2016р.; 157 500,00грн. в строк до 16.03.2016р.; 157 500,00грн. в строк до 16.04.2016р.; 157 500,00грн. в строк до 16.05.2016р.; 157 500,00грн. в строк до 16.06.2016р.; 157 500,00грн. в строк до 16.07.2016р.; 157 500,00грн. в строк до 16.08.2016р.

Згідно п.5.1. договору по закінченні строку, вказаного в п.4.1. договору, позичальник зобов'язується протягом двох банківських днів повернути суму позики в повному обсязі. Позика повертається у безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу необхідних коштів на розрахунковий рахунок кредитора (п.5.2. договору).

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАН" порушило встановлений договором №2 від 14.08.2014р. графік погашення позики - не повернуло у визначені даним графіком строки позику.

Рішенням господарського суду від 21.01.2016р. по справі № 904/9860/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "ТРАНСАВТОМАТИКА" задоволено частково та стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕМІС КАНЦ" заборгованість за спірним договором за період вересень, жовтень 2015р. у розмірі 315 000,00грн., та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАН» заборгованість за листопад 2015р. у розмірі 157 500,00грн., 3% річних у розмірі 1 242,74грн.

Станом на момент подання позову відповідач -1 продовжує порушувати графік повернення позики та несплачена заборгованість за грудень 2015р. та січень, лютий 2016р.

У звязку з непогашенням заборгованості. позивачем 12.02.2016р. направлено відповідачеві -1 вимоги №16 про повернення несплачених частин позики (а.с. 35,36), направлення вимог підтверджується описами та фіскальними чеками (а.с. 37-39).

Відповідач -1 відповіді на вимогу не надав, суму боргу не повернув, що і стало причиною звернення позивача з позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов до висновку про задоволення позову на підставі наступного.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Крім того, 14.08.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕМІС КАНЦ" (далі- відповідача -2, поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "ТРАНСАВТОМАТИКА" (далі позивач, кредитор) був укладений договір поруки №1, за умовами якого поручитель поручився перед кредитором за виконання обов'язків ТОВ "ЛАН" (боржник) по поверненню коштів у розмірі 1 890 000,00грн. за угодою, передбаченою п.2 цього договору (далі - основний договір).

Згідно п.2.1. договору поруки під основним договором у цьому договорі розуміють договір безвідсоткової фінансової позики від "14" серпня 2014р. за №2, укладений між кредитором та боржником.

За п.1.2. договору поруки у разі порушення боржником основного договору боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Відповідно до п.3.1. договору поруки у випадку невиконання боржником своїх обов'язків за основним договорам поручитель зобов'язується у строк не пізніше ніж 3-х календарних днів з моменту отримання вимоги кредитора виконати за боржника його обов'язок по договору.

Пунктом 3.2. договору поруки встановлено, що невиконанням обов'язку за основним договором вважаються несвоєчасні розрахунки боржником або відсутність розрахунків чи розрахунки не в повному обсязі, порушення графіку розрахунків. Кредитор має право направляти вимогу, а поручитель зобов'язаний її виконати, якщо строк прострочення оплати за основним договором перевищує один робочий день (п.3.3. договору поруки).

Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін і діє до моменту припинення поруки на підставах, визначених ст.559 Цивільного кодексу України (п.п.5.1., 5.2. договору поруки).

Відповідно до ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку, а також відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків.

За ч.1 ст.543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або у повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

11.02.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "ТРАНСАВТОМАТИКА" надіслало на юридичну фактичну адреси Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕМІС КАНЦ" вимоги за №36 та №36/1 від 11.02.2016р. про погашення заборгованості (а.с.40,41). Направлення вимог підтверджується описами та фіскальними чеками (а.с. 42,43).

Відповідач -2 відповіді на вимоги не надав, суму боргу не повернув.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення солідарно з відповідача -1 та відповідача -2 суми заборгованості за грудень 2015р., січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2016р. у розмірі 1 417 500,00грн. підлягають задоволенню.

В ході розгляду справи позивач надав заяву про солідарне стягнення з відповідачів -1 та -2 витрат на послуги адвоката у сумі 25 500,00 грн.

Відповідно до приписів статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, постанові за наявності документального підтвердження таких витрат, зокрема угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, котрий представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються в порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру" (частина 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", який набрав чинності з 15.08.12р., адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Статтею 30 цього ж Закону унормовано, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати позивачів та відповідачів, повязані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських обєднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат (не пов'язаних зі сплатою судового збору) не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову.

При цьому, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Отже, розмір витрат на оплату послуг адвоката є оціночним поняттям, яке вирішується господарським судом на власний розсуд, а задоволення клопотання про зменшення розміру таких витрат є правом суду.

До справи позивачем на підтвердження факту надання адвокатських послуг надано Договір про надання правової допомоги № 2/03/16 від 02.03.2016р., свідоцтво про реєстрацію адвокатського обєднання № 613 від 03.07.2009р., свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю № 1009 від 11.06.2001р. (а.с. 56-61).

Умовами договору сторони погодили, що оплата послуг за даним договором здійснюється після підписання обома сторонами акта здачі - приймання наданих послуг.

На виконання умов договору від 02.03.2016р. позивачем ТОВ «НВО «ТРАНСАВТОМАТИКА» були перераховані Адвокатському обєднанню «Фінекс» кошти у розмірі 25 500,00грн, про що свідчить платіжне доручення № 164 від 08.04.2016р. на суму 25 500,00 грн. з призначенням платежу сплата за юридичні послуги згідно договору надання правової допомоги № 2/03/16 від 02.03.2016р. (а.с. 59).

Умовами Договору сторони передбачили права та обов'язки адвоката, а пунктом 2.6. Договору встановили, що по виконанню послуг сторони підписують акт виконаних робіт (послуг).

ТОВ «НВО «ТРАНСАВТОМАТИКА» та Адвокатським обєднанням «Фінекс» підписано акт прийому-передачі наданих послуг від 30.05.2016р. (а.с. 117).

Разом з тим, слід зауважити, що предмет позову у даній справі складається лише з суми основного боргу, отже дана справа є не складною і підготовка до її розгляду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль кваліфікованого спеціаліста.

Крім того, як вбачається з Договору про надання правової допомоги № 2/03/16 від 02.03.2016р. Адвокатське об'єднання «Фінекс» - знаходиться неподалік від місцезнаходження господарського суду Дніпропетровської області, що також не потребує витрат на транспортні послуги, службових відряджень тощо, у справі відбулося всього три судові засідання.

У свою чергу, у справі № 904/9860/15 адвокатське об'єднання «Фенікс» також представляло інтереси позивача ТОВ «НВО «Трансавтоматика» по стягненню частини боргу за тим же Договором безвідсоткової фінансової позики № 2 від 14.08.2014 (а.с 24-34), отже є обізнаним з суттю спору.

За викладеного сума винагороди, сплачена позивачем в розмірі 25 500,00 грн. є явно завищеною, оскільки витрати позивача на оплату адвокатських послуг не є співрозмірними роботі, виконаній цим адвокатським об'єднанням, у зв'язку з чим суд, з огляду на співрозмірність адвокатських витрат, складності справи та фактично наданій у справі правовій допомозі, а також виходячи з середньої вартості адвокатських послуг в Україні, складності справи та обсягу здійсненої адвокатом роботи, зокрема, підготовка позовних матеріалів та участь в декількох судових засіданнях, вважає за необхідне обмежити суму, яку слід стягнути з відповідачів -1 та -2 на користь позивача за адвокатські послуги до 5 000,00 грн.

Щодо вимог позивача покласти судовий збір солідарно на відповідачів -1 та -2, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: при задоволення позову на відповідача, при відмові в позові на позивача, при частковому задоволенні позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами п.4.1 Постанови пленуму ВГСУ від 21 лютого 2013 року No 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Враховуючи викладене, та приймаючи до уваги, що, як відповідач-1, так і відповідач -2 не виконали своїх обовязків за договорами по сплаті боргу, вимоги позивача відносно відповідача-1 та відповідача -2 задоволено в повному обсязі, суд вважає за необхідне судові витрати та витрати на послуги адвоката покласти на відповідачів -1 та -2 по 50 % на кожного, що дорівнює сумі 10 631,25 грн. - судового збору та 2 500,00 грн. витрат на послуги адвоката.

Керуючись ст.ст.33-34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН" (52001, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Ульянова, 127, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "ТРАНСАВТОМАТИКА" (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49, оф.503, ) заборгованість у розмірі 1 417 500,00грн. (один мільйон чотириста сімнадцять тисяч п'ятсот грн. 00 коп.), про що видати наказ.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕМІС КАНЦ" (50011, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул.. Світлогірська, 1а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "ТРАНСАВТОМАТИКА" (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49, оф.503, ) заборгованість у розмірі 1 417 500,00 грн. (один мільйон чотириста сімнадцять тисяч п'ятсот грн. 00 коп.), про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН" (52001, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Ульянова, 127, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "ТРАНСАВТОМАТИКА" (49006, м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49, оф.503, ) 10 631,25 грн. (десять тисяч шістсот тридцять одна грн. 25 коп.) - судового збору та 2 500,00 грн. (дві тисячі пятсот грн. 00 коп.) - витрат на послуги адвоката, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕМІС КАНЦ" (50011, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Світлогірська, 1а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання "ТРАНСАВТОМАТИКА" (49006, м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 49, оф.503, ) 10 631,25 грн. (десять тисяч шістсот тридцять одна грн. 25 коп.) - судового збору та 2 500,00 грн. (дві тисячі пятсот грн. 00 коп.) - витрат на послуги адвоката, про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 01.06.2016р..

Суддя ОСОБА_2