ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78, ОСОБА_1 сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
___________________________________________________________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" травня 2016 р. Справа № 923/451/14

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пригузи П.Д. при секретарі Литвиненко Т.О., розглянувши справу

за заявою: Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", ідентифікаційний код 00135390, пров. Неторівський, 3-5, м. Київ,

до: Приватного підприємства "А-Ліра", ідентифікаційний код 34323178, АДРЕСА_1,

про банкрутство

за участю представників сторін: від кредиторів: не прибули;

від боржника: ліквідатор ОСОБА_2

в с т а н о в и в:

Ухвалою за результатами підготовчого судового засідання 22.04.2014 господарський суд порушив справу про банкрутство, призначив розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_2, увів мораторій на задоволення вимог кредиторів, призначив підсумкове засідання.

Ухвалою суду від 17.06.2014 затверджено реєстр вимог кредиторів, до якого включено грошові вимоги таких кредиторів: ПАТ "Укрнафта" у сумі 32 882 667,12 грн. - 4 черга та 6 090,00 грн. - 1 черга; Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ Міндоходів у Херсонській області на суму 305 862,00 грн. - 3 черга та 15 902,31 грн. у 6 чергу.

Постановою від 09.09.2014 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2 ліквідатором банкрута, призначене підсумкове судове засідання в процедурі ліквідації для затвердження реєстру вимог кредиторів.

Ліквідатор банкрута арбітражний керуючий ОСОБА_2 звернувся до суду із заявами від 19.02.2016 про визнання недійсними угод боржника з підстав, передбачених ч. 1 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", стверджує, що боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, у звязку із чим просить:

- визнати недійсним договір купівлі - продажу від 13.08.2013 року, зареєстрований в реєстрі за №1193, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1, про відчуження ОСОБА_3 будівлі вагової, що розташована на земельній ділянці площею 0,0459 га за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с Широке, вул. 40 років Перемоги, 1-а, загальною площею 79,8 кв. м., а також скасувати державну реєстрацію права власності номер: 4971106 від 13.08.2013 року та повернути до ліквідаційної маси Приватного підприємства "А-Ліра", , Будівлю вагової, загальною площею 79,8 кв. м., що розташована на земельній ділянці площею 0,0459 га за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с Широке, вул. 40 років Перемоги, 1-а;

- визнати недійсним договір купівлі - продажу від 13.08.2013 року, зареєстрований в реєстрі за №1196, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1, про відчуження ОСОБА_3 будівель та споруд, що розташована на земельній ділянці площею 3,4078 га за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с Широке, вул. 40 років Перемоги, 1-б, а також скасувати державну реєстрацію права власності номер: 4968001 від 13.08.2013 року та повернути до ліквідаційної маси Приватного підприємства "А-Ліра" будівлі та споруди, що розташовані на земельній ділянці площею 3,4078 га за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с. Широке, вул. 40 років Перемоги, 1-б.

Ухвалою від 23.02.2016 господарський суд залучив до участі у справі громадянку ОСОБА_4, засновника банкрута, а також громадянина ОСОБА_3, який виконував повноваження директора банкрута до дня порушення справи про банкрутство та на користь якого здійснено відчуження майна боржника.

Засновник банкрута громадянка ОСОБА_4 у судові засідання не зявилася.

Ухвалами від 10.03.2016, 24.03.2016, 07.04.2016 та 26.04.2016 суд відкладав розгляд справи у зв'язку з неприбуттям у судове засідання ОСОБА_4, ОСОБА_3 і не наданням документів, незявленням у судове засідання ліквідатора, необхідністю витребування додаткових доказів.

Громадянин ОСОБА_3, до якого ліквідатором заявлено вимоги, надав до суду відзив, у якому не погоджується з вимогами ліквідатора, вважає, що обставин, які визначені ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", немає, у судове засідання особисто на виклик суду не зявлявся, уповноважив представників.

У судових засіданнях представники ОСОБА_3 підтримали заперечення свого довірителя, надали оригінали квитанцій до прибуткових касових ордерів № 5 від 12.08.2013 та № 6 від 13.08.2013, а також копії матеріалів звіту про оцінку нерухомого майна, які залучені судом до справи (том 5 а.с. 34, 40-63), вважають, що ОСОБА_3 придбав майнові активи боржника оплатно та за ринковими цінами, що було визначено спеціалістом з незалежної оцінки майна.

У судове засідання 17.05.2016 ОСОБА_3 та його представники не прибули, вони належно повідомлені про час та місце цього судового засідання.

У судовому засіданні ліквідатор ОСОБА_2 вважає, що матеріалів для розгляду справи достатньо, просить розглянути заяву без участі ОСОБА_3 та його представників, які були належно повідомлені про час і місце розгляду справи, але в судове засідання не зявилися без поважних причин.

Заслухавши думку ліквідатора, суд ухвалює розгляд заяви по суті без участі ОСОБА_3 та його представників, якими надано до справи відзив і відповідні матеріали на обґрунтування своїх заперечень, та яких, з урахуванням інших матеріалів справи, достатньо для прийняття відповідного судового рішення.

Заслухавши ліквідатора та представників ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Ухвалою господарського суду від 17.06.2014 затверджено реєстр вимог кредиторів, до якого включено вимоги: ПАТ "Укрнафта" у сумі 32 882 667,12 грн. до 4 черги та 6090,00 грн. - до 1 черги; Скадовської ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області на суму 305 862,00 грн. - 3 черги та 15 902,31 грн. - 6 черги.

Постановою від 09.09.2014 боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2

Ліквідатором ОСОБА_2 подано до суду заяву у межах справи про банкрутство від 19.02.2016 про визнання недійсними угод боржника з підстав, передбачених ч. 1 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", стверджує, що боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони.

Зважаючи, що справа про банкрутство Приватного підприємства "А-Ліра", ідентифікаційний код 34323178, порушена ухвалою господарського суду від 22.04.2014 року, а продаж майна банкрута здійснено 13.08.2013 року, тобто за рік до порушення справи про банкрутство, є наявними підстави для розгляду заяви ліквідатора відповідно до ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до приписів ст. 20 Закону правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора. За результатами розгляду заяви арбітражного керуючого або конкурсного кредитора про визнання недійсним правочину (договору) або спростування майнових дій боржника господарський суд виносить ухвалу.

Повноваження ліквідатора визначені ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", відповідно до якої ліквідатор організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку. Ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб тощо.

Як встановлено судом, і це не заперечується гр. ОСОБА_3 та його представниками, між банкрутом Приватним підприємством "А-Ліра", ідентифікаційний код 34323178, від імені якого діяв ОСОБА_3, з одного боку, та з іншого боку гр. ОСОБА_5, який діяв за довіреністю від імені та в інтересах ОСОБА_3, укладено договір купівлі - продажу від 13.08.2013 року (том 4, а.с. 52, 53), посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1, зареєстрований в реєстрі за № 1193, про відчуження (передачу у власність) ОСОБА_3 будівлі вагової, що розташована на земельній ділянці загальною площею 0,0459 га за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с Широке, вул. 40 років Перемоги, 1-а, загальною площею 79,8 кв. м.

Також, між банкрутом Приватним підприємством "А-Ліра", ідентифікаційний код 34323178, від імені якого також діяв ОСОБА_3, з одного боку, та з іншого боку гр. ОСОБА_5, який діяв за довіреністю від імені та в інтересах ОСОБА_3, укладено договір купівлі - продажу від 13.08.2013 (том 4 а.с. 70, 71), посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_1, зареєстрований в реєстрі за № 1196, про відчуження (передачу у власність) ОСОБА_3 будівель та споруд, що розташовані на земельній ділянці площею 3,4078 га за адресою: Херсонська область, Скадовський район, с Широке, вул. 40 років Перемоги, 1-б.

Факт відчуження нерухомого майна боржника встановлено ліквідатором під час виконання своїх обовязків. Колишнім керівником боржника ОСОБА_3 факт продажу майна боржника протягом року до порушення справи про банкрутство не повідомлявся ліквідатору, документація з бухгалтерської та господарської діяльності боржника не передавалася, що свідчить про недобросовісність і перешкоджання з боку ОСОБА_3 встановленню ліквідатором причин банкрутства та виявлення активів боржника, у тому числі тих, що вибули з володіння боржника, за рахунок яких можна задовольнити витрати процедури та вимоги кредиторів.

Розглядаючи звіти ліквідатора ухвалами від 06.10.2015 та від 10.03.2016 господарський суд зазначав, що ліквідатором проаналізовано рух коштів за операціями про надання та з повернення фінансової допомоги, за результатами якого встановлено, що загальний обсяг неповернутої банкруту фінансової допомоги становить 33 985 805 гривень.

Також ліквідатором встановлено, що колишні керівники боржника готівкою за чековими книжками отримували кошти для цілей повернення фінансової допомоги, проте документального підтвердження цільового використання підзвітних коштів ліквідаторові не було надано.

Окрім того, здійснено аналіз фінансово-господарської діяльності банкрута за зібраними та наявними у ліквідатора відомостями щодо господарської діяльності банкрута за участю спеціаліста (том 4 а.с. 121-139), за наслідками отримано рекомендації щодо подальшої роботи ліквідатора та вчинення певних дій, як то: звернення до правоохоронних органів з приводу наявності ознак правопорушень у діях органів управління боржника, звернення до суду з приводу визнання недійсними та спростування майнових дій банкрута тощо.

ОСОБА_3 як колишній керівник боржника не передав ліквідатору документацію підприємства, що підтвердила би достовірність будь-якої господарської операції, зокрема, операції з відчуження (продажу) майнових активів боржника за оспореними договорами від 13.08.2013 року.

На підтвердження розрахунків за придбані обєкти ОСОБА_3 надано до справи оригінали квитанцій до прибуткових касових ордерів № 5 від 12.08.2013 на суму 90615,00грн., у тому числі ПДВ 15102,50грн., та квитанція № 6 від 13.08.2013 на суму 5983,00грн., у тому числі ПДВ 1196,60грн. При цьому, в обох квитанціях вказано підставу платежу, договір від 13.08.2013 року. У той же час, відповідно до тексту договорів (пункти 2.1.) вказано, що грошові кошти отримано продавцем в момент підписання договору у нотаріуса. Вказані квитанції підписані ОСОБА_3 за головного бухгалтера, підпису же касира на квитанції немає. Зазначені протиріччя у договорах та квитанціях є суперечливими, не можуть бути прийняті судом як докази дійсної сплати покупцем грошей в касу продавця.

Згідно п. 3.3. "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637, приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами (додаток 2), підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Відповідно до п. 2.6. "Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні", затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 року № 637, уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Заінтересовані особи, у тому числі й колишній керівник боржника ОСОБА_3 (він же продавець та покупець в одній особі) особисто та на вимогу суду не надали ні касової книги ні прибуткових касових ордерів, тобто, належних і допустимих доказів отримання підприємством коштів від громадянина ОСОБА_3 до суду не надано.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Не підписані головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства квитанції до прибуткових касових ордерів не є належними доказами, отже відхиляються судом.

Окрім того, суд зазначає, що за даними аналізу фінансово-господарської діяльності боржника починаючи з другого півріччя 2012 року та протягом 2013 року не подавало будь-якої звітності про свою діяльність, що підтверджує доводи ліквідатора про неправдивість поданих ОСОБА_3 квитанцій до прибуткових касових ордерів.

Отже, дебіторська заборгованість ОСОБА_3 перед банкрутом за продані обєкти, відповідно до досліджених судом матеріалів та аналізу фінансово-господарської діяльності боржника не погашена, що свідчить про безоплатну передачу майна за оспореними договорами.

Таким чином, за оспореними договорами боржник був позбавлений основних засобів. Після вчинених 13.08.2013 року дій ОСОБА_3 як керівником боржника, виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором повністю стало неможливим.

Суд вважає, що ліквідатор банкрута арбітражний керуючий ОСОБА_2 цілком мотивовано звернувся до суду із заявою про визнання вказаних договорів купівлі-продажу майна недійсними.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати: поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону про банкрутство правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку;

боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Виходячи з аналізу ст. 20 Закону про банкрутство, норма вказаної статті регулює відносини, що виникли між боржником, кредитором та іншими особами з приводу дій боржника щодо розпорядження своїм майном, вчинені в період до порушення справи про банкрутство або після порушення справи про банкрутство. Вказана стаття визначає підстави оспорювання майнових дій боржника з метою забезпечення зберігання майна в інтересах кредиторів або повернення майна боржника, у разі його вибуття, до ліквідаційної маси.

Стаття 20 Закону про банкрутство встановлено спеціальні підстави, за наявності яких можливе визнання правочинів (договорів) недійсними у межах провадження у справі про банкрутство.

Однією із таких підстав, є та, що боржник до порушення справи про банкрутство безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, у поданій заяві, ліквідатор боржника посилався саме на цю підставу для визнання укладеного договору недійним, яку ОСОБА_3 не спростував.

Усі фактичні обставини вказують, що за договорами від 13.08.2013 року купівлі-продажу, керівником боржника ОСОБА_3 до порушення справи про банкрутство безоплатно відчужено на свою користь (на користь ОСОБА_3О.) майно боржника.

Суд зазначає, що майно боржника, яке є вільним від застави, з моменту виникнення права вимоги до боржника, є обєктом правового інтересу незабезпеченого (конкурсного) кредитора. Особа боржника та усе майно боржника, права щодо його комерційного використання, за виключенням заставленого, є обєктом конкурсних прав. За правовою концепцією "законних очікувань" право вимоги до боржника прирівнюється до права власності. Законні очікування розглядаються як елемент верховенства права та юридичної визначеності. "Законні очікування" у справі про банкрутство відповідно до приписів ст. 20 Закону є обєктом правового, у тому числі судового захисту (охорони). Це означає, що з моменту виникнення права вимоги до боржника, останній, по суті, володіє і управляє майном, права на яке мають інші особи, і боржник має враховувати цю обставину. Право на майно належить кредитору, допоки боржник не розрахується з кредитором. Звідси, вважається, що в цей період зменшення боржником своїх майнових активів шкодить кредиторам. Усі розпорядження майном боржника, які вчинені протягом року до дня порушення справи про банкрутство у межах справи про банкрутство можна поставити під сумнів, якщо кредитор не отримає задоволення своїх вимог, злокрема визнати недійсними угоди і повернути майно до ліквідаційної маси.

Як встановлено судом, боржник в особі його колишнього керівника спірними угодами (договорами) позбавив боржника майнових обєктів, право на задоволення вимог з вартості яких належало кредиторам ПАТ "Укрнафта" та Скадовській ОДПІ ГУ Міндоходів у Херсонській області.

За таких обставин і правових підстав, суд задовольняє заяву ліквідатора, визнає угоди недійсними та застосовує наслідки, передбачені ч. 2 ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", за якою учасник визнаного недійсним договору зобов'язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника.

Суд, приймаючи судове рішення за заявою ліквідатора, зазначає, шо відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

За результатами розгляду цієї заяви суд розподіляє судові витрати.

Приймаючи до розгляду заяву ліквідатора, суд звільнив боржника від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про судовий збір заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство оплачуються судовим збором у 2 розміри мінімальної заробітної плати.

Враховуючи, що ліквідатором заявлено вимоги про розірвання двох правочинів (договорів), сплаті підлягає судовий збір у розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат. Згідно абзацу 2 статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" з 1 січня 2016 року встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1378 гривень.

Згідно ч. 7 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

На підставі ч. ст. 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету.

За таких обставин судовий збір покладається на ОСОБА_3

Керуючись ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 82, 86 ГПК України, суд, -

у х в а л и в:

1. Заяву ліквідатора Приватного підприємства "А-Ліра", ідентифікаційний код 34323178, АДРЕСА_1, арбітражного керуючого ОСОБА_2 до ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання договорів (правочинів) недійсними задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_1 Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області, зареєстрований в реєстрі № 1193, Договір купівлі-продажу від 13 серпня 2013 року про продаж нерухомого майна, а саме: будівлі вагової, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0459га кадастровий номер :04:001:0064, за адресою: село Широке, Скадовського району Херсонської області, вул. 40 років Перемоги, будинок 1-а, реєстраційний номер в Державному реєстрі речовий прав на нерухоме майно 47, загальною площею 79,8кв.м.

3. Визнати недійсним посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_1 Херсонського міського нотаріального округу Херсонської області, зареєстрований в реєстрі № 1196, Договір купівлі-продажу від 13 серпня 2013 року про продаж нерухомого майна, а саме: будівлі та споруди, що знаходиться на земельній ділянці площею 3,4078га кадастровий номер :04:001:0063, за адресою: село Широке, Скадовського району Херсонської області, вул. 40 років Перемоги, будинок 1-б, реєстраційний номер в Державному реєстрі речовий прав на нерухоме майно 47.

4. Зобов'язати громадянина ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_1, повернути до ліквідаційної маси усе майно, яке отримане ним від боржника (банкрута) - Приватного підприємства "А-Ліра", ідентифікаційний код 34323178, АДРЕСА_1, а саме: нерухоме майно - будівлі вагової, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0459га кадастровий номер :04:001:0064, за адресою: село Широке, Скадовського району Херсонської області, вул. 40 років Перемоги, будинок 1-а, реєстраційний номер в Державному реєстрі речовий прав на нерухоме майно 47, загальною площею 79,8кв.м.; - будівлі та споруди, що знаходиться на земельній ділянці площею 3,4078га кадастровий номер :04:001:0063, за адресою: село Широке, Скадовського району Херсонської області, вул. 40 років Перемоги, будинок 1-б, реєстраційний номер в Державному реєстрі речовий прав на нерухоме майно 47.

5. Стягнути з ОСОБА_3, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, прож. ІНФОРМАЦІЯ_1, в доход спеціального фонду Державного бюджету на р/р № 3002 в ГУДКСУ у Херсонській області, МФО 852010, , одержувач УДКСУ у місті Херсоні, судові витрати в сумі 5512,00грн. (пять тисяч пятсот дванадцять гривень 00 копійок), призначення платежу - судовий збір, код 03500045.

Наказ видати.

6. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду.

7. Ухвалу надіслати учасникам провадження.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 31.05.2016 року.

Суддя П.Д. Пригуза