ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.06.2016 р. Справа№ 914/3574/14

За скаргою: Приватної агрофірми «Дністер», с. Верин, на дії: державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області в частині винесення постанови від 25.03.2016 р. про накладення на Приватну агрофірму «Дністер» штрафу у виконавчому провадженні №50463499 та скасувати вищезазначену постанову,

у справі № 914/3574/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Трентор (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 43; ідент.код 38326256)

до відповідача: Приватної агрофірми Дністер (81635, Львівська область, Миколаївський район, с. Верин; ідент.код 03762064), -

третя особа (на стороні Позивача), що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Приватне акціонерне товариство Будівельна компанія Комфортбуд (м. Київ, вул. Сімї Хохлових,15; ідент.код 32253895), -

про: зобовязання повернути майно.

Суддя М. Синчук

при секретарі О. Гринчишин

За участю представників:

відповідача (скаржник): не зявився,

позивача: ОСОБА_1 представництво за довіреністю,

третя особа: не зявився,

відділ ДВС: не зявився.

На розгляд господарського суду Львівської області подано скаргу Приватної агрофірми «Дністер» на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області в частині винесення постанови від 25.03.2016 р. про накладення на Приватну агрофірму «Дністер» штрафу у виконавчому провадженні №50463499 та скасувати вищезазначену постанову.

Ухвалою суду від 29.04.2016 р. скаргу прийнято до розгляду, розгляд скарги призначено на 23.05.2016 р. Рух скарги відображено у попередніх ухвалах суду.

В судове засідання 06.06.2016 р. представник скаржника (боржник) не зявився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги судом, причин неприбуття в судове засідання не повідомив, вимог ухвали суду від 23.05.2016 р. не виконав без поважних причин.

В судове засідання 06.06.2016 р. представник стягувача (позивач) зявився, надав відзив на скаргу на дії державного виконавця, просить суд в задоволенні скарги відмовити в повному обсязі.

В судове засідання 06.06.2016 р. представник відділу ДВС не зявився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги судом, причин неприбуття в судове засідання не повідомив, вимог ухвали суду від 23.05.2016 р. не виконав.

В судове засідання 06.06.2016 р. представник третьої особи не зявився, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги судом, причин неприбуття в судове засідання не повідомив, вимог ухвали суду від 23.05.2016 р. не виконав.

Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Вислухавши представника стягувача (позивача), проаналізувавши матеріали скарги, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16 квітня 2015 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 17 лютого 2016 року, позов задоволено повністю, вирішено:

-Приватній агрофірмі Дністер (81635, Львівська область, Миколаївський район, с. Верин; ідент.код 03762064) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Трентор (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 43; ідент.код 38326256) автомобіль марки КАМАЗ, модель 65201-012 (2008 року випуску, реєстраційний номер: АА 6313 НС, номер кузова: ХТС 2286), - шляхом передачі його за Актом приймання-передавання (у місці, визначеному Товариством з обмеженою відповідальністю Трентор).

- Стягнути з Приватної агрофірми Дністер (81635, Львівська область, Миколаївський район, с. Верин; ідент.код 03762064) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Трентор (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 43; ідент.код 38326256) судовий збір у сумі 4 982,21грн.

- Накази на виконання даного Рішення видати відповідно до вимог ст. 116 ГПКУ.

29.02.2016 р. на виконання рішення господарського суду Львівської області від 16.04.2015 р., постанови Львівського апеляційного господарського суду від 17.02.2016 р. було видано накази.

15.03.2016 р., на підставі виданого судом наказу від 29.02.2016 р., державним виконавцем ВДВС Миколаївського РУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику - Приватні агрофірмі Дністер термін для добровільного виконання рішення суду у строк до 22.03.2016 р.

25.03.2016 р. державним виконавцем ВДВС Миколаївського РУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 680,0 грн у звязку з невиконанням без поважних причин у встановлений державним виконавцем термін рішення суду та вимог державного виконавця.

27.04.2016 р. Приватною агрофірмою «Дністер» подано скаргу на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області в частині винесення постанови від 25.03.2016 р. про накладення на Приватну агрофірму «Дністер» штрафу у виконавчому провадженні №50463499. Скарга мотивові тим, що скаржник (боржник) звертався до державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області з листом, в якому пояснював, що не може виконати рішення суду в добровільному порядку, оскільки ТОВ «Українська металургійна компанія» без належних правових підстав вилучила у боржника майно автомобіль марки КАМАЗ, модель 65201-012 (2008 року випуску, реєстраційний номер: АА 6313 НС, номер кузова: ХТС 2286), яке згідно рішення суду від 16.04.2015 р. боржник зобовязаний був повернути позивачу (стягувачу) Товариству з обмеженою відповідальністю Трентор.

Ухвалою суду від 29.04.2016 р. скаргу прийнято до розгляду, розгляд скарги призначено на 23.05.2016 р., скаржника зобовязано:

- Надати суду докази прийняття мір до виконання рішення суду від 16.04.2015 р. у справі №914/3574/14 в добровільному порядку.

- Надати суду докази звернення до правоохоронних органів по факту заволодіння автомобілем марки КАМАЗ, 20008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, злочинним шляхом - Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія».

- Надати суду матеріали проведених переговорів з Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія».

-Надати суду докази отримання звернень Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія» про повернення техніки та отримання відповіді (відмови) від Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія».

- Надати суду докази звернення до суду про витребування техніки з чужого незаконного володіння та інші наявні докази.

В судових засіданнях 23.05.2016 р., 06.06.2016 р. представником скаржника не було виконано вимог ухвали суду від 29.04.2016 р. та не надано суду витребувані докази.

При винесенні ухвали суд виходив з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 124 Конституції та статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження".

Приписами статті 1 Закону України „Про виконавче провадження" (далі - Закон) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" та ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 17 Законом України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою, зокрема, накази господарських судів.

Відповідно до ст. 25 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Згідно ч.1 ст. 27 Закону України Про виконавче провадження у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно вимог ст. 75 Закону України Про виконавче провадження після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону і не пізніше п'яти робочих днів з дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Відповідно до статті 89 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу від десяти до двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на посадових осіб - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на боржника - юридичну особу - від сорока до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин державний виконавець у тому ж порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Судом встановлено, що рішення господарського суду Львівської області від 1.04.2015 р. у справі № 914/3574/14 є чинним, і відповідно до частини 5 статті 124 Конституції України, є обов'язковим до виконання на всій території України. Станом на даний час рішення суду не виконане.

Так, 15.03.2016 р. державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника у визначеному законодавством порядку. У відповідності до вимог ст. 25 Закону України Про виконавче провадження боржнику було надано термін для добровільного виконання наказу у строк до 22.03.2016 р.

25.03.2016 р. державним виконавцем ВДВС Миколаївського РУЮ ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 680,00 грн у звязку з невиконанням без поважних причин у встановлений державним виконавцем термін рішення суду та вимог державного виконавця.

Необґрунтованими суд вважає твердження Скаржника про те, що державним виконавцем неправомірно винесено постанову про накладення штрафу, так як у Приватної агрофірми «Дністер» були поважні причини невиконання наказу, оскільки на час виконання наказу суду від 29.02.2016 року №914/3574/14, майно автомобіль марки КАМАЗ, модель 65201-012 (2008 року випуску, реєстраційний номер: АА 6313 НС, номер кузова: ХТС 2286), яке згідно рішення суду від 16.04.2015 р. боржник зобовязаний був повернути позивачу (стягувачу) Товариству з обмеженою відповідальністю Трентор, без належних правових підстав було вилучило у боржника ТОВ «Українська металургійна компанія», не може бути підставою, для ухилення від виконання рішення суду, яке є чинним на даний час.

Ухвалою суду від 29.04.2016 р. скаргу прийнято до розгляду, розгляд скарги призначено на 23.05.2016 р., скаржника зобовязано:

- Надати суду докази прийняття мір до виконання рішення суду від 16.04.2015 р. у справі №914/3574/14 в добровільному порядку.

- Надати суду докази звернення до правоохоронних органів по факту заволодіння автомобілем марки КАМАЗ, 20008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, злочинним шляхом - Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія».

- Надати суду матеріали проведених переговорів з Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія».

- Надати суду докази отримання звернень Товариством з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія» про повернення техніки та отримання відповіді (відмови) від Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська металургійна компанія».

- Надати суду докази звернення до суду про витребування техніки з чужого незаконного володіння та інші наявні докази.

В судових засіданнях 23.05.2016 р., 06.06.2016 р. представником скаржника не було виконано вимог ухвали суду від 29.04.2016 р. та не надано суду витребувані докази.

Оскільки рішення господарського суду від 16.04.2015 р. у справі №914/3574/14 не було виконано боржником в добровільному порядку у визначений державним виконавцем строк та не виконано і на даний час, суд прийшов до висновку, що державним виконавцем ВДВС Миколаївського РУЮ не було порушено норми законодавства про виконавче провадження при винесенні постанови від 25.03.2016 р. про накладення штрафу у розмірі 680,00 грн. на боржника, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

У відповідності до вимог ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд вважає вимоги боржника (скаржника) - Приватної агрофірми «Дністер» про скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області в частині винесення від 25.03.2016 р. про накладення на Приватну агрофірму «Дністер» штрафу у виконавчому провадженні №50463499 необґрунтованими.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні скарги Приватної агрофірми «Дністер» про скасування постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції Львівської області в частині винесення від 25.03.2016 р. про накладення на Приватну агрофірму «Дністер» штрафу у виконавчому провадженні №50463499 відмовити.

Суддя Синчук М.М.