донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

06.06.2016 р. справа №908/51/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі: за участю представників сторін: від позивача (скаржника): від відповідача: від ОСОБА_4 комітету Запорізької міської ради (третьої особи): від ОСОБА_5 державної архітектурно-будівельної інспекції (третьої особи): розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу на рішення господарського суду від у справіОСОБА_6 Не з?явився; Не з?явився; Не з?явився; Не з?явився; Запорізької міської ради м.Запоріжжя Запорізької області 01.03.2016р. № 908/51/16
за позовом до за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача про Запорізької міської ради м.Запоріжжя Малого приватного підприємства «Руслан» м.Запоріжжя ОСОБА_4 комітету Запорізької міської ради м.Запоріжжя ОСОБА_5 державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області м.Запоріжжя стягнення суми збитків у розмірі 8000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 р. позивач, Запорізька міська рада м.Запоріжжя звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача, Малого приватного підприємства «Руслан» м.Запоріжжя про стягнення збитків у розмірі 8000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 18.11.2004 р. за № 594 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області надано дозвіл на виконання будівельних робіт з реконструкції підвального приміщення під магазин за адресою: 69000, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 26, приміщення № ІV (літ. А-2, пд). Замовником будівництва є відповідач. 24.12.2012 р. Запорізькою міською радою прийнято рішення № 77 Про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Запоріжжя. 08.09.2014 р. за № ЗП38 Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Запоріжжя зареєстровано декларацію про готовність обєкта до експлуатації, відповідно до якої кошторисна вартість будівництва становить 80000,00 грн. Відповідно до Закону України Про регулювання містобудівної діяльності у відповідача виник обовязок письмово проінформувати виконком Запорізької міськради про початок виконання будівельних робіт, укласти договір про пайову участь та сплатити кошти пайової участі до введення обєкту будівництва в експлуатацію. Відповідач даного обовязку не виконав, внаслідок чого позивачу завдано збитки (упущена вигода) в розмірі несплаченої суми коштів пайової участі 10% від загальної вартості будівництва, що становить 8000,00 грн. У діях відповідача наявні всі чотири елементи складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та завданими збитками, вина. Позивач не знав та не міг знати про виконання будівельних робіт відповідачем. А отже, до реєстрації відповідачем декларації про готовність обєкта до експлуатації, орган місцевого самоврядування був позбавлений можливості скористатися правом оферти щодо укладення договору про пайову участь до вводу обєкта в експлуатацію. На сьогодні укладення договору є неможливим, оскільки обєкт будівництва введено в експлуатацію 08.09.2014 р. Письмова вимога позивача про відшкодування збитків у розмірі внеску пайової участі залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.01.2016 р. залучено до участі в справі: в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 комітет Запорізької міської ради, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_5 державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 01.03.2016 р. у задоволенні позовних вимог Запорізької міської ради до Малого приватного підприємства «Руслан» відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Запорізька міська рада м.Запоріжжя звернулася до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 01.03.2016 р. та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Запорізької міської ради у повному обсязі.

17.05.2016 р. від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення господарського суду Запорізької області по справі № 908/51/16 від 01.03.2016 р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представники сторін у судове засідання не з?явилися.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього; апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.11.2004 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю було видано Малому приватному підприємству «Руслан» дозвіл №594 на виконання будівельних робіт з реконструкції підвального приміщення під магазин по вул.Жуковського, 26 у м.Запоріжжя.

Статтею 27-1 Закону України Про планування і забудову територій, чинного на момент отримання відповідачем дозволу на виконання будівельних робіт, встановлено, що замовник, який має намір здійснити будівництво об'єкта містобудування у населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. Пайова участь (внесок) замовника у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту полягала у відрахуванні замовником після прийняття об'єкта в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для забезпечення створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

12.03.2011 р. набрав чинності Закон України Про регулювання містобудівної діяльності, у зв?язку з чим Закон України Про планування і забудову територій визнано таким, що втратив чинність.

