ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року Справа № 922/6065/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого : Кравчука Г.А.,

суддів: Божок В.С., Костенко Т.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Харківської міської ради
на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2016
у справі Господарського суду№ 922/6065/15 Харківської області
за позовомзаступника прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради
до третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача1) Дергачівської районної державної адміністрації, 2) Харківської обласної державної адміністрації, 3) товариства з обмеженою відповідальністю "Харківпромснаб" Державна інспекція сільського господарства в Харківській області
провизнання незаконним та скасування розпоряджень, визнання недійсним договору оренди та визнання відсутності права користування

в судовому засіданні взяли участь представники:

прокурор відділу ГПУ Савицька О.В., посв. від 04.02.2016 № 041103; позивача: не з'явились;
відповідача-1: не з'явились; відповідача-2: не з'явились; відповідача-3: Гнедик Є.С., дов. від 15.03.2016; Шимко Ф.А., дов. від 27.11.2015; третьої особи: не з'явились;

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року заступник прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, у якій просив:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Дергачівської районної державної адміністрації від 28.10.2005 № 608;

- визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації від 14.03.2011 № 97 та від 01.08.2011 № 432;

- визнати недійсними договір оренди землі від 23.11.2005, площею 36,83 га, для розміщення кварталу котеджної житлової забудови, який укладено між Дергачівською районною державною адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю "Харківпромснаб" () (далі - Товариство) та додаткову угоду від 20.09.2011 до договору оренди землі від 23.11.2005;

- визнати відсутність у Товариства права користування на земельну ділянку відповідно до договору оренди землі від 23.11.2005.

Позовні вимоги прокурор, посилаючись на норми Конституції України, Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Земельного кодексу України (далі - ЗК України), Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель", обґрунтовував тим, що оскаржувані розпорядження прийнято з порушенням вимог земельного законодавства в частині порядку встановлення та зміни цільового призначення землі, що є підставою для визнання їх незаконними та скасування. В свою чергу, укладені на підставі цих незаконних розпоряджень договір оренди землі від 23.11.2005 та додаткова угода до нього також підлягають визнанню недійсними з визнанням відсутності у Товариства будь-яких прав на орендовану земельну ділянку.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 07.12.2015 прийнято відмову прокурора від позову до Харківської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації від 14.03.2011 № 97 та від 01.08.2011 № 432, та про визнання недійсною додаткової угоди від 20.09.2011 до договору оренди землі від 23.11.2005. Провадження у справі в цій частині припинено.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.12.2015 (суддя Погорелова О.В.) позов задоволено.

Вказане рішення прийнято з мотивів, викладених прокурором у позовній заяві.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 (колегія суддів: Шутенко І.А., Крестьянінов О.О., Шевель О.В.) рішення Господарського суду Харківської області від 16.12.2015 скасовано. Справу направлено до Господарського суду Харківської області для виконання вимог статті 17 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Постанову мотивовано встановленням обставин непідсудності даного спору Господарському суду Харківської області, оскільки ухвалу Господарського суду Харківської області від 07.12.2015 було скасовано в апеляційному порядку постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2016, як таку, що прийнята господарським судом з порушенням правил виключної підсудності. За висновками суду апеляційної інстанції в силу суб'єктного складу відповідачів у даній справі, відповідно до ч. 5 ст. 16 ГПК України спір підсудний Господарському суду міста Києва.

Харківська міська рада (далі - Рада) звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Викладені у касаційній скарзі вимоги Рада обґрунтовує посиланням на обставини справи, положення ст. ст. 16, 17, 65, 74, 82, 104 ГПК України та окремі роз'яснення пленуму Вищого господарського суду України, зазначаючи про помилковість висновків суду апеляційної інстанції щодо підсудності спору у даній справі Господарському суду міста Києва.

Товариство скористалось правом, наданим ст. 1112 ГПК України та надіслало до Вищого господарського суду України письмові пояснення до касаційної скарги Ради, у яких просить залишити її без задоволення, а оскаржувану постанову - без змін як таку, що прийняті з урахуванням фактичних обставин справи та у відповідності до законодавства України.

Інші особи, які беруть участь у справі, не скористались правом, наданим ст. 1112 ГПК України, та відзиви на касаційну скаргу Ради до Вищого господарського суду України не надіслали, що не перешкоджає касаційному перегляду судового акту, який оскаржується.

У судовому засіданні 18.05.2016 розгляд справи було відкладено до 25.05.2016 з підстав неявки уповноважених представників сторін.

23.05.2016 до Вищого господарського суду України надійшло клопотання Ради про відкладення розгляду касаційної карги на іншу дату у зв'язку участю основного представника по даній справі у іншому судовому засіданні.

Представники Товариства у судовому засіданні 25.05.2016 заперечили проти задоволення заявленого клопотання Ради.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що воно не підлягає задоволенню, оскільки: по-перше з підстав нез'явлення уповноваженого представника Ради розгляд справи вже відкладався, по-друге стаття 28 ГПК України не обмежує кількість представників, яких може мати одна особа, для представництва її інтересів.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарськими судами першої та другої інстанцій норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення та постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга Ради не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду (статті 13, 15 і 16 ГПК України).

Статтею 16 ГПК України встановлено виключну підсудність справ. Відповідно до частини п'ятої цієї статті справи у спорах, у яких відповідачем є вищий чи центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються господарським судом міста Києва.

Як встановлено судом апеляційної інстанції та підтверджується матеріалами справи, з урахуванням скасування ухвали Господарського суду Харківської області від 07.12.2015 в апеляційному порядку постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2016, одним із відповідачів у даній справі є Харківська обласна державна адміністрація, до якої заявлено вимоги про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Харківської обласної державної адміністрації від 14.03.2011 № 97 та від 01.08.2011 № 432.

За таких обставин, виходячи з наведених положень ГПК України колегія суддів Вищого господарського суду України вважає правомірним та обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про те, що спір у даній справі підсудний Господарському суду міста Києва.

Доводи касаційної скарги Ради даних висновків не спростовують та не впливають на них.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає за необхідне окремо відзначити, що доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, зводяться до повторного перегляду ухвали Господарського суду Харківської області від 07.12.2015, яку вже було переглянуто в апеляційному та касаційному порядку та якій було надано правову оцінку. Відтак, вони відхиляються колегією суддів як неправомірні.

Частиною першою статті 17 ГПК України встановлено, що якщо справа не підсудна даному господарському суду, матеріали справи надсилаються господарським судом за встановленою підсудністю не пізніше п'яти днів з дня надходження позовної заяви або винесення ухвали про передачу справи.

В силу положень пункту 7 частини третьої статті 104 ГПК України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо рішення прийнято господарським судом з порушенням правил виключної підсудності.

У разі коли непідсудність справи даному місцевому господарському суду виявлено під час апеляційного чи касаційного перегляду судового рішення і останнє в зв'язку з цим скасовується, то матеріали справи підлягають поверненню до місцевого господарського суду, який прийняв рішення, для виконання ним вимог частини першої статті 17 ГПК, про що зазначається в резолютивній частині постанови апеляційної чи касаційної інстанції (п. 20.8 роз'яснень постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам").

З урахуванням наведеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає скасування рішення Господарського суду Харківської області від 07.12.2015 законним, а направлення матеріалів справи до місцевого господарського суду для виконання вимог статті 17 ГПК України таким, що відповідає положенням чинного процесуального законодавства України.

Посилання Ради у касаційній скарзі на порушення господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження в процесі перегляду справи в касаційному порядку, у зв'язку із чим відхиляються колегією суддів Вищого господарського суду України як необґрунтовані.

На підставі викладеного колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги Ради не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не впливають на них, у зв'язку з чим підстави для її скасування з передачею справи на новий розгляд відсутні.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 та 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2016 у справі № 922/6065/15 Господарського суду Харківської області - без змін.

Головуючий суддя Г.А. Кравчук

Суддя В.С. Божок

Суддя Т.Ф. Костенко