ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

31 травня 2016 р. Справа № 902/365/16

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючого судді: В. Білоуса

Секретар судового засідання : К. Вознюк

за участю представників:

позивача : ОСОБА_1 - згідно довіреності;

відповідача : не з'явився.

Місце розгляду справи : приміщення суду,кімн.№1114

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "ВінницягазЗбут" (21012, м.Вінниця, пров.Щорса, 24)

до:Приватного акціонерного товариства "Стрижавський кар"єр" (23211, Віннцька обл., Вінницький р-н, смт.Стрижавка, вул.Київська, 1)

про стягнення 16 807,91 грн., з яких 15 175,68 грн.- боргу, 94,24 грн.- 3% річних, 1 386,24 грн.- пені, 151,75 грн.- інфляційних втрат

ВСТАНОВИВ :

Відповідач вимог ухвали суду від 27.04.2016 р. про явку в судове засідання повноважного представника, надання додаткових доказів, в тому рахунку відзиву на позовну заяву, контррозрахунку позовних вимог не виконав. Копія вказаної ухвали направлена відповідачу рекомендованим листом на адресу вказану в позовній заяві. Копія ухвали від 27.04.2016 р. вручена відповідачеві 12.05.2016 р., що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення вх.№ 4139 від 16.05.2016 р. (а.с.30). Це розцінюється судом як вручення рекомендованого листа із ухвалою відповідачу та, як належне повідомлення останнього про час і місце судового розгляду справи за його участю та небажання відповідача скористатись наданим йому правом надавати свої пояснення в суді.

Представником позивача в судовому засіданні 31.05.2016 р. подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Оскільки сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду, суд прийшов до висновку про те, що нез'явлення представника відповідача в судове засідання, неподання відповідачем витребуваних судом доказів, в тому рахунку відзиву на позов, контррозрахунку позовних вимог не перешкоджає вирішенню спору, та на підставі ст.75 ГПК України прийшов до висновку про задоволення вказаного клопотання представника позивача та про розгляд справи за наявними в справі доказами у відсутність представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно, обєктивно дослідивши в сукупності надані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку суд, на підставі ст. 11, 16, 509, 525, 526, 530, 625, 712 ЦК України, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 16 798,26 грн., з яких: 15 175,68 грн.- боргу, 94,24 грн.- 3% річних за період з 10.02.2016 р. по 25.04.2016 р., 1 376,59 грн.- пені за період з 10.02.2016 р. по 25.04.2016 р., 151,75 грн.- інфляційних втрат за період лютий - квітень 2016 р..

До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

01.12.2015 року між позивачем (в договорі - "Постачальник") та відповідачем (в договорі - "Споживач") було укладено договір № 114105ЕЕOUAP016 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (далі-Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Постачальник зобов'язується передати у власність Споживачу у 2016 році природний газ (далі - газ), а Споживач зобов'язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Відповідно до п.2.9.2 Договору на підставі отриманих від Споживача даних та/або даних Оператора ГРМ Постачальник протягом трьох робочих днів готує два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписаних уповноваженим представником Постачальника.

Відповідно до п.3.2 Договору ціна за 1000 куб. м. природного газу становить 7 714,08 грн..

Відповідно до п.4.2.3 Договору остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п. 3.6. Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Відповідно до п.4.6 Договору у разі переплати вартості газу сума переплати зараховується Постачальником в рахунок оплати газу на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок Споживача на його письмову вимогу.

Позивач свої зобов'язання передбачені договором виконав, на протязі січня 2016 року, поставив відповідачеві газу в об'ємі 2 624 м. куб. на суму 20 241,74 грн., що підтверджується двостороннім актом приймання - передачі природного газу № ЗВІ00002835 від 31.01.2016 р..

Відповідач свої зобов'язання взяті в Договорі не виконав, не здійснив оплату за поставлений природний газ на суму 20 241,74 грн. згідно з актом приймання - передачі природного газу № ЗВІ00002835 від 31.01.2016 р..

Разом з тим, станом на 01.01.2016 р. у позивача за відповідачем рахувалась попередня оплата в розмірі 5 065,05 грн., що стверджується копією акту приймання - передачі газу за грудень 2015 р. та копією банківської виписки від 10.12.2015 р., яка в подальшому була зарахована позивачем в оплату спожитого газу в січні 2016 р..

Таким чином, борг відповідача перед позивачем складає 15 176,69 грн. (20 241,74 грн. - 5 065,05 грн.), що також підтверджується актом звірки розрахунків станом на 31.01.2016 р. який обопільно підписаний сторонами та копія якого додано позивачем до позовної заяви.

Позивачем відповідачу було направлено вимогу за № 1/03-274 від 28.03.2016 р. про оплату наданих послуг з постачання природного газу у розмірі 15 176,69 грн. протягом 7 днів з дня отримання вимоги. Відповідачем відповіді на вимогу не надано.

Зміст договору взятих в ньому зобов'язань свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з поставки, які регулюються ст. 712 ЦК України.

Згідно ст.712 ЦК України За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 525, ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із приписів ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 692 України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

У статті 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.І ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок боргу, суд вважає, що вимоги щодо стягнення боргу в сумі 15 176,69 грн. є правомірними, і підлягають задоволенню, оскільки відповідають умовам чинного законодавства та умовам договору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача про стягнення 15 176,69 грн. - боргу, згідно договору № 114105ЕЕOUAP016 на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 01.12.2015 р. та про їх задоволення.

Також, судом розглянуто вимогу позивача про стягнення з відповідача 1 376,59 грн.- пені за період з 10.02.2016 р. по 25.04.2016 р., в результаті чого суд дійшов наступних висновків.

Частиною 2 ст.193 ГК України встановлено, що порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Частиною 2 ст. 217 ГК України передбачено такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції, оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Стаття 549 ЦК України вказує, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. При цьому штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Стаття 610 цього ж Кодексу передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У п.3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок пені, зробивши власний розрахунок суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення пені в частині 1 376,59 грн.- пені за період з 10.02.2016 р. по 25.04.2016 р., оскільки при здійсненні судом перерахунку виявлено недоліки в розрахунку пені здійсненому позивачем.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача про стягнення 1 376,59 грн.- пені за період з 10.02.2016 р. по 25.04.2016 р. та про їх задоволення.

Окрім вимог про стягнення суми боргу позивачем заявлено вимоги про стягнення 94,24 грн.- 3% річних за період з 10.02.2016 р. по 25.04.2016 р., 151,75 грн.- інфляційних втрат за період лютий - квітень 2016 р..

Відповідно до п.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, перевіривши розрахунок позовних вимог, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача про стягнення 94,24 грн.- 3% річних за період з 10.02.2016 р. по 25.04.2016 р., 151,75 грн.- інфляційних втрат за період лютий - квітень 2016 р..

В силу ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Судові витрати на судовий збір в сумі 1 378 грн., згідно ст.49 ГПК України, підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

Керуючись викладеним, ст.4-3, 4-5, 22, 28, 32, 33, 34, 36, 43, 49, 75, 82 - 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити в сумі 16 798,26 грн., з яких: 15 175,68 грн.- боргу, 94,24 грн.- 3% річних за період з 10.02.2016 р. по 25.04.2016 р., 1 376,59 грн.- пені за період з 10.02.2016 р. по 25.04.2016 р., 151,75 грн.- інфляційних втрат за період лютий - квітень 2016 р.. Судові витрати на судовий збір в сумі 1 378 грн. покласти на відповідача.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Стрижавський кар'єр", (23211, Вінницька обл., Вінницький р-н, смт.Стрижавка, вул.Київська, 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВінницягазЗбут", (21012, м.Вінниця, пров.Щорса, 24) 15 175,68 грн.- боргу, 94,24 грн.- 3% річних, 1 376,59 грн.- пені, 151,75 грн.- інфляційних втрат, 1 378 грн. - судових витрат на судовий збір. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

3. Копію даного рішення направити відповідачеві рекомендованим листом або вручити його повноважному представнику під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 31.05.2016 р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 06 червня 2016 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (23211, Віннцька обл., Вінницький р-н, смт.Стрижавка, вул.Київська, 1)