Частиною 8 ст. 37 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності (в редакції від 17.02.2011 р.) встановлено, що замовник зобов?язаний протягом семи календарних днів з дня видачі дозволу на виконання будівельних робіт або з дня набуття права на виконання таких робіт відповідно до ч. 5 цієї статті письмово поінформувати виконавчий орган сільської, селищної, міської ради, місцеву державну адміністрацію за місцезнаходженням об?єкта будівництва про початок виконання будівельних робіт.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 9 ст. 40 Про регулювання містобудівної діяльності порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до Закону; замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту; пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури. Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об?єкта будівництва в експлуатацію.

24.12.2012 р. Запорізькою міською радою прийнято рішення № 77 Про порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м.Запоріжжя.

В пункті 2.1 Порядку Запорізькою міською радою закріплено, що договір про пайову участь, укладається з виконавчим комітетом Запорізької міської ради.

Пунктом 3.3 зазначеного Порядку встановлено, що замовник, який має намір укласти Договір, зобов?язаний звернутися з заявою до міського голови.

Пунктом 3.6 Порядку передбачено, що договір про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об?єкта будівництва в експлуатацію.

08.09.2014 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у м.Запоріжжя зареєстровано декларацію за № ЗП38 про готовність об'єкта до експлуатації Реконструкція підвального приміщення під магазин за адресою: 69000, м.Запоріжжя, вул.Жуковського, 26, приміщення № ІV (літ. А-2, пд); категорія складності ІІІ; код об?єкта 1230.1.

Відповідно до Розділу 1 ОСОБА_7 замовником зазначено Мале приватне підприємство Руслан, 69002, АДРЕСА_1, .

У Розділі 10 ОСОБА_7 Інформація про дозвільні документи (повідомлення про початок виконання будівельних робіт, декларація про початок виконання будівельних робіт, інші документи у разі їх наявності) зазначено, що виданий Дозвіл на виконання будівельних робіт, зареєстрований інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Запоріжжя 18.11.2004 р. за № 594.

Згідно з Розділом 11 ОСОБА_7 дата початку будівництва: 18.11.2004 р., дата закінчення будівництва: 25.03.2005 р., строк введення обєкта в експлуатацію: ІІІ квартал 2014 р.

Загальна площа будівлі 33,9 кв.м (Розділ 12 ОСОБА_7).

Кошторисна вартість будівництва за затвердженою проектною документацією становить 80000,00 грн. Вартість основних фондів, які приймаються в експлуатацію, становить 80000,00 грн. (Розділ 15 ОСОБА_7).

На момент отримання дозволу від 18.11.2004 р. № 594 на виконання будівельних робіт з реконструкції підвального приміщення під магазин по вул.Жуковського, 26 діяв Закон України Про планування і забудову територій, який втратив чинність на підставі Закону України Про регулювання містобудівної діяльності від 17.02.2011 р., набравший чинності 12.03.2011 р.

Відповідно до п. 2 Перехідних положень Закону України Про регулювання містобудівної діяльності закони та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 8 Перехідних положень Закону України Про регулювання містобудівної діяльності передбачено, що дозволи на виконання будівельних робіт, отримані до набрання чинності цим законом, є чинними до завершення будівництва об?єкта.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Статтею 5 Цивільного кодексу України встановлена дія актів цивільного законодавства у часі. Так, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

В даному випадку, дозвіл на виконання будівельних робіт було видано раніше, ніж набрав чинності Закон України Про регулювання містобудівної діяльності та Рішення Запорізької міської ради № 77 від 24.12.2012 р., а тому, до спірних правовідносин слід застосовувати норми Закону України Про планування і забудову територій, що діяв на момент видачі дозволу № 594 від 18.11.2004 р.

Стаття 29 Закону України Про планування і забудову територій (Дозвіл на виконання будівельних робіт) не містить будь-якого обов?язку замовника (МПП «Руслан») письмово інформувати виконавчий комітет Запорізької міської ради про початок будівельних робіт.

Закон України Про регулювання містобудівної діяльності імперативно визначає строк повідомлення замовників будівництва про отримання дозволу на виконання робіт - 7 календарних днів з дня видачі дозволу.

Проте, Закон не встановлює обов'язку замовників будівництва, які на момент набрання ним чинності вже отримали дозволи на виконання будівельних робіт та приступили до будівництва, в будь-який спосіб повідомляти про це виконавчий комітет міської ради та/або місцеву державну адміністрацію.

Крім того, відповідно до п. 7 Порядку надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 30 вересня 2009 року (що діяв на момент отримання Дозволу №594 від 18.11.2004 року), Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю одночасно з наданням дозволу на виконання будівельних робіт або відмовою у його наданні письмово інформує про це місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування.

Таким чином, твердження позивача про те, що у нього була відсутня інформація про початок будівельних робіт саме з вини МПП «Руслан» є безпідставним, оскільки таку інформацію зобов'язаний був надати не замовник будівництва, а інспекція державного архітектурно-будівельного контролю.

Як вже зазначалося п. 3.6 Порядку передбачено, що Договір про пайову участь укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Листом № 23-11/6294/6-11 від 22.07.2011р. Про пайову участь забудовників у створенні та розвитку інфраструктури населених пунктів Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України надало роз'яснення, відповідно до яких нормами абзацу першого частини дев'ятої статті 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності також роз'яснено, що договір по пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту має укладатися до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Отже, вищевикладеними правовими нормами встановлено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту повинен укладатись із замовником будівництва до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію. Договір є підставою для сплати замовниками будівництва коштів пайової участі у розвитку інфраструктури на території м. Запоріжжя.

Факт прийняття спірного об?єкта в експлуатацію підтверджується зареєстрованою 08.09.2014 р. декларацією Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області за № ЗП 38 про готовність об?єкта до експлуатації. До вказаної дати договір пайової участі з відповідачем укладено не було.

Враховуючи, що норми ч. 9 ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності носять імперативний характер, на даний час, тобто після введення об'єкта будівництва в експлуатацію, укладення договору є неможливим.

Крім того, судова колегія зауважує, що дія Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, зокрема, щодо обов?язку на укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та, відповідно, перерахування коштів пайової участі, поширюється на осіб, які мають намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснено реконструкцію існуючого підвального приміщення без забудови нової земельної ділянки. Позивачем не надано доказів передачі в оренду (власність) відповідачу земельної ділянки для забудови, будівництва обєктів інженерно - транспортної інфраструктури. Відповідно до ОСОБА_7 про готовність обєкта до експлуатації документи щодо земельної ділянки не були потрібні. ОСОБА_7 також вбачається, що видами виконаних робіт під керівництвом відповідальної особи є утеплення стін теплоізоляційним матеріалом, встановлення гіпсокартонних плит, фарбування, укладання підлоги керамічною плиткою, встановлення дверних та віконних (металопластикових) блоків, монтування козирка. З зазначеного випливає, що відповідач здійснював лише реконструкцію існуючої будівлі без забудови нової земельної ділянки, тобто не був забудовником території, замовником будівництва в розумінні Закону України Про регулювання містобудівної діяльності, та в нього не виникло обовязку щодо укладення договору про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту та сплати коштів пайової участі.

Таким чином, посилання Запорізької міської ради на порушення відповідачем вимог ст. 37, ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності та Порядку, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки:

по-перше, дозвіл № 594 від 18.11.2004 р. був виданий раніше, ніж вступив в силу Закон України Про регулювання містобудівної діяльності, а приписами ст. 29 Закону України Про планування і забудову територій не покладено обов'язку замовників будівництва, які на момент набрання ним чинності вже отримали дозволи на виконання будівельних робіт та приступили до будівництва, в будь-який спосіб повідомляти про початок будівництва виконавчий комітет міської ради та/або місцеву державну адміністрацію;

по-друге, договір про пайову участь мав бути укладений до введення об?єкта будівництва в експлуатацію, в контексті вимог Закону України Про регулювання містобудівної діяльності в разі забудови земельної ділянки (будівництва об?єкта);

по-третє, згідно з декларацією про готовність об?єкта до експлуатації, відповідачу надано дозвіл на реконструкцію адміністративної будівлі, тобто відповідач здійснював реконструкцію вже існуючої будівлі, без забудови нової земельної ділянки, а отже відповідач не є замовником будівництва в розумінні імперативних норм ст. 40 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності і у неї відсутній обов?язок укладати договір про пайову участь та сплачувати пайові внески.

Згідно з листом виконавчого комітету Запорізької міської ради від 18.11.2015 р. № 12-38/322, до сектору з реєстрації та обробки кореспонденції загального відділу виконкому Запорізької міської ради не надходили повідомлення про реєстрацію декларацій про початок виконання будівельних робіт та звернення з приводу укладання договору про пайову участь у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя від замовника ПП Руслан.

03.04.2015 р. Запорізька міська рада направила відповідачу письмову вимогу № 01/02-21/00981 від 02.04.2015 р. про сплату на зазначений рахунок суми збитків у розмірі 8000,00 грн.

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу України збитками є:

1) втрати, яких особа, зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до вимог ст. ст. 611, 623 Цивільного кодексу України, ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно з приписами ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбаченому цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями, виходячи зі змісту ст. 217 Господарського кодексу України, визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій, як відшкодування збитків, штрафні санкції, оперативно - господарські та адміністративно - господарські санкції.

Частиною 2 ст. 224 Господарського кодексу України встановлено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За змістом статті 1166 ЦК України однією з підстав виникнення зобовязання є заподіяння шкоди іншій особі (збитки це грошовий вираз шкоди). На відміну від зобовязань, які виникають з правомірних актів, цей вид зобовязань виникає з неправомірних актів, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподіяння шкоди деліктоздатною особою. Деліктне (позадоговірне) зобовязання виникає у випадку, коли заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобовязальних відносинах або шкоду заподіяно незалежно від існуючих між сторонами зобовязальних правовідносин (п. 10 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.10.2015 р. № 01-06/1837/15).

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: 1) протиправної поведінки; 2) наявності збитків; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини.

Відсутність хоча б одного з вищевказаних елементів, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов'язань.

Таким чином, за загальним правилом, з урахуванням статті 33 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до ст. 623 Цивільного кодексу України позивач повинен довести наявність збитків (їх розмір), порушення зобов'язання заподіювачем та причинний зв?язок між ними.

Проте, як свідчать матеріали справи, відповідач не порушив вимог чинного законодавства, а отже в його діях/бездіяльності відсутній склад цивільного правопорушення, а тому до нього не можуть бути застосовані заходи впливу (санкції) за порушення у сфері господарювання.

Отже, місцевий господарський суд вірно зазначив, що позивачем не доведено вчинення відповідачем правопорушення та його складу, а саме: протиправності поведінки відповідача (бездіяльності), наявності збитків у розмірі 8000,00 грн., спричинених саме бездіяльністю відповідача в зв?язку з не укладенням ним договору про пайову участь, а також причинного зв?язку. Таким чином, в даному випадку відсутні підстави для нарахування збитків.

Крім того, судова колегія зауважує, що враховуючи, що Мале приватне підприємство «Руслан» в даному випадку не є забудовником земельної ділянки, не має належним чином зареєстрованого права власності чи користування такою земельною ділянкою, здійснило лише реконструкцію нежитлового приміщення в межах раніше введеної в експлуатацію будівлі, до нього не можуть бути застосовані норми Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справи по справі № 6-7096св15 від 10.06.2015 р.

За приписами ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи заявника, викладені в апеляційній скарзі не обґрунтовані, не доведені належними та допустимими доказами в розумінні ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Запорізької міської ради м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 01.03.2016 р. у справі № 908/51/16 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 01.03.2016 р. у справі № 908/51/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя : Н.В. Будко

Судді: Т.Д. Геза

ОСОБА_3

Надруковано 7 прим.:

1 позивачу (скаржнику);

1 відповідачу;

2 третім особам;

1 у справу;

1 ДАГС;

1 ГСЗО.