ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.06.2016 Справа № 905/1611/16

Суддя господарського суду Донецької області Бойко І.А. при секретарі судового засідання Бояровій К.О. розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Електродпостач», м. Дніпропетровськ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», Донецька область, м. Краматорськ

про: стягнення заборгованості у розмірі 262303,01 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 адвокат за посвідченням №0712 від 26.02.2002р.;

від відповідача: не зявився.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Електродпостач», м. Дніпропетровськ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», Донецька область, м. Краматорськ про стягнення заборгованості у розмірі 262303,01 грн., а саме: 253731,89 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 3796,00 грн., інфляційні нарахування у розмірі 4775,12 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору поставки №76885 від 13.10.2015р., специфікація №1 від 13.10.2015р., видаткова накладна №266 від 13.10.2015р., рахунок на оплату №252 від 13.10.2015р., товарно-транспортна накладна №111 від 13.10.2015р., лист №15/794 від 08.10.2015р., довіреність №2041 від 13.10.2015р., претензія.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Через канцелярію суду надав уточнюючий розрахунок основного боргу та штрафних санкцій, в порядку ст. 22 ГПК України, в якій просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 253731,89 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 4577,30 грн., інфляційні нарахування у розмірі 16492,57 грн.

Суд розглядає справу з урахуванням наданої заяви, відповідно до ст. 22 ГПК України.

Сума основного боргу складає 253731,89 грн., сума 3% річних складає 4577,30 грн., сума інфляційних нарахувань складає 16492,57 грн.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, документів, витребуваних ухвалою про відкладення розгляду справи від 18.05.2016р. не надав.

В силу приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом ВСТАНОВЛЕНО.

13.10.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Електродпостач» (надалі Продавець) та Публічним акціонерним товариством «Енергомашспецсталь» (надалі Покупець) був укладений договір поставки №76885 (надалі Договір), відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених даним договором, Продавець зобовязується передати у власність Покупця, а Покупець приймає і оплачує товар (продукцію), загальна кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна, виробник якого визначено Сторонами в специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору (п.1.1. Договору).

Найменування, номенклатура, кількість Продукції, її ціна строк поставки вказується у специфікації, яка є невідємною частиною Договору.

Умовами п.13.2. Договору, строк дії договору до 31.12.2017р.

За умов п.13.1. визначено, що договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторонами.

Згідно п.2.1. Договору, ціна товару визначається у специфікаціях, які є невідємною частиною договору.

Умовами п.2.2. Договору, загальна сума договору становить 20000000,00 грн. з ПДВ.

Відповідно п.5.1. Договору, визначено, що строки та умови поставки зазначаються в специфікаціях.

Згідно п.5.2. Договору, датою поставки товару вважається дата її вручення Покупцю Постачальником в установленому в специфікаціях місці.

Умовами п.6.1. Договору, Постачальник зобовязується надати Покупцю водночас з продукцією наступні документи:

- рахунок;

- сертифікат якості (паспорт, технічний паспорт, сертифікат відповідності);

- накладна (в накладній повинна бути посилання на одержувача продукції);

- товарно-транспортна накладна.

За умов п.9.1. Договору, оплата здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника у національній валюті України.

Згідно п.9.3. Договору, оплата за товар здійснюється протягом строку визначеного в специфікації до договору.

Договір підписано обома сторонами та скріплено печатками підприємств.

Сторонами підписана специфікація: №1 від 13.10.2015р. до договору №76885 від 13.10.2015р., відповідно до якої узгодили найменування, кількість та ціну продукції, умови оплати, строк поставки, умови поставки.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу продукцію за видатковою накладною №266 від 13.10.2015р. на суму 253731,89 грн.

Факт поставки продукції та, відповідно, факт її прийняття з боку відповідача, ПАТ «Енергомашспецсталь», підтверджується видатковою накладною №266 від 13.10.2015р. на суму 253731,89 грн., товарно-транспортною накладною №111 від 13.10.2015р. та виставлення рахунку на оплату №252 від 13.10.2015р., належним чином засвідчені копії яких містяться у матеріалах справи, з відмітками про отримання - підписами уповноважених осіб. Означена накладна підписана сторонами без заперечень. Повноваження представника отримувача підтверджена у відповідній довіреності №2041 від 13.10.2015р., належним чином засвідчена копія якої наявна в матеріалах справи.

У звязку із невиконанням відповідачем своїх зобовязань за видатковою накладною позивачем на його адресу була відправлена претензія із сплатити заборгованості, належним чином засвідчена копія якої містяться у матеріалах справи.

На вимогу відповідачем не було надано відповіді.

Господарський суд приймає до уваги, що покупцем при отриманні товару не подавалося жодних заперечень щодо неналежності виконання постачальником прийнятих за Договором зобовязань з поставки товару.

Оскільки суду не надано доказів незгоди відповідача щодо належності виконання позивачем прийнятих на себе згідно Договору зобовязань, не надано доказів відмови від цього товару та прийняття його у встановленому порядку, суд дійшов висновку, що свої зобовязання позивач виконав у відповідності з умовами Договору.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо в зобовязанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (дату).

За своєю правовою природою договір, укладений між позивачем та відповідачем, є договором поставки продукції.

За приписами п.п.1,2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України передбачено, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 692 ЦК України визначає обовязок Покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В порушення умов договору, вимог зазначених статей Цивільного та Господарського кодексів України відповідач поставлену продукцію не оплатив.

Загальна сума заборгованості становить 253731,89 грн.

Відповідач існуючий борг в сумі 253731,89 грн. не погасив, тому зазначена сума підлягає стягненню з останнього на користь позивача.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлені вимоги про 3% річних у розмірі 4577,30 грн., інфляційні нарахування у розмірі 16492,57 грн. відповідно до приписів ст. 625 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені до стягнення розміри 3% річних за період з 24.10.2015р. по 31.05.2016р. у розмірі 4577,30 грн., суд перевірив на правильність розрахунку та дійшов висновку про задоволення вимог в цій частині.

Заявлені до стягнення розміри інфляційних витрат за період з 24.10.2015р. по 31.05.2016р. у розмірі 16492,57 грн., суд перевірив на правильність розрахунку та дійшов висновку , що належний до стягнення розмір інфляційних витрат за період з 01.11.2015р. по 31.05.2016р. становить 20057,70 грн., але суд не може вийти за рамки заявленої суми інфляційних витрат, тому належний до стягнення розмір інфляційних витрат за період з 01.11.2015р. по 31.05.2016р. становить 16492,57 грн.

Витрати по сплаті судового збору у відповідності до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, згідно ст. ст. 526, 530, 625, 655, 692 , п.п.1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 193, 216-218, 230, 231, 232 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Електродпостач», м. Дніпропетровськ до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», Донецька область, м. Краматорськ про стягнення заборгованості у розмірі 274801,76 грн., а саме: 253731,89 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 4577,30 грн., інфляційні нарахування у розмірі 16492,57 грн. задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (84306, Донецька область, м. Краматорськ; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Електродпостач» (49038, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Заводська, буд. 7, оф. 712; ) заборгованість у розмірі 253731,89 грн. основного боргу, 3% річних у розмірі 4577,30 грн., інфляційні нарахування у розмірі 16492,57 грн., судовий збір у розмірі 4122,03 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його прийняття.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя І.А. Бойко

Вик. помічник судді Буховець С.А.

т.050-144-78-99