РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016Справа №910/5406/16

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/5406/16

за позовом приватного підприємства «Фірма «Голд Транс»;

до товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Партс»;

про стягнення 24 179,75 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Підгорний К.Є., довіреність № 31/07 від 31.07.2013р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось приватне підприємство «Фірма «Голд Транс» (надалі - позивач) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Партс» (надалі - відповідач) про стягнення 24 179,75 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов укладеного між сторонами договору перевезення вантажу № 142/10/15 від 07.10.2015р. у визначений строк не сплатив за перевезення вантажу, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 21 981,59 грн., за прострочення оплати якої нарахована пеня в сумі 2198,16 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.03.2016р. порушено провадження у справі № 910/5406/16 та призначено її розгляд на 19.04.2016р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2016р. розгляд справи було відкладено на 24.05.2016р., у зв'язку з неявкою повноважених представників сторін.

Присутній у судовому засіданні 24.05.2016р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання вдруге не з'явився, при цьому 20.05.2016р. через відділ діловодства суду від представника відповідача отримано заяву, в якій відповідач визнає позов у повному обсязі та просить суд розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.10.2015р. між позивачем (за договором - перевізник) та відповідачем (за договором - експедитор) було укладено договір перевезення вантажу № 142/10/15, у відповідності з п.1.1. якого позивач зобов'язується доставити довірений йому вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відповідач зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до п.3.1 договору, ціна договору та загальна сума плати за послуги по кожному конкретному перевезенню визначається сторонами в заявці.

Оплата вартості послуг перевізника, що надаються за даним договором, здійснюються шляхом безготівкового переказу на рахунок перевізника, якщо інше не передбачено в заявці (п.4.1 договору).

Згідно з умовами п.4.2 договору, оплата здійснюється на підставі оригіналів наступних документів: заявки, рахунку перевізника, виставлених згідно умов даного договору, акту наданих послуг та оригіналу CMR.

За умовами п.4.3 договору, оплата здійснюється через 5-20 днів після отримання експедитором оригіналів документів, вказаних в п.4.2 та 2.2.16.

Як встановлено судом, на виконання умов договору позивачем за актом надання послуг № 2828 від 13.10.2015р. на суму 21 981,59 грн., копія якого залучена до матеріалів справи, а оригінал оглянуто в судовому засіданні, були надані послуги з перевезення вантажу в міжнародному сполученні за маршрутом м. Рига (Латвія) - м. Київ (Україна) загалом на суму 21 981,59 грн. Крім того, у вказаному акті зазначено, що відповідач претензій по об'єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Факт перевезення вантажу також підтверджується відповідною міжнародною товарно-транспортною накладною CMR серії А № 0856905 (оригінал якої було досліджено судом у судовому засіданні, а належним чином засвідчена копія долучена до матеріалів справи), а відповідачем вантаж було отримано, про що свідчить підпис уповноваженої особи та печатка вантажоодержувача в графі 24 CMR - «вантаж отримано».

Проте, як зазначає позивач та не спростовано відповідачем, у порушення взятих на себе зобов'язань за договором надані згідно вищевказаного акту та міжнародної ТТМ послуги з перевезення вантажу у міжнародному сполученні загалом на суму 21 981,59 грн., відповідачем не оплачені.

У зв'язку з наведеним, позивач просить суд стягнути з відповідача 21 981,59 грн. основного боргу.

Отже, на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем за отримані послуги з перевезення вантажу становить 21 981,59 грн.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до п.2 ст.307 Господарського кодексу України, договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до приписів статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Приписами статті 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На час розгляду спору в господарському суді відповідачем не заперечений факт отримання послуг з перевезення вантажу за представленими актом надання послуг та міжнародною товарно-транспортною накладною, та не надано доказів повної оплати послуг на суму 21 981,59 грн., відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 21 981,59 грн. підлягає задоволенню.

Крім того, від відповідача в судовому засіданні 20.05.2016р. отримано заяву, в якій останній борг визнає в повному обсязі.

Згідно ч. 5 ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково, а також має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати зустрічний позов.

У разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб (ч. 5 ст. 78 ГПК України).

З огляду на викладені положення законодавства та обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб і, таким чином, суд приймає визнання відповідачем позову, поряд із власними висновками суду, для прийняття рішення про задоволення позову щодо стягнення суми заборгованості в розмірі 21 981,59 грн.

Також, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань, позивач просить суд стягнути з відповідача 2198,16 грн. пені.

Відповідно до положень ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Умовами пункту 5.1.5 договору передбачено, що у випадку прострочення оплати рахунків позивача, відповідач виплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу, але за будь-яких обставин не більше 10 (десяти) % від суми заборгованості.

Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання, згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 55 Господарського процесуального кодексу України, суд, перевіривши розрахунок позивача щодо нарахування пені, який доданий до позовної заяви, визнав його обґрунтованим, у зв'язку з чим вимоги про стягнення пені підлягає задоволенню в сумі 2198,16 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Експрес Партс» (04070, м. Київ, вул. П. Сагайдачного, 25-Б, оф. 424; ) на користь приватного підприємства «Фірма «Голд Транс» (14017, м. Чернігів, вул. Краснодонців, 20; ) основний борг у сумі 21 981 грн. 59 коп., 2198 грн. 16 коп. - пені та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 27.05.2016р.

Суддя А.І. Привалов