ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" червня 2016 р. Справа № 45/93-10

вх. № 111

Суддя господарського суду: Калантай М.В.

при секретарі судового засідання: Заводова К.В.

розглянувши скаргу (вх.№111 від 06.04.2016) Приватного підприємства "Фірма "Укрсервіс", м.Харків, на бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у справі

за позовом Приватного підприємства "Перік", м.Феодосія

до Приватного підприємства "Фірма "Укрсервіс ", м.Харків

про стягнення 44306,58 грн.

за участю представників:

від позивача (стягувача): не з'явився

від відповідача (боржника): ОСОБА_1, довіреність від 01.03.2016

від ВДВС: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 17 травня 2010 року відмовлено в позові Приватного підприємства "Перік", м.Феодосія (далі за текстом - позивач, стягувач) до Приватного підприємства "Фірма "Укрсервіс", м.Харків (далі за текстом -відповідач, боржник) про стягнення заборгованості за договором № ДГ-0000002 від 20 вересня 2007 року у розмірі 44 306,58 грн.

16 серпня 2010 року постановою Харківського апеляційного господарського суду вказане рішення скасовано; позов задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача 44 306,58 грн. боргу, 444 грн. держмита, 236 грн. судових витрат, 222,22 грн. держмита по скарзі.

27 серпня 2010 року господарським судом Харківської області видано відповідний наказ.

06 квітня 2016 року до господарського суду Харківської області від боржника надійшла скарга на бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі за текстом - ВДВС), в якій боржник просить суд зобов'язати ВДВС привести виконавче провадження у відповідність до вимог Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції "З організації примусового виконання рішень" та вчинити наступні дії: виділити в окреме провадження постанову про стягнення з боржника виконавчого збору №30377227, винесену 27.01.2016, та відкрити відповідне виконавче провадження; виділити в окреме провадження постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій №30377227, винесену 27.01.2016, та відкрити відповідне виконавче провадження; об'єднати зазначені виконавчі провадження (відповідно до вимог Закону України "Про виконавче провадження"); винести постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах суми стягнення виконавчих документів, які знаходяться фактично на виконанні, а саме: накласти арешт в межах суми загальної заборгованості 4 570,88 грн.; зняти арешт з майна, що належить Приватному підприємству "Фірма "Укрсервіс" шляхом скасування арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної 17.09.2010, та копії зазначеної постанови за наступним номерами: серія АК № 381784, винесена 17.09.2010; серія АК № 381758, винесена 17.09.2010; серія АК №381786, винесена 17.09.2010; зняти арешт з банківських рахунків, що належать Приватному підприємству "Фірма "Укрсервіс" шляхом скасування арешту грошових коштів боржника накладеного постановою №б/н, винесену 23.09.2010; зняти арешт з банківських рахунків, що належать Приватному підприємству "Фірма "Укрсервіс" шляхом скасування арешту грошових коштів боржника накладеного постановою № б/н, винесену 04.10.2010; зняти арешт з банківських рахунків, що належать Приватному підприємству "Фірма "Укрсервіс" шляхом скасування арешту грошових коштів боржника накладеного постановою № б/н, винесену 19.10.2010; зняти арешт з майна, що належить Приватному підприємству "Фірма "Укрсервіс" шляхом скасування арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, накладеного постановою №30377227 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, винесеної 27.01.2016.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.04.2016 розгляд даної скарги призначено на 17.05.2016.

16 травня 2016 року від відповідача надійшли заява про визнання причин пропуску строку звернення зі скаргою до суду поважними та його поновлення, а також уточнення до скарги.

Стягувач наданим йому правом не скористався, відзиву на скаргу не надав, представника в судове засідання не направив, причини неявки суду не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник боржника в судовому засіданні просив поновити пропущений строк для звернення до суду зі скаргою та задовольнити скаргу.

ВДВС свого представника в судове засідання не направив, відзиву не надав, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, надане відповідачем клопотання про поновлення строку звернення до суду зі скаргою, заслухавши представника боржника суд встановив наступне.

Постановою ВДВС від 20.01.2016 ВП№30377227 відновлено виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області від 27.08.2010 у даній справі.

27 січня 2016 року ВДВС винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 4327,31грн., а також про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

11 березня 2016 року ВДВС винесено постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 50,00грн., а також про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Дана постанова отримана представником боржника 06.04.2016, що підтверджується його відміткою на супровідному листі №9674 від 11.03.2016.

Частиною 1 статті 121-2 ГПК України передбачено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Отже, боржник в межах 10 денного строку з дня, коли йому стало відомо про винесення ВДВС постанови від 11.03.2016, звернувся до суду з даною скаргою, в якій він просив суд зобов'язати ВДВС виділити в окреме провадження постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 27.01.2016 та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 27.01.2016, та відкрити відповідні виконавчі провадження; об'єднати зазначені виконавчі провадження; винести постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах суми стягнення виконавчих документів, які знаходяться фактично на виконанні, а саме: накласти арешт в межах суми загальної заборгованості 4 570,88 грн. Крім того, боржник просив зняти арешт з майна та рахунків, що належать боржнику, шляхом скасування відповідних постанов ВДВС від 17.09.2010, від 23.09.2010, від 04.10.2010, від 19.10.2010, від 27.01.2016.

Надаючи правову кваліфікацію доводам скаржника, суд виходить з наступного.

З наданих боржником матеріалів виконавчого провадження вбачається, що пунктом 2 постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 11.03.2016 органом виконання було виділено в окреме провадження постанови від 27.01.2016 про стягнення з боржника виконавчого збору та від 11.03.2016 про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Зазначене спростовує твердження боржника про невчинення ВДВС дій щодо виділення в окреме провадження постанов про стягнення виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, а тому в цій частині доводи скарги є безпідставними.

Також не є обґрунтованими доводи скарги про необхідність зняття арешту з коштів та майна боржника, у зв'язку із поверненням виконавчого документа стягувачеві.

Так, з положень частини 1 статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення у разі:

- закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій);

- повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі).

Однак у даному випадку, по-перше, виконавче провадження не є закінченим у розумінні статті 49 Закону України "Про виконавче провадження", а по-друге, виконавчий документ повернуто саме стягувачеві, а не суду.

За таких обставин, у ВДВС були відсутні підстави для зняття накладеного арешту на майно та грошові кошти боржника.

Відповідно до пункту 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу (вх.№111 від 06.04.2016) Приватного підприємства "Фірма "Укрсервіс", м.Харків, на бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відхилити.

Суддя Калантай М.В.