РІШЕННЯ

26.05.2016Справа №910/8641/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., за участю секретаря судового засідання Нечай О.Н., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/8641/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик», м. Київ,

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Київ,

про стягнення 14 041,05 грн.,

за участю представників:

позивача - Форофонтова-Гуз Г.Д. (довіреність від 31.12.2015 № б/н);

відповідача - не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» (далі - Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1.) про стягнення: 9 997,54 грн. боргу, який виник у зв'язку з невиконанням відповідачем договору поставки від 20.08.2015 № 1669-15 (далі - Договір); 2 205,48 грн. пені; 1 138,21 грн. 20 % річних; 699,82 грн. штрафу, а всього 14 041,05 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2016 порушено провадження у справі; призначено судовий розгляд на 26.05.2016.

26.05.2016 позивач подав суду клопотання про долучення витребуваних ухвалою суду документів.

Представник позивача у судовому засіданні 26.05.2016 надав пояснення по суті спору; позовні вимоги підтримав повністю.

Представники відповідача у судове засідання 26.05.2016 не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили; відзив на позовну заяву не подали та вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі не виконали.

Ухвала Господарського суду міста Києва була надіслана сторонам на адреси, зазначені у позовній заяві та у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що також підтверджується відмітками канцелярії на звороті такої ухвали та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Крім того, до матеріалів справи долучено конверт з ухвалою суду, який повернуто з адреси відповідача з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання».

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (далі - Постанова № 18) зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 26.05.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складався протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2015 Товариством (постачальник) і ФОП ОСОБА_1 (покупець) укладено Договір, за умовами якого:

- постачальник зобов'язується передати у власність покупця алкогольні напої (товар), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити товар в порядку, визначеному умовами Договору (пункт 1.1 Договору);

- ціна на товар зазначається постачальником у видатковій накладній на товар (пункт 5.2 Договору);

- загальна сума Договору дорівнює загальній вартості товару, який постачальник поставив покупцю впродовж всього строку дії Договору згідно з видатковими накладними на товар (пункт 5.3 Договору);

- розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дня отримання товару шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника або в даному узгодженими сторонами порядку та формі, що не суперечить чинному законодавству України, або за домовленістю сторін шляхом попередньої оплати (пункт 6.1 Договору);

- у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (далі - НБУ) від суми боргу за кожен день порушення строків оплати; у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару більше ніж за 30 (тридцять) календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі 7% від суми боргу (пункт 7.1 Договору);

- у випадку порушення покупцем строків оплати отриманого від постачальника товару покупець зобов'язаний сплатити постачальнику 20% річних від суми боргу за користування чужими коштами (пункт 9.2 Договору);

- Договір чинний протягом 2 (двох) років з дати укладення. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить про свої наміри розірвати або змінити Договір за один місяць до його закінчення, Договір вважається автоматично пролонгованим на той же термін та тих же умовах (пункт 9.7 Договору).

Договір підписано уповноваженими особами, а саме, від позивача - начальником бази Товариства Гриснюком С.П., який діяв на підставі довіреності, та ФОП ОСОБА_1, і скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено, не визнано недійсним.

Таким чином, Договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов'язковим для виконання сторонами.

Додатковою угодою від 03.09.2015 № 1 до Договору сторони збільшили строк розрахунку за товар до 21 доби.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, укладений сторонами Договір за своєю правовою природою є договором з поставки товару.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На виконання умов Договору позивачем було поставлено товар на загальну суму 13 962,36 грн., що підтверджується такими видатковими накладними: від 27.08.2015 №162920/155510 на суму 4 664,82 грн.; від 29.08.2015 № 166234/157854 на суму 3 160,62 грн.; від 10.09.2015 № 174076/166155 на суму 6 136,92 грн.

Вказані видаткові накладні підписані повноважними представниками сторін та скріплені печаткою позивача та штампом відповідача, що свідчить про те, що Товариством було поставлено товар ФОП ОСОБА_1 на загальну суму 13 962,36 грн., який, в свою чергу, був прийнятий відповідачем без будь-яких зауважень та претензій.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Позивач зазначає, що відповідачем було оплачено товар на суму 3 964,82 грн., а тому заборгованість за товар складає 9 997,54 грн.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості у сумі 9 997,54 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Крім основної заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідача 2 205,48 грн. пені, 1 138,21 грн. 20% річних та 699,82 грн. штрафу.

За приписами частини третьої статті 692 ЦК України у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 9.2 Договору встановлено, що у випадку порушення покупцем строків оплати отриманого від постачальника товару, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику 20% річних від суми боргу за користування чужими коштами.

Разом з тим, пунктом 6.1 Договору (в редакції додаткової угоди від 03.09.2015 № 1 до Договору) передбачено, що розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 21 доби з дня отримання товару шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника або в даному узгодженими сторонами порядку та формі, що не суперечить чинному законодавству України або за домовленістю сторін шляхом попередньої оплати.

Що ж до стягнення пені, то Господарський суд міста Києва вважає за необхідне зазначити таке.

У частині першій статті 546 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 343 ГК України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини другої статті 231 ГК України за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

За приписами частини шостої статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару, покупець зобов'язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день порушення строків оплати; у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару більше ніж за 30 (тридцять) календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі 7% від суми боргу.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки, Господарський суд міста Києва дійшов висновку, що вони правильні.

Відповідно до частини першої статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно з статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови № 18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК України), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК України.

Відповідач не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували заперечення проти задоволення позовних вимог.

За таких обставин, позов визнається судом доведеним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03129, АДРЕСА_1; реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків: НОМЕР_1) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» (02088, м. Київ, вул. Леніна, 42; ідентифікаційний код: 35871504): 9 997 (дев'ять тисяч дев'ятсот дев'яносто сім) грн. 54 коп. заборгованості; 1 138 (одну тисячу сто тридцять вісім) грн. 21 коп. 20% річних; 2 205 (дві тисячі двісті п'ять) грн. 48 коп. пені; 699 (шістсот дев'яносто дев'ять) грн. 82 коп. 7% штрафу та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Відповідно до частини п'ятої статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання повного рішення шляхом подачі апеляційної скарги до місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повне рішення складено 31.05.2016.

Суддя І.Д. Курдельчук