РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2016 р. Справа № 924/1706/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Грязнов В.В. ,

суддя Розізнана І.В.

при секретарі судового засідання Клімук Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 міської ради на рішення господарського суду Хмельницької області від 05.01.2016 року у справі №924/1706/15

за позовом ОСОБА_1 міської ради

до публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 цукровий комбінат"

про зобов'язання укласти договір оренди земельної ділянки площею 67859 кв.м. кадастровий номер :01:015:0226

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 05.01.2016 року у справі №924/1706/15 (суддя Муха М.Є.) відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 міської ради до публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 цукровий комбінат" про зобовязання укласти договір оренди земельної ділянки площею 67859 кв.м. номер :01:015:0226.

Зокрема, рішення суду обґрунтоване тим, що рішення ОСОБА_1 міської ради від 29.03.2012р. №28 "Про надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою, технічної документації із землеустрою та розгляд проектів щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою згідно із ст.124 ЗК України (оренда)" є актом індивідуальної дії, який було виконано шляхом укладення 28.04.2012 року між ПАТ "ОСОБА_1 цукровий комбінат" (орендар) та ОСОБА_1 міською радою (орендодавець) договору оренди землі, зареєстрованого за №00112. Вказаний договір був визнаний недійсним в судовому порядку. Позивачем не надано доказів про прийняття у відповідності до чинного законодавства іншого рішення про передачу ПАТ "Шепетіський цукровий комбінат" в оренду земельної ділянки площею 67859 кв.м..

Позивач, ОСОБА_1 міська рада, звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 05.01.2016 року у справі №924/1706/15 та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Зокрема, апелянт зазначає, що рішенням ОСОБА_1 міської ради від 29.03.2012 року №28 "Про надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою, технічної документації із землеустрою згідно із ст. 124 ЗК України (оренда)" ПАТ "ОСОБА_1 цукровий комбінат" передано в оренду земельну ділянку площею 678459 кв.м. терміном на 5 років. Вказане рішення недійсним не визнавалось та є чинним.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Рішенням ХХІІ сесії ОСОБА_1 міської ради VI скликання №28 від 29.03.2012 року публічному акціонерному товариству "ОСОБА_1 цукровий комбінат" передано на умовах оренди земельні ділянки по Старокостянтинівському шосе, 31 площею 256787 кв.м., 678459 кв.м, 8153 кв.м, 126 кв.м, 10 кв.м., 729 кв.м, 78 кв.м, 2207 кв.м.

28.04.2012 року між ОСОБА_1 міською радою та ПАТ "ОСОБА_1 цукровий комбінат" укладено договір оренди землі, відповідно до якого в оренду передається земельна ділянка загальною площею 678459 кв.м, яка знаходиться в місті Шепетівка по Старокостянтинівському шосе, 31.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 27.01.2014 року у справі №924/1468/13, яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.04.2014 року, визнано недійсним договір оренди землі від 28.04.2012 року, укладений між публічним акціонерним товариством "ОСОБА_1 цукровий комбінат" та ОСОБА_1 міською радою, зареєстрований за №00112, зобовязання за вказаним договором припинено на майбутнє.

16.06.2014 року та повторно 24.12.2014 року позивачем супровідними листами (вих.№01-34/3830) було направлено відповідачу три примірники договору оренди земельних ділянок, розташованих за адресою: м. Шепетівка, Старокостянтиніське шосе, 31, які знаходяться в користуванні ПАТ "ОСОБА_1 цукровий комбінат": площею 2207 кв.м. - кадастровий номер :01:015:0223; площею 678459 кв.м. - кадастровий номер :01:015:0226; площею 8153 кв.м. - кадастровий номер :01:015:0220; площею 256787 кв.м. - кадастровий номер :01:015:0037.

Листами від 26.07.2014 р., від 18.07.2014 р., та від 20.10.2014 р. відповідач повідомив ОСОБА_1 міську раду, що у відповідності до вимог ст. 7 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності", ст.ст. 26, 33, 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", ст. ст. 30, 50, 56 Закону України "Про землеустрій", ст. ст. 12, 122, 123, 124, 126, 186 Земельного кодексу України, постанови КМУ від 07.12.2005 р. №1176 "Про затвердження форми заяви на одержання суб'єктом господарювання або уповноваженою ним особою документів дозвільного характеру" ПАТ "ОСОБА_1 цукровий комбінат" подані 05.06.2014 р. до дозвільного центру ОСОБА_1 міської ради чотири заяви щодо отримання дозволу органу місцевого самоврядування на виготовлення проекту землевідведення земельних ділянок з відповідними додатками (копії свідоцтва про державну реєстрацію, статуту товариства, довідки статистики, графічні зображення земельних ділянок, копія витягу про реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна). Заяви з матеріалами подані відносно чотирьох земельних ділянок (кадастровий номер :01:015:0223; :01:015:0226; :01:015:0220; :01:015:0037) з визначенням їх місцезнаходження, орієнтовного розміру, цільового призначення. У зв'язку із викладеним зазначив, що договори оренди землі від 10 червня 2014 року, які направлені ОСОБА_1 міською радою на розгляд підприємству не можуть бути підписані.

Оскільки відповідачем договори оренди підписані не були, позивач звернувся із позовом до суду про зобов'язання ПАТ "ОСОБА_1 цукровий комбінат" укласти договір оренди земельної ділянки площею 67859 кв.м. кадастровий номер :01:015:0226.

Оцінюючи встановлені фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступне.

Пунктами 2.6., 2.7. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" визначено, що правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення. Якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє.

Тобто, хоча рішенням суду Хмельницької області від 27.01.2014 року у справі №924/1468/13 зобовязання за договором оренди землі від 28.04.2012 року припинено на майбутнє, вказаний договір визнаний недійсним з моменту його вчинення, а тому акт індивідуальної дії - рішення ОСОБА_1 міської ради від 29.03.2012р. №28 "Про надання дозволів на виготовлення проектів землеустрою, технічної документації із землеустрою та розгляд проектів щодо відведення земельних ділянок, технічної документації із землеустрою згідно із ст.124 ЗК України (оренда)", не може вважатись виконаним чи реалізованим, в силу чого посилання суду першої інстанції на рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2005 № 7-рп/2009 є безпідставним.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону (п. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі").

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу.

Отже, наведені норми визначають рішення органу місцевого самоврядування як обовязкову підставу набуття права оренди земельної ділянки, що перебуває у державній або комунальній власності.

Частиною 4 ст. 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обовязки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Однак, актами цивільного законодавства не передбачено випадків виникнення обовязку особи на укладення договору оренди земельної ділянки за наявності рішення органу місцевого самоврядування про це.

Такий висновок суду кореспондується із принципом свободи договору, що закріплений в ст. ст. 6, 627, 628 Цивільного кодексу України, відповідно до яких сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов; зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними; сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Пунктом 4 ст.179 ГК України визначено основний принцип, який визначає, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам за взаємною згодою визначати умови такого договору, змінювати ці умови також за взаємною згодою або утримуватись від пропозицій про їх зміну.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, відповідач звертався до ОСОБА_1 міської ради з листами від 18.07.2014 року №246-07 та від 20.10.2014 року №324-10, в яких, зокрема, повідомлено, що ПАТ "ОСОБА_1 цукровий комбінат" не використовує в повному обсязі земельні ділянки, виділені відповідно до рішення сесії ОСОБА_1 міської ради від 29.03.2012 року, а тому виникла необхідність в укладенні нових договорів на площу, якої потребує підприємство для забезпечення виробничих потреб.

Отже, вільне волевиявлення відповідача на виникнення з органом місцевого самоврядування правовідносин щодо оренди землі було вчинене щодо земельної ділянки в іншому розмірі, аніж той, який міститься в рішенні ХХІІ сесії ОСОБА_1 міської ради VI скликання №28 від 29.03.2012 року, що є правом, а не обовязком останнього, яке визначене ст. 6 Закону України "Про оренду землі", ст. 93 Земельного кодексу України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що позовна вимога про зобовязання до укладення договору відповідачем на умовах, які суперечать його волевиявленню та інтересам, не відповідає чинному законодавству, а тому така позовна вимога не може підлягати задоволенню.

Вірним є висновок місцевого господарського суду про те, що відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

В таких випадках власники землі та землекористувачі мають право на захист своїх прав шляхом стягнення збитків з особи, яка вчинила неправомірні дії щодо відповідних земельних ділянок, у випадках, встановлених главою 24 ЗК України, та за процедурою, передбаченою Порядком визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 № 284 (п.п. 3.1, 3.7 постанови Пленуму ВГСУ від 17.05.2011р. № 6 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин").

Таким чином, колегія суддів вважає, що мотиви з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Хмельницької області від 05.01.2016 року у справі №924/1706/15 залишити без змін, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 міської ради - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи №924/1706/15 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.