РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016Справа №910/4009/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна»

до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»

про стягнення страхового відшкодування в розмірі 9 013,26 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування в розмірі 9 013,26 грн., в результаті настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 18.10.2013 р. на вул. Кіото, 25 в м. Києві, за участю транспортних засобів «Toyota Highlander», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, що належить Підприємству з іноземними інвестиціями «Об'єднана елеваторна компанія», та транспортного засобу «Hyundai Matrix», державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2016 р. за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/4009/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 13.04.2016 р., зобов'язано сторін надати певні документи, також направлено запит до МТСБУ для витребування інформації.

Через відділ діловодства суду 22.03.2016 р. від МТСБУ надійшла відповідь на судовий запит, яку залучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 13.04.2016 р. представник позивача надав суду на виконання вимог ухвали суду оригінали документів, для огляду в судовому засіданні та документи для долучення до матеріалів справи.

Відповідач уповноважених представників до судового засідання не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, вимог ухвали суду не виконав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність витребування у позивача додаткових доказів у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києві від 13.04.2016 р. відкладено розгляд справи до 11.05.2016 р., у зв'язку з неявкою представника відповідача в призначене судове засідання, невиконанням ним вимог ухвали суду та для витребування у позивача додаткових доказів у справі.

Сторони уповноважених представників до судового засідання 11.05.2016 р. не направили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, вимог ухвали суду не виконали.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі, для забезпечення принципів рівності змагальності сторін у справі, недопущення порушення прав охоронюваних законом інтересів сторін, у зв'язку з неявкою представників сторін у призначене судове засідання та не виконанням ними вимог ухвали суду, керуючись ст. 77 ГПК України, ухвалою від 13.04.2016 р. розгляд справи відклав на 25.05.2016 р.; повторно зобов'язав сторін надати суду певні документи та пояснення.

11.05.2016 р. через відділ діловодства господарського суду від позивача надійшла заява про доручення документів до матеріалів справи.

Представники сторін в судове засіданні 25.05.2016 р. не з'явились, про поважні причини неявки суду не повідомили; про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві.

Згідно з абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання та про наслідки ненадання ними витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представників вищезазначених учасників судового процесу.

У судовому засіданні 25.05.2016 р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відносини, пов'язані із страхуванням, регулюються параграфом 2 глави 35 Господарського кодексу України, главою 67 Цивільного кодексу України, Законом України від 07.03.1996 р. № 85/96-ВР «Про страхування» (надалі - Закон України «Про страхування»), а відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - також Законом України від 01.07.2004 р. № 1961 - IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

27.11.2012 р. між Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями «Страхова компанія «К'Ю БІ І - Україна», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна» (страховик), та Підприємством з іноземними інвестиціями «Об'єднана елеваторна компанія» (страхувальник) був укладений договір страхування автотранспорту Сертифікат № CAS0018110, за умовами якого застраховано ризики, пов'язані з експлуатацією транспортного засобу - автомобіля марки «Toyota Highlander», державний номер НОМЕР_2.

За вказаним договором страхова сума - 477 711,08 грн.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

18.10.2013 р. на вул. Кіото, 25 в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Toyota Highlander», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, що належить Підприємству з іноземними інвестиціями «Об'єднана елеваторна компанія», та транспортного засобу «Hyundai Matrix», державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_2, що підтверджується довідкою ВДАІ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 18.10.2013 р. та довідкою № 9286639 від 20.11.2013 р. (копії в матеріалах справи).

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди застрахований позивачем автомобіль марки «Toyota Highlander», державний номер НОМЕР_2, зазнав пошкоджень.

Згідно з довідкою № 9286639 від 20.11.2013 р., особою, винною в скоєнні адміністративного правопорушення, є водій ОСОБА_2, і його вина встановлена постановою Деснянського районного суду м. Києва від 11.11.2013 р. у справі № 754/19464/13-п провадження 3/754/5320/13.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

23.10.2013 р. складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість) щодо пошкодженого автомобіля «Toyota Highlander», державний номер НОМЕР_2.

23.10.2013 р. оцінювачем (СПД) ОСОБА_3 було складено звіт про визначення вартості матеріального збитку та ремонтну калькуляцію за системою Аudatex № 120-10-13 від 24.10.2013 р. щодо пошкодженого автомобіля «Toyota Highlander», державний номер НОМЕР_2, згідно з якими вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Toyota Highlander», державний номер НОМЕР_2, станом на 23.10.2016 р. складає 30 358,31 грн.

У відповідності до рахунку ТОВ «Саміт Моторз Україна» № СМУ00026328 від 23.10.2013 р. пошкоджений автомобіль страхувальника потребував виконання відновлювально-ремонтних робіт на загальну суму 30 452,26 грн.

Також ТОВ «Саміт Моторз Україна» були надані акти виконаних робіт/послуг та передання/прийняття автомобіля № 31298 від 11.11.2013 р. на суму 22 873,16 грн. та № 31299 від 11.11.2013 р. на суму 7 551,10 грн.

Чинним законодавством України не встановлено, що лише звіт про оцінку є доказом, який визначає розмір завданого збитку власнику пошкодженого автомобіля.

Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу.

Аналогічна позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 23.08.2011 р. у справі № 42/92, від 14.05.2013 у справі № 5011-7/16471-2012.

13.11.2013 р. позивачем було складено страховий акт № , згідно з яким сума виплати страхового відшкодування у зв'язку зі страховим випадком складає 25 811,76 грн.

На виконання умов договору страхування, позивачем було виплачено страхове відшкодування страхувальнику ПІІ «Об'єднана елеваторна компанія» в сумі 25 811,76 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 000027130 від 14.11.2013 р. (копія в матеріалах справи).

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У відповідності до полісу Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» № АС/2068910 застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу марки «Hyundai Matrix», державний номер НОМЕР_3.

21.07.2014 р. позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою (вих. № R/L16072 від 14.01.2014 р. та просило переказати суму компенсації витрат в розмірі 25 811,76 грн. за банківськими реквізитами позивача.

ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» погодилось з сумою страхового відшкодування у розмірі 24 811,76 грн. (25 811,76 грн. страхове відшкодування - 1 000,00 грн. сума франшизи = 24 811,76 грн. сума компенсації страхового відшкодування).

Однак, позивач пояснив, що відповідач сплатив лише частину відшкодування в сумі 19 811,00 грн.

Враховуючи наведене, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Колоннейд Україна» звернулося до господарського суду з даним позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення 9 013,26 грн. матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка була відшкодована позивачем страхувальнику.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

В статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про страхування», страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відноситься до обов'язкових видів страхування, що здійснюються в Україні.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Пунктом 37.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Враховуючи вищевикладене, суд відзначає, що незалежно від джерела виникнення права позов щодо відшкодування збитків подається до особи, відповідальної за завдані збитки, проте враховуючи те, що цивільна відповідальність винної особи застрахована, позов може бути заявлений також і до юридичної особи, яка застрахувала відповідальність власника транспортного засобу «Hyundai Matrix», державний номер НОМЕР_3, зокрема, до відповідача у даній справі - Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія».

Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 ст. 1198 Цивільного кодексу України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно зі ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву.

У відповідності до п. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Полісом цивільно-правової відповідальності обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/2068910 встановлена франшиза у розмірі 1 000,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000,00 грн.

Таким чином, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» суми завданої шкоди в порядку регресу в розмірі 9 013,26 грн. підлягають задоволенню частково в розмірі 5 000,76 грн. (24 811,76 грн. сума страхового відшкодування, що підлягала сплаті відповідачем - 19 811,00 грн. сума страхового відшкодування, яка була сплачена відповідачем = 5 000,76 грн. сума страхового відшкодування, яка була недоплачена відповідачем).

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 47, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (вул. Борщагівська, 145, м. Київ, 03056, ідентифікаційний код 23734213) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» (вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070, ідентифікаційний код 25395057) відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 5 000 ( п'ять тисяч) грн. 76 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 764 (сімсот шістдесят чотири) грн. 55 коп.

3. У решті позовних вимог відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

5. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 30.05.2016 р.

Суддя І.О. Андреїшина