номер провадження справи 33/25/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016 Справа № 908/898/16

за позовом Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж (71601, м. Василівка Василівського району Запорізької області, вул. Гоголя. 1-А)

до Комунальної установи Дніпрорудненська міська лікарня Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області (71630, м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, вул. Зелена, 2)

про стягнення суми

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 72 від 31.12.2015 р.

від відповідача: ОСОБА_2 - довіреність № 08 від 22.10.2015 р. ;

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство Запоріжжяобленерго в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж, м. Василівка Василівського району Запорізької області звернулося в господарський суд Запорізької області з позовною заявою про стягнення з Комунальної установи Дніпрорудненська міська лікарня Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області пені у розмірі 263,76 грн., 3 % річних у розмірі 226,14 грн., інфляційних втрат у розмірі 9879,01 грн.

Обґрунтовуючи позов позивач посилається на те, що на виконання умов укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії № 849 від 15.02.2015 р., позивач протягом січня березня, червня-липня 2015 р., поставив відповідачу електричну енергію на загальну суму 330415,56 грн. За отриману електричну енергію відповідач розрахувався, але несвоєчасно. За порушення строку виконання грошового зобовязання, на підставі п. 8.3.1 Договору відповідачу нараховано суму 263,76 грн. пені та на підставі ст. 625 ЦК України суму 226,14 грн. 3% річних і суму 9879,01грн. втрат від інфляції.

Посилаючись на приписи статей 526, 527, 530, 625 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 193 Господарського кодексу України та умови договору про постачання електричної енергії № 849 від 15.02.2015 р., позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 05.04.2016 р. порушено провадження у справі № 908/898/16, розгляд якої призначено на 10.05.2016 р.

Ухвалою суду від 10.05.2016 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи було відкладено на 24.05.2016 р.

Відповідач у письмовому відзиві позовні вимоги визнав у повному обсязі. При цьому, зазначив наступне: Частиною першою статті 40 Закону України № 1197-VII «Про здійснення державних закупівель» встановлено, що договір про закупівлю укладається в письмовій формі відповідно до положень Цивільного кодексу України та Гос подарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених Законом № 1197-VII. Частина четверта статті 40 Закону № 1197-VII забороняє укладання договорів, які пе редбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупі вель.

26.01.2015 р., після оприлюднення інформації про застосування переговорної процеду ри, на веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель, Комунальна установа «Дніп рорудненська міська лікарня Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорі зької області» листом № 59 від 26.01.2015 р. запросила позивача до переговорної процедури, в цей же день відбулися переговори, за результатами яких була здійснена домовленість про закупівлю відповідачем по справі електричної енергії у кількості 598125,81 кВт на очікувану вартість 948220,81 грн.

17.02.2015 р., у строки, встановлені ст. 10 Закону № 1197-VII інформація про результа ти проведення переговорної процедури була розміщена на веб-порталі уповноваженого орга ну з питань закупівель, а 20.02.2015 р., був затверджений та оприлюднений, відповідно до вимог ст. 10 Закону № 1197-VІІ звіт про результати проведення переговорної процедури.

17.02.2015 р., головним розпорядником коштів був затверджений кошторис на 2015 рік, із видатками на оплату електроенергії усього на рік разом із коштами загального та спеціаль ного фондів у розмірі 1020740,00 гривень.

Порядок реєстрації та обліку бюджетних зобов'язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, за тверджений наказом Міністерства фінансів України № 309 від 02.03.2012 р., із змінами (наказ № 309).

Відповідно до п. 2.1 наказу № 309 розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання в межах бюджетних асигнувань, установлених кошторисами. Згідно п. 2.2 нака зу № 309 розпорядник бюджетних коштів, за умови взяття бюджетного зобов'язання, за яким застосовуються процедури закупівель товарів, протягом 7 робочих днів з дати (20.02.2015 р.), зазначеної у звіті про результати проведення процедури закупівель, подає до відповідного органу казначейства реєстр бюджетних зобов'язань, що було зроблено відповідачем по справі, про що свідчить реєстр бюджетних зобов'язань від 26.02.2015 р. № 9, яким було заре єстровано зобов'язання по укладеному договору № 849 на загальну суму 948220,81 грн., та звірено, у строк, встановлений п. 2.3 наказу № 309, органом казначейства, а саме 27.02.2015 р.

Відповідно до п. 2.4 наказу № 309 розпорядники бюджетних коштів протягом 7 робо чих днів з дати прийняття ними до виконання бюджетного фінансового зобов'язання пода ють до відповідного органу казначейства реєстр фінансових зобов'язань за затвердженою формою.

У відповідності до вимог п. 2.4 відповідачем по справі відповідні реєстри були подані органу казначейства 10.03.2015 р., 07.04.2015 р., 08.07.2015 р., 06.08.2015 р.

Посилаючись на вищевикладене, відповідач наголошує, що він не ухилявся від взятих на себе по договору зобов'язань та вжив всіх залежних від нього заходів щодо належ ного виконання зобов'язання.

Разом з тим, відповідач усвідомлює, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні ма теріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими кош тами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини борж ника.

За клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 24.05.2016 р. представники сторін підтримали доводи позовної заяви та відзиву на неї у повному обсязі.

В судовому засіданні 24.05.2016 р. прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що 13.02.2015 р. між позивачем (Постачальником електричної енергії) та відповідачем (Споживачем) було укладено договір № 849 про постачання електричної енергії, яка закуповується за державні кошти (надалі Договір), за умовами якого Постачальник електричної енергії продає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору.

Згідно п. 6.3.4, п. 6.3.5 Договору Споживач зобовязався оплачувати Постачальнику електричної енергії вартість електроенергії згідно з умовами Додатка № 4 «Порядок розрахунків за активну електричну енергію» до Договору, а також здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею Постачальника електричної енергії та електроустановками Споживача згідно з додатком № 6 «Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії».

Пунктом 10 Додатку № 4 до Договору передбачено, що Споживач, зобовязаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання або платіжної вимоги доручення, здійснити оплату рахунка або платіжної вимоги доручення, що направляється йому Постачальником електричної енергії.

За умовами пункту 5 Додатку № 6 до Договору, Споживач, зобовязаний у термін, що не перевищує 5 операційних днів з дня отримання або платіжної вимоги доручення, здійснити оплату рахунка або платіжної вимоги доручення, що направляється йому Постачальником електричної енергії.

Відповідно до п. 8.3.1 Договору за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію (п. 10 додатку № 4 до Договору) та за перетікання реактивної електроенергії (п. 5 додатку № 6 до Договору), Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобовязання по сплаті, у розмірі 0,5% від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, по день фактичної оплати.

Як свідчать матеріали справи, за січень 2015 року відповідачем було спожито 57601 кВт/год активної електроенергії та 12811 кВар/год реактивної електроенергії, що підтверджується Актами про спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію за січень 2015 р. Позивачем виставлені рахунки від 06.02.2015 р. № 849/1а на суму 91316,02 грн. та № 849/1р на суму 156,28 грн. Вказані рахунки були сплачені у повному обсязі 17.03.2015 р.

За лютий 2015 року відповідачем було спожито 44642 кВт/год активної електроенергії та 11851 кВар/год реактивної електроенергії, що підтверджується Актами про спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію за лютий 2015 р. Позивачем виставлені рахунки від 05.03.2015 р. № 849/2а на суму 70771,86 грн. та № 849/2р на суму 145,48 грн. Вказані рахунки були сплачені у повному обсязі 17.03.2015р.

За березень 2015 року відповідачем було спожито 47471 кВт/год активної електроенергії та 12247 кВар/год реактивної електроенергії, що підтверджується Актами про спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію за березень 2015 р. Позивачем виставлені рахунки від 06.04.2015 р. № 849/3а на суму 79022,12 грн. та № 849/3р на суму 155,75 грн. Вказані рахунки були сплачені у повному обсязі 16.04.2015р.

За червень 2015 року відповідачем було спожито 24992 кВт/год активної електроенергії, що підтверджується Актом про спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію за червень 2015 р. Позивачем виставлено рахунок від 06.07.2015 р. № 849/6а на суму 42901,27 грн. Вказаний рахунок було сплачено у повному обсязі 20.07.2015 р.

За липень 2015 року відповідачем було спожито 25492 кВт/год активної електроенергії, що підтверджується Актом про спