ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.06.2016 Справа № 920/367/16

За позовом: Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради, м. Суми,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго», м. Суми,

про стягнення 64 495 грн. 70 коп.

Суддя Джепа Ю.А.

Представники сторін:

від позивача: Дудник Н.В. (довіреність від 04.01.2016 № 22/1)

від відповідача: Жулавський С.А. (довіреність від 24.06.2014 № 27), Кубанова А.М. (довіреність № 16 від 03.03.2016)

За участю секретаря судового засідання - Ю.О.Зері

В судовому засіданні, розпочатому 05.05.2016, відповідно до вимог ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувались перерви до 31.05.2016 до 11 год. 45 хв. та до 02.06.2016 до 10 год. 30 хв.

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 55560 грн. 84 коп. заборгованості за договором про надання інформаційних послуг № 73 від 05.05.2009, 7581 грн. 78 коп. пені, 512 грн. 57 коп. 3 % річних, 840 грн. 51 коп. інфляційних збитків та 1378 грн. судового збору.

31.05.2016 до суду від представника позивача надійшли заява № 22/6394 від 30.05.2016 про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 6340 грн. 66 коп., у тому числі 3478 грн. 44 коп. пені, 1064 грн. 48 коп. інфляційних збитків, 419 грн. 74 коп. - суму 3% річних, а також витрати по сплаті судового збору; заява № 22/6398 від 31.05.2016 про повернення зайво сплаченого судового збору у зв'язку із зменшенням суми позовних вимог.

Представник відповідача подав відзив, в якому просить провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 55560 грн. 84 коп. припинити у зв'язку із відсутністю предмету спору, в іншій частині позовних вимог - відмовити.

Судом прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог.

Заяву позивача про повернення зайво сплаченого судового збору суд залишає без розгляду, оскільки, по-перше, заявою № 22/6394 від 30.05.2016 позивач фактично відмовився від позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу, а по-друге, навіть у разі зменшення позовних вимог менший граничний розмір судового збору становить 1378,00 грн., тобто, у даному випадку відсутній факт переплати судового збору позивачем.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

05.05.2009 між КП «Міськводоканал» Сумської міської ради (позивачем у справі) та ТОВ «Сумитеплоенерго» (відповідачем у справі) був укладений договір № 73 про надання інформаційних послуг, за умовами якого замовник (відповідач) замовив, а виконавець (позивач) прийняв на себе щомісячне зобов'язання про надання в електронному та письмовому вигляді достовірної інформації по особовим рахункам мешканців житлових будинків, які обслуговуються виконавцем, а саме: свідчення квартирних лічильників гарячої води, які збирають контролери виконавця згідно додатку № 1 до даного договору; свідчення знову прийнятих в експлуатацію квартирних лічильників гарячої води згідно додатку № 2 до даного договору (п. 1.1); замовник (відповідач) замовив, а виконавець (позивач) прийняв на себе зобов'язання про надання в електронному вигляді достовірної інформації по особовим рахункам житлових будинків, які обслуговуються виконавцем, один раз на квартал інформацію про квартирні лічильники води, прийняті в експлуатацію після виконання державної перевірки згідно додатку № 3 до даного договору (п. 1.2).

Згідно з п. 2.2. даного договору замовник - ТОВ «Сумитеплоенерго» зобов'язаний своєчасно приймати дані від виконавця - КП «Міськводоканал» Сумської міської ради та підсувати акти фактично виконаних робіт, своєчасно оплачувати фактично виконану роботу виконавця.

Пунктами 3.1, 3.2 договору про надання інформаційних послуг від 05.05.2009 визначено, що вартість роботи виконавця становить один відсоток від суми нарахувань виконавця в поточному місяці згідно показників квартирних лічильників гарячого водопостачання в житлових будинках, що обслуговується замовником, зазначених у додатках № 4 до даного договору. Виконавець щомісяця, до 20-го числа місяця, слідуючого за звітним, надсилає замовнику рахунок на оплату виконаної виконавцем роботи.

Пунктом 3.3 договору про надання інформаційних послуг від 05.05.2009 визначено, що замовник щомісяця, до 30-го числа місяця, слідуючого за звітним, перераховує виконавцю суму за виконану роботу.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем були надані відповідачу послуги, обумовлені договором № 73, про що свідчать копії актів прийому-передачі виконаних робіт від 31.07.2015, 31.08.2015, 30.09.2015, 30.10.2015, 30.11.2015, 31.12.2015, 29.01.2016, 29.02.2016.

При цьому, як зазначено у позові, відповідач не сплатив позивачу за надані інформаційні послуги, чим порушив його права та через що останній змушений був звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Так, станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду (04.04.2016) заборгованість відповідача за договором № 73 становила 55560 грн. 84 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 вищевказаного Кодексу наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина ж 1 статті 903 вищевказаного Кодексу передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору, а згідно вимог статті 610 цього ж Кодексу, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач свої обов'язки за договором не виконував і оплату за надані йому послуги своєчасно та в повному обсязі не проводив.

Разом з тим, в ході судового розгляду було встановлено, що 20.04.2016 відповідач надіслав позивачу заяву № 1533 про залік зустрічних однорідних вимог на загальну суму 222510 грн. 84 коп., відповідно до якої зобов'язання ТОВ «Сумитеплоенерго» перед КП «Міськводоканал» Сумської міської ради по сплаті заборгованості за договором про надання інформаційних послуг № 73від 05.05.2009 в сумі 55560 грн. 84 коп. припинилось шляхом зарахування зобов'язання КП «Міськводоканал» Сумської міської ради перед ТОВ «Сумитеплоенерго» за третій підйом води за березень 2016 року згідно акту виконаних робіт № 381 від 31.03.2016.

За приписами ст. 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватись за заявою однієї із сторін.

Аналогічні положення наведені у частині 3 статті 203 Господарського кодексу України.

З огляду на вказані обставини позивачем була подана до суду заява, у якій він фактично відмовився від позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 55560 грн. 84 коп.

Враховуючи, що відмова позивача від позову в частині стягнення суми основного боргу відповідає вимогам ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, не порушує прав та інтересів сторін, суд приймає відмову позивача від позову та припиняє провадження у справі в цій частині на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 3478 грн. 44 коп. пені, 419 грн. 74 коп. - суму 3% річних, 1064 грн. 48 коп. інфляційних збитків.

Умовами укладеного договору (пунктом 4.1) № 73 від 05.05.2009 сторонами узгоджено, що сторони несуть відповідальність за несвоєчасне надання інформації та несплату послуг згідно законодавства у розмірі 0,5% за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені).

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» № 2921-ІІІ від 10.01.2002, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Враховуючи наведені норми діючого законодавства, судом був здійснений перерахунок сум пені, 3% річних та суми інфляційних збитків, у зв'язку з чим суд дійшов висновку задоволення вимог позивача у цій частині шляхом стягнення з відповідача 3478 грн. 44 коп. пені за несвоєчасні розрахунки, 3% річних в сумі 419 грн. 74 коп., 1064 грн. 48 коп. інфляційних збитків.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача, оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Прийняти відмову позивача від позовних вимог у частині стягнення з відповідача 55560 грн. 84 коп. основного боргу та провадження у справі в цій частині припинити

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (40000, м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 10; ) на користь Комунального підприємства «Міськводоканал» Сумської міської ради (40009, м. Суми, вул. Білопільський шлях, 9; ) 3478 грн. 44 коп. пені, 419 грн. 74 коп. - суму 3% річних, 1064 грн. 48 коп. інфляційних збитків, 1378 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.06.2016.

Суддя Ю.А.Джепа