ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"06" червня 2016 р. Справа № 922/4683/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.

розглянувши апеляційну скаргу Харківської міської ради, м. Харків (вх.№1606 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.05.2016р. у справі № 922/4683/14

за позовом: Харківської міської ради, м. Харків,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ФТД", м. Харків,

про внесення змін до договору оренди землі,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 19.05.2016р. у справі №922/4683/1414 (суддя Лавренюк Т.А.) призначено судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Незалежному інституту судових експертиз. На вирішення судової земельно-технічної експертизи поставлено наступні питання:

1). Чи відповідає витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013р. вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

2). Чи відповідає витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013р. вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності?

3). Чи правильно визначений вид функціонального використання земельної ділянки у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013р.?

4). Чи правильно визначений вид функціонального використання земельної ділянки у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013р.?

5). Чи правильно визначена економіко-планувальна зона у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013р.?

6). Чи правильно визначена економіко-планувальна зона у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013р.?

7). Чи правильно визначені локальні коефіцієнти на місцезнаходженні земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони у витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013р.?

8). Чи правильно визначені локальні коефіцієнти на місцезнаходженні земельної ділянки у межах економіко-планувальної зони у витягу з технічної документації про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013р.?

9). Які локальні коефіцієнти та в якому розмірі мають бути застосовані для визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Харків, пр. Московський 199-а, кадастровий номер :01:001:0019?

10). Які локальні коефіцієнти та в якому розмірі мають бути застосовані для визначення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Харків, пр. Московський 199-а, кадастровий номер :01:001:0020?

11). Чи правильно визначений коефіцієнт Км2 у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013р.?

12). Чи правильно визначений коефіцієнт Км2 у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013р.?

13). Чи правильно визначений коефіцієнт Км3 у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013р.?

14). Чи правильно визначений коефіцієнт Км3 у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013р.?

15). Чи правильно визначений коефіцієнт Кф у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706/1 від 30.10.2013р.?

16). Чи правильно визначений коефіцієнт Кф у витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 706 від 30.10.2013р.?; провадження у справі 922/4683/14 зупинено.

Харківська міська рада з ухвалою місцевого господарського суду не погодилась та звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 19.05.2016р. в частині зупинення провадження у справі та направити справу до господарського суду Харківської області для продовження розгляду справи по суті.

Одночасно скаржник просить про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування поданого клопотання заявник посилається на те, що ухвала господарського суду Харківської області від 19.05.2016р. надійшла до Харківської міської ради 23.05.2016р., про що свідчить відмітка Департаменту діловодства Харківської міської ради. Зазначає про те, що до моменту отримання оскаржуваної ухвали представник апелянта не мав змоги ознайомитися з її змістом та переліком поставлених питань. Отже, на думку апелянта, вищевказані обставини є підставою для поновлення строків на апеляційне оскарження.

Вирішуючи питання про наявність правових підстав для прийняття апеляційної скарги до провадження та відновлення строку на подання апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 1 статті 93 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційна скарга подається на ухвалу місцевого господарського суду протягом п'яти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом.

Отже, встановлений законом термін оскарження ухвали від 19.05.2016р. закінчився 24.05.2016р.

Відповідно до частини 2 статті 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Статтею 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора чи зі своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

З правового контексту наведеної норми вбачається, що законодавець не передбачив обов'язок суду автоматично відновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити - з якої саме причини та чи поважної такий строк було порушено скаржником, та чи підлягає відновленню.

Колегія суддів зазначає, що як свідчить правовий аналіз норм чинного законодавства, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не враховувати який вважалось би несправедливим та таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність відповідних обставин, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв'язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, що може використовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Колегія суддів зазначає, що лише факт подання стороною клопотання про відновлення строку не зобов'язує суд автоматично відновити цей строк, оскільки клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи частини першої статті 53 Господарського процесуального кодексу України повинно містити обґрунтування поважності пропуску цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану ухвалу господарського суду Харківської області від 19.05.2016р. у справі №922/4683/14 надіслано сторонам 19.05.2016р. за вих. № 013319 (т. 4 а.с. 37 на звороті). Крім того, як вбачається з протоколу судового засідання господарського суду Харківської області від 19.05.2016р. (т. 4 а.с.32-33), у судовому засіданні був присутній представник позивача ОСОБА_1.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що апелянт був обізнаний та усвідомлював можливість використання прав учасника провадження у справі, права на ознайомлення із матеріалами справи та оскарження процесуального документа.

Отже, можливість вчасного подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.05.2016р. залежала виключно від волевиявлення самого апелянта, тобто мала субєктивний характер. Посилання апелянта на те, що ухвала господарського суду Харківської області від 19.05.2016р. надійшла до Харківської міської ради лише 23.05.2016р., не є поважною причиною для поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду, оскільки оскаржувана ухвала була отримана апелянтом у межах строку передбаченого частиною 1 статті 93 Господарського процесуального кодексу України, вказані обставини не є такими, що є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій, а доказів та доводів в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, які б свідчили про неможливість вчасного подання апеляційної скарги, апелянтом не надано.

До того ж, як вбачається з матеріалів справи, 02.03.2016р. на адресу господарського суду Харківської області надійшов лист від ТОВ "Незалежний інститут судових експертиз" (т. 4 а.с.264), в якому повідомлено про неможливість надання висновку та повернення матеріалів справи.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Пункт 1 статті 6 § 1 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань.

Стаття 6 Конвенції встановлює процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі при розгляді цивільного позову в національному суді, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Відповідно до усталеної практики Суду право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою. Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.

Таким чином, необхідною передумовою здійснення стороною права апеляційного оскарження є обізнаність з рішенням суду, що дає можливість заявнику викласти свої вимоги та зазначити підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення в апеляційному порядку, як того вимагає пункт 3 частини першої статті 94 господарського процесуального кодексу України.

Як було зазначено вище, апелянт був обізнаний про наявність оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду, але протягом законодавчо встановленого часу апеляційну скаргу не подав, та не зазначив, які ж непереборні обставини заважали подати апеляційну скаргу аж на сьомий день після отримання оскаржуваної ухвали суду.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення клопотання Харківської міської ради про відновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 19.05.2016р.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга Харківської міської ради підлягає поверненню.

Крім того, колегія суддів залишає без розгляду клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки апеляційна скарга підлягає поверненню у відповідності до пункту 4 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.86, п.4 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити Харківській міській раді у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 19.05.2016р.

Повернути Харківській міській раді апеляційну скаргу та додані до неї документи.

Додаток: заявнику - апеляційна скарга з додатками, всього на 16арк., та конверт, в якому апеляційна скарга надіслана до господарського суду Харківської області 30.05.2016р

Головуючий суддя Здоровко Л.М.

Суддя Плахов О.В.

Суддя Шутенко І.А.