КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" травня 2016 р. Справа№ 910/28795/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пашкіної С.А.

суддів: Ропій Л.М.

Баранця О.М.

Від позивача - Левченко В.І. ( довір. №91/2015/11/11-8 від 11.11.2015р.);

Від відповідача - Войтенко О.В. ( довір. №301-13 від 29.03.2016р.);

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Більшовик"

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2016р.

у справі №910/28795/15 (суддя - Комарова О.С.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Більшовик"

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.01.2016р. у справі №910/28795/15 позов задоволено повністю. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" надати Публічному акціонерному товариству "Київенерго" безперешкодний доступ (за пред'явленням службового посвідчення) до електричних установок споживача за метою виконання відключення та обмеження споживання електричної енергії. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" на користь Публічного акціонерного товариства "Київенерго" судовий збір у розмірі 1 218,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що заборгованість відповідача перед позивачем за спірним договором складає 16 400 615,68 грн., однак прилади обліку знаходяться на території відповідача, які не є у вільному доступі та відключення яких можливо лише на території місцезнаходження відповідача, тому позивач фізично не може припинити подачу електричної енергії відповідачу.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2016р. та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає про те, що до позовної заяви позивачем долучено неналежні та недопустимі докази, оскільки в копіях попереджень про припинення електропостачання відсутні відмітка про отримання відповідачем таких попереджень не тільки в строки, передбачені ПКЕЕ, а й навіть отримання таких попереджень фактично, тому й акти про недопущення є безпідставними та необґрунтованими. Позивачем, як зазначає скаржник, не надано належним та допустимих доказів того, що представником постачальника були пред'явлені службові посвідчення під час намагання отримати доступ до засобів обліку відповідача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін судова колегія встановила.

24 лютого 2011 року між Акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Київенерго" , як постачальником та Публічним акціонерним товариство "Науково-виробниче підприємство "Більшовик", як замовником укладено договір на постачання електричної енергії № 11000 , відповідно до п. 1.1 якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об'єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною. Точка продажу електричної енергії: на межі балансової належності електромереж. Приєднана та дозволена потужність у точці підключення визначена у додатку "Перелік об'єктів Споживача".

Відповідно до п. 6.1.3. договору електропостачання споживача може бути обмежено або припинено постачальником з повідомленням споживача не пізніше ніж за три робочі дні у разі:

- недопущення споживачем до електроустановок споживача, пристроїв релейного захисту, автоматики і зв'язку, які забезпечують регулювання навантаження в енергосистемі, та/або розрахункових засобів обліку електричної енергії уповноважених посадових осіб органів виконавчої влади та/або електропередавальної організації, на яких покладено згідно з законодавством України та/або договором відповідні обов'язки;

- несплати відповідачем відповідних платежів у терміни, встановлені Додатком "Порядок розрахунків".

Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов'язання за договором відповідач систематично не виконує у зв'язку з чим у нього постійно виникає заборгованість, що підтверджується ухваленими на користь позивача рішеннями, а саме: Рішенням Господарського суду м. Києва від 08.04.2013р. у справі № 910/2392/13; Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.03.2014р. у справі № 910/274/14; та Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.09.2015р. у справі № 910/10452/15.

Позивач зазначає про те, що заборгованість відповідача перед позивачем за спірним договором складає 16 400 615,68 грн., однак прилади обліку знаходяться на території відповідача, які не є у вільному доступі та відключення яких можливо лише на території місцезнаходження відповідача, тому позивач фізично не може припинити подачу електричної енергії відповідачу, у зв'язку з чим і звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до приписів ст. 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з відповідними приписами ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючі п. 6.1.3. договору та п. 7.5. ПКЕЕ, а також наявні в матеріалах справи численні попередження позивача про припинення електропостачання за спірним договором за період з січня по жовтень 2015 року, підписані представниками відповідача, а також акти позивача про недопуск за відповідний період (також підписані представниками відповідача), місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про належне повідомлення відповідача з боку позивача про наслідки невиконання положень договору в частині несплати відповідачем відповідних платежів у терміни, встановлені додатком "Порядок розрахунків".

Пунктом 2.3.5. договору передбачено, що відповідач зобов'язаний забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників позивача за пред'явленням службового посвідчення до засобів (систем) обліку електроенергії, вимірювання потужності та контролю показників якості електроенергії.

Аналогічна позиція висвітлена в п.п. 4, 5 п. 8.1. Розділу 8 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою НКРЕ від 31.07.96 N 28 Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право: на безперешкодний доступ (за пред'явленням службового посвідчення) до розрахункових засобів обліку електричної енергії, що встановлені на об'єктах споживачів, для візуального або автоматизованого зняття показів розрахункових засобів обліку; на безперешкодний доступ (за пред'явленням службового посвідчення) до електричних установок споживача для проведення технічної перевірки засобів обліку, контролю за рівнем споживання електричної енергії, контрольного огляду електричних мереж від межі балансової належності до точки обліку та технічної перевірки засобів обліку споживача відповідно до умов укладених договорів, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого цими Правилами порядку та умов договору, виконання інших робіт відповідно до договору.

Пунктом 3.33. ПКЕЕ визначено, що електропередавальна організація не рідше одного разу на шість місяців має здійснювати контрольний огляд засобу обліку. Технічна перевірка здійснюється електропередавальною організацією (постачальником електричної енергії за регульованим тарифом) не рідше одного разу на три роки. Роботи з контрольного огляду засобу обліку та технічної перевірки розрахункових засобів обліку електричної енергії проводяться у присутності уповноважених представників споживача, а в разі, якщо споживач купує електричну енергію у постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом - додатково в присутності представників постачальника за нерегульованим тарифом та оформляються актом про проведені роботи із зазначенням в акті прізвища уповноваженого представника електропередавальної організації, який проводив роботи, та номера його службового посвідчення, підстави проведення технічної перевірки або контрольного огляду засобу обліку та детального опису результатів обстеження.

Як визначено в п. 10.5. Розділу 10 ПКЕЕ, споживач має забезпечити доступ персоналу електропередавальної організації (постачальника електричної енергії за регульованим тарифом) для виконання оперативних перемикань, відключень електроустановок електропередавальної організації (постачальника електричної енергії за регульованим тарифом), обслуговування розрахункових засобів обліку електричної енергії, протиаварійної системної автоматики, виконання робіт, пов'язаних із спорудженням і ремонтом електричних мереж електропередавальної організації (постачальника електричної енергії за регульованим тарифом), що розташовані на території споживача.

Відповідно до п. 2.7. умов та правил здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 13.06.1996 № 15/1, Ліцензіат повинен закуповувати електроенергію на оптовому ринку електричної енергії України відповідно до умов його діяльності та здійснювати належне проведення розрахунків з оптовим постачальником електричної енергії, а також із суб'єктом підприємницької діяльності, що здійснює передачу належної ліцензіату електричної енергії, якщо електрична енергія поставляється мережами, які не є його власністю.

Крім того, в п. 3.8.5. вищезгаданих умов та правил, зазначено, що Ліцензіат має право припинити електропостачання будь-якому споживачу, якщо дії споживача привели або можуть призвести до порушення ліцензіатом Умов та Правил.

Пунктом 10.6. ПКЕЕ, визначено, що у разі перешкоди у доступі уповноважених представників відповідних органів виконавчої влади, уповноважених представників постачальника електричної енергії та/або підприємства, що здійснює передачу електричної енергії до електричних установок споживача, посадові особи такого споживача несуть відповідальність відповідно до законодавства України.

З матеріалів справи вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем за спірним договором складає 16 400 615,68 грн., однак прилади обліку знаходяться на території відповідача, які не є у вільному доступі та відключення яких можливо лише на території місцезнаходження відповідача, тому позивач фізично не може припинити подачу електричної енергії відповідачу.

Доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що до позовної заяви позивачем долучено неналежні та недопустимі докази, оскільки в копіях попереджень про припинення електропостачання відсутні відмітка про отримання відповідачем таких попереджень не тільки в строки, передбачені ПКЕЕ, а й навіть отримання таких попереджень фактично, тому й акти про недопущення є безпідставними та необґрунтованими, до уваги судовою колегією не приймаються, оскільки в копіях попереджень про припинення електропостачання наявна відмітка про отримання відповідачем таких попереджень.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду та не доводять їх протилежність, а тому не можуть бути покладені в основу рішення.

Враховуючи викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2016 не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче підприємство "Більшовик" залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду міста Києва від 26.01.2016р. у справі №910/28795/15 залишити без змін.

3.Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/28795/15.

Повний текст постанови складено та підписано 27.05.2016р.

Головуючий суддя С.А. Пашкіна

Судді Л.М. Ропій

О.М. Баранець