ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року Справа № 904/4167/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Плюшка І.А. - головуючого,

Картере В.І.,

Татькова В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну

скаргу Фермерського господарства "Сільгоспновація Плюс"

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 березня 2016 року

та на рішення господарського суду Дніпропетровської області від10 грудня 2015 року

у справі № 904/4167/14

господарського суду Дніпропетровської області

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"

до Фермерського господарства "Сільгосновація Плюс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні

відповідача ОСОБА_5,

про звернення стягнення на предмет іпотеки

за участю представників

позивача Костюк К.О.

відповідача - Толстогузов Б.О.

третьої особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року (судді Крижного О.М., Бондарєва Е.М., Рудовської І.А.) залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 березня 2016 року (судді Широбокова Л.П., Герасименко І.М., Орєшкіна Е.В.) у справі № 904/4167/14 припинено провадження у справі в частині позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" по відсоткам за користування кредитними коштами згідно кредитного договору № 014/03-03/105 від 15 лютого 2007 року у сумі 582,33 грн.

Позов задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно: нежитлову окремо розташовану одноповерхову будівлю центральної механічної майстерні під літерою "А" загальною площею 1140,2 м2 за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві власності Фермерському господарству "Сільгоспновація Плюс", в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" за кредитним договором №014/03-03/105 від 15 лютого 2007 року у розмірі 299 561,72 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 178 785,44 грн., заборгованості за відсотками - 61747,12 грн., пені за порушення строків сплати кредиту - 36 513,76 грн., пені за порушення строків сплати відсотків - 22 515,40 грн.

Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення публічних торгів у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Визначено початкову ціну реалізації предмета іпотеки - на рівні не нижчому 841 613,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеними рішенням та постановою Фермерське господарство "Сільгоспновація Плюс" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою в якій просить постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 березня 2016 року та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року скасувати та припинити провадження у справі.

В обґрунтування зазначених вимог заявник касаційної скарги посилається на неправильне застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15 лютого 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль", яке в подальшому змінило назву на Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_5 як позичальником був укладений кредитний договір №014/03-03/105 строком дії з моменту підписання до виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором в повному обсязі (пункт 7.3 частини 2 Договору).

Відповідно до пункту 1.1 частини 2 Договору Позивач зобов`язався надати Третій особі кредит у розмірі та валюті, визначеній у частині 1 Договору (300000,00 грн. на розвиток бізнесу зі строком повернення до 14 лютого 2017 року), а Третя особа - належним чином використати та повернути Позивачу суму кредиту, а також відповідну плату за користування ним, виконати всі інші зобов'язання, визначені у Договорі.

Відповідно до пункту 1.5.1 частини 2 Договору повернення відповідної частини кредиту здійснюється Третьою особою щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку повернення кредиту та сплати процентів (Додаток №1 до цього договору) шляхом внесення готівки в касу банку або безготівковим розрахунком на позичковий рахунок, вказаний в частині 1 Договору.

Нараховані в порядку передбаченому Договором відсотки сплачуються Третьою особою одночасно з погашенням відповідної частини кредиту у строк передбачений в Графіку повернення кредиту та сплати відсотків (пункт 1.2.1.1 частини 2 кредитного договору).

Умовами договору передбачена фіксована відсоткова ставка 18% річних, яка переглядається 1 раз на рік (пункт 3 частини 1 Договору).

Відповідно до пункту 1.4.1.5 частини 2 Договору сторони домовились, що у разі порушення Третьою особою зобов'язань, встановлених в пунктах 2.3.4, 2.3.6, 2.3.10, 2.3.11 Договору фіксована відсоткова ставка підвищується на 2% річних з розрахунку річної бази нарахування відсотків. Підвищення відсоткової ставки не звільняє Третю особу від виконання вище зазначених пунктів цього договору. При цьому сторони передбачили 2 застереження: 1. Позивач має право не вимагати виконання п. 1.4.1.5 Договору виключно на власний розсуд; 2. Сторони розуміють, що таке підвищення відсоткової ставки буде здійснено в силу настання вище зазначених умов та не потребує укладення будь-якої додаткової угоди до цього договору чи/та Графіку повернення кредиту та сплати відсотків у новій редакції, та сторони згодні з таким підвищенням по відношенню до всієї неповернутої суми кредиту. На вимогу Третьої особи банк може укласти з Позивачем Графік повернення кредиту та сплати відсотків у новій редакції.

Позивач направляє Третій особі мотивоване рішення про підвищення процентної ставки не менш ніж за 5 банківських днів до початку місяця, в якому ця відсоткова ставка підвищується (пункт 1.4.1.5.2 частини 2 Договору).

Відповідно до пункту 2.4.1.2 частини 2 Договору відсотки нараховуються не пізніше дати, визначеної у Графіку повернення кредиту та сплати відсотків (Додаток №1 до Договору), кожного календарного місяця на фактичну суму непогашених кредитних коштів і за фактичний час користування такими коштами, включаючи день надання та виключаючи день повернення, та сплачуються Третьою особою відповідно до умов ст. 1.5 Договору.

Відсотки (крім відсотків за прострочений кредит) сплачуються Третьою особою на рахунок процентів Позивача, зазначений у частині 1 Договору в розмірі, визначеному пунктами 1.4.1.1-1.4.1.4 Договору. Якщо дата повернення нарахованих відсотків припадає на не банківський день, платежі здійснюються Третьою особою у банківський день, наступний за таким не банківським днем, але не пізніше передостаннього дня поточного місяця (пункт 2.4.1.3 частини 2 Договору).

Судами встановлено, що на виконання умов договору Позивач надав Третій особі кредит у сумі 300 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером №4/0-03/105від 15 лютого 2007 року (а.с. 23, том 1).

Відповідно до графіку повернення кредиту (додаток №1 до Договору) встановлено розмір погашення відповідної частки суми кредиту та відсотків за користування ним у період з 12 березня 2007 року по 10 лютого 2017 року включно. Всього до сплати за тілом кредиту - 300 000,00 грн., процентів - 354647,54 грн. Позивач направляє кошти на погашення боргових зобов`язань в узгодженій черговості. При цьому відповідно до п. 1.5.1.4 ч. 2 Договору Позивач має право змінити порядок погашення боргових зобов'язань за Договором, про що інформує Третю особу за запитом останньої.

15 лютого 2007 року між Позивачем як іпотекодержателем та Фермерським господарством "Сільгосновація Плюс" як іпотекодавцем (надалі - Відповідач) був укладений договір іпотеки №014/03-03/105/1, яким забезпечені вимоги Позивача, що випливають з Договору щодо повернення кредиту в розмірі 300000,00 грн., сплати відсотків за його користування, комісійної винагороди, неустойки (пені, штрафу), в розмірі, строки та у випадках передбачених Договором, а також виконання інших умов кредитного договору та відшкодування Позивачу інших збитків, понесених останнім внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов Договору.

Відповідно до пункту 1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: нежитлова окремо розташована одноповерхова будівля центральної механічної майстерні під літерою "А-1", загальною площею 1140,2 м2, яка знаходиться у селі Широкому Криворізького району Дніпропетровської області, по провулку Центральному, за номером 25б (двадцять п'ять з літерою "б"), розташована на земельній ділянці площею 1,7 гектарів (надалі - предмет іпотеки), яка надана Відповідачу в тимчасове користування строком на п'ять років. Власником зазначеного нерухомого майна відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого 13 жовтня 2005 року приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Убієнних Л.М., є Відповідач.

Відповідно до пункту 3.1.4 договору іпотеки у випадку невиконання Відповідачем зобов'язань за цим договором або Третьою особою за Договором, у тому числі, якщо кінцевий термін повернення кредиту ще не настав, Позивач має право звернути стягнення на предмет іпотеки, реалізувати його відповідно до пункту 6 цього договору, та за рахунок вирученої від реалізації предмета іпотеки суми переважно перед іншими кредиторами задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна а також витрат, пов'язаних з реалізацією предмета іпотеки.

Порядок звернення стягнення на предмет іпотеки врегульовано розділом 6 договору іпотеки. Так, відповідно до пункту 6.1 договору іпотеки у разі порушення боргового зобов'язання, умов Договору або умов цього договору Позивач надсилає Відповідачу та Третій особі письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміг порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Позивача залишається без задоволення, останній вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Зазначений пункт договору іпотеки кореспондується із п. 1.9.1 ч.2 Договору, яким сторонами узгоджено зобов`язання Третьої особи не пізніше 30 календарних днів з дати одержання ним вимоги Позивача про оплату заборгованості виконати боргові зобов`язання. Цим пунктом Договору також визначено право Позивача вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання Третьою особою та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором (в тому числі, але не виключно, встановлених пунктами 2.3.7 - 2.3.12 та ст. 3 цього договору) та/або умов договору іпотеки, та/або умов договору поруки. Окрім того, пункт 1.9.1 частини 2 Договору має застереження, що реалізація положень пункту 1.9.1 Договору не буде розглядатися сторонами як одностороння зміна умов Договору.

Судами встановлено, що 13 січня 2014 року Позивачем було направлено Третій особі та Відповідачу повідомлення - вимогу про виконання порушеного зобов'язання (вих. №16 від 09.01.2014р.), в якому, посилаючись на наявність заборгованості за Договором у сумі 187 411,41 грн. (за кредитом у сумі 179362,22 грн., в тому числі прострочена заборгованість 20 568,62 грн.; за відсотками 8049,19 грн., в тому числі прострочені 5395,61 грн.), відповідно до пункту 1.9 Договору він вимагав дострокового виконання кредитних зобов'язань у повному обсязі.

Зазначене повідомлення-вимога отримано Третьою особою 22 січня 2014 року, а Відповідачем - 18 січня 2014 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 24, том 1 на звороті).

Суди попередніх інстанцій зазначили, що у зв`язку із непогашенням Третьою особою та Відповідачем заборгованості за Договором, Позивач звернувся із даним позовом. З урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 11 листопада 2015 року №140-9-0-00/12-1727, що надійшла до суду першої інстанції 13 листопада 2015 року, Позивачем визначено розмір заборгованості Третьої особи за Договором у загальній сумі 300 144,05 грн., з яких борг за кредитом - 178 785,44 грн., борг за відсотками - 62329,45 грн., пеня за порушення строків сплати кредиту - 36 513,76 грн., пеня за порушення строків сплати процентів - 22515,40 грн. Предметом спору є звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення зазначеної заборгованості.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає висновок суду апеляційної інстанції передчасним з огляду на наступне.

Рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2014 року у справі №177/1342/14-ц залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2014 року стягнено з Третьої особи заборгованість за Договором у розмірі 194 853,13 грн.

В матеріалах справи наявна квитанція від 10 грудня 2015 року про сплату зазначеної заборгованості на виконання рішення суду Дніпропетровської області від 07 липня 2014 року у справі №177/1342/14-ц на підставі виконавчого провадження.

Крім того, сплата вищезазначеної суми боргу підтверджується Постановою державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції від 14 грудня 2015 року про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з виконанням у повному обсязі. (т. 2 ар. 80).

Відповідно до ч. 1 ст 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідач обґрунтував неможливість подання квитанції від 10 грудня 2015 року про сплату основного боргу за вищезазначеним кредитним договором третьою особою, зазначивши, що він був відсутній у судовому засіданні під час прийняття судового рішення 10 грудня 2015 року про, що заявляв відповідне клопотання про відкладення розгляду справи. Крім того, необхідно зазначити, що час сплати боргу згідно квитанції 10:28, а з ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 17 листопада 2015 року, вбачається, що судове засідання було призначено на 10 грудня 2015 року о 14:30.

Під час розгляду справи господарському суду апеляційної слід прийняти до уваги викладене у цій постанові, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи, також суду апеляційної інстанції слід встановити співрозмірність боргу за кредитним договором та вартості нерухомого майна, що є предметом іпотеки та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір.

За таких обставин, колегія суддів касаційної інстанції вважає за необхідне скасувати оскаржувану постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 березня 2016 року та направити справу № 904/4167/14 до господарського суду апеляційної інстанції для нового розгляду апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фермерського господарства "Сільгоспновація Плюс" задовольнити частково.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23 березня 2016 року скасувати.

3. Справу №904/4167/14 передати до Дніпропетровського апеляційного господарського суду для нового розгляду апеляційної скарги.

Головуючий суддя І. А. Плюшко

Судді В. І. Картере

В. І. Татьков