ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.05.16р. Справа № 904/2300/16

За позовом Запорізького науково-дослідного центру з механізації тваринництва Національного наукового центру "Інституту механізації та електрифікації сільського господарства", 69097, м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, 14

до Селянського (фермерського) господарства "Агрофортуна", 52421, Дніпропетровська обл., Солонянський р-н, с. Червоноармійське, вул. Центральна, 52

про стягнення 139 994,00 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача не з'явився

від відповідача ОСОБА_1, довіреність № 1 від 22.04.2016 року

від відповідача ОСОБА_2 - представник за довіреністю № 2 від 22.04.2016 року

СУТЬ СПОРУ:

Запорізький науково-дослідний центр з механізації тваринництва Національного наукового центру "Інституту механізації та електрифікації сільського господарства" звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Селянського (фермерського) господарства "Агрофортуна" про стягнення вартості змішувача-аератора - 20 000 грн., неодержаного прибутку у розмірі 119 994,00 грн.; судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору від 02.06.2014 року б/н в частині повернення змішувача-аератора.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується (відзив на позовну заяву від 17.05.2016 року за № б/н) посилаючись на те, що:

- причиною неповернення майна позивачу є його крадіжка;

- договором не передбачено обовязку відповідача щодо повернення аератора змішувача;

- до матеріалів справи не надано документів, що підтверджують кваліфікацію субєкта оціночної діяльності;

- у позовній заяві відсутні будь-які докази, які підтверджують збитки у вигляді неодержаного прибутку.

Ухвалою суду від 17.05.2016 року було продовжено строк вирішення спору до 15.06.2016 року.

Позивач у судове засідання 31.05.2016 року не зявився та витребуваних судом доказів не надав, але 30.05.2016 року подав до суду заяву б/н від 27.05.2016 року про розгляд справи за його відсутності.

Справа згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір на створення науково-технічної продукції № б/н (далі - Договір), відповідно до умов п. 1.1. якого, відповідач доручає, а позивач бере на себе зобов'язання щодо створення науково-технічної продукції за темою: "Розроблення технологічного процесу виробництва органічних добрив шляхом компостування гною і рослинних відходів" (далі - НТП).

Відповідно до п. 2.1. Договору за розроблену науково-технічну продукцію, за цим договором, відповідач перераховує позивачу, згідно з протоколом про договірну ціну (додаток 2) - 20 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 20% - 3 333,33 грн.

Згідно з п. 4.1.2. договору для виконання технологічних операцій надати Замовнику змішувач-аератор компостів (за актом приймання-передачі).

Транспортування змішувача-аератора (доставка та повернення) здійснюється транспортом за кошти Замовника (п. 4.2.4. договору).

02.06.14 року між сторонами була укладена додаткова угода № 1 до договору, відповідно до якої сторони перенесли терміни виконання робіт до 29.05.2015 року, тобто узгодили новий календарний план робіт.

Як встановлено матеріалами справи, 19.06.2014 року позивач передав відповідачу аератор змішувач компостів, що підтверджується актом приймання-передачі від 19.06.2014 року.

Відповідач вищевказане обладнання не повернув посилаючись на те, що згаданий змішувач-аератор компостів було викрадено. З цього приводу відповідач подав до правоохоронних органів заяву про скоєння злочину, що підтверджується листом Управління протидії злочинності у сфері економіки Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 05.11.2015 року за № 7/6265 (а.с. 19). На підставі даної заяви 16.09.2015 року СВ Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області було відкрито кримінальне провадження № 000612 за ч. 1 ст. 185 КК України.

Позивач просить суд стягнути з відповідача 20 000 грн. - вартість змішувача-аератора, 119 994,00 грн. - неодержаного прибутку, 1 378,00 грн. - судового збору.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представників позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наданий позивачем в якості обґрунтування своїх позовних вимог висновок про вартість майна від 30.10.2015 року не може вважатися належним доказом у справі з наступних підстав.

Відповідно до положень абз. 5 п. 2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" так само не може вважатися актом судової експертизи висновок спеціаліста, наданий заявникові (юридичній чи фізичній особі) на підставі його заяви, - навіть якщо відповідний документ має назву "висновок судового експерта" або подібну до неї, оскільки особа набуває прав та несе обов'язки судового експерта тільки після одержання нею ухвали про призначення експертизи.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні оцінка майна проводиться на підставі договору між суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання та замовником оцінки або на підставі ухвали суду про призначення відповідної експертизи щодо оцінки майна.

Як вбачається з висновку про вартість майна підставою для проведення оцінки є договір № 511 від 05.11.2015 року.

Позивачем не надано до суду відповідного договору з субєктом оціночної діяльності, на підставі якого була проведена оцінка майна.

Крім того, згідно вищевказаного висновку оцінку було проведено 30.10.2015 року, тобто до укладення договору № 511 від 05.11.2015 року. Даний факт свідчить про безпідставність проведення оцінки майна субєктом оціночної діяльності.

Суд звертає увагу на те, що балансова вартість змішувача аератора у висновку визначена оцінювачем на підставі нібито акту технічного стану, який складено фахівцями ЗНДЦМТ ННЦ „ІМЕСГ та затверджено його директором 30.10.2015 року, тобто після викрадення змішувача-аератора та відкриття кримінального провадження № 000612 СВ Солонянського РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, що підтверджується вищевказаним листом Управління протидії злочинності у сфері економіки Головного управління МВС України в Дніпропетровській області від 05.11.2015 року за № 7/6265.

Тобто, на момент проведення оцінки у позивача фактично не було аератора змішувача, у звязку з його викраденням. Крім того, суд звертає увагу на те, що у графі висновку про вартість майна "основні споживчі, технічні та фізичні характеристики" зазначено, що стан змішувача-аератора визначено як добрий, але ж на дату складання висновку оцінювача змішувач-аератор був викрадений. Вищезазначене свідчить про необґрунтованість вищевказаного висновку про оцінку майна.

Ухвалою суду від 17.05.2016 року було зобовязано відповідача надати до суду письмові докази вартості змішувача-аератора по балансу та розширений розрахунок вартості майна згідно висновку про вартість майна від 30.10.2015 року.

Витребувані судом докази позивач не надав.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача вартості змішувача-аератора у розмірі 20 000,00 грн. не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача неодержаного прибутку у розмірі 119 994,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до абз. 7 п. 3 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 14.01.2014 року № 01-06/20/2014 „Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі використання зазначених приміщень.

Зі змісту статей 614, 623 ЦК України та статті 226 ГК України вбачається, що для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) порушення зобов'язання; 2) збитки; 3) причинний зв'язок між порушенням зобов'язання та збитками; 4) вина. (абз. 4 п. 1 Оглядового листа Вищого господарського суду України від 14.01.2014 року № 01-06/20/2014 „Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства у справах, в яких заявлено вимоги про відшкодування збитків).

З огляду на те, що позивачем не надано до суду письмових доказів того, що він дійсно отримав би прибуток у розмірі 119 994,00 грн. в разі використання зазначеного змішувача-аератора, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача неодержаного прибутку у розмірі 119 994,00 грн. не підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Судовий збір покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.06.2016 року

Суддя ОСОБА_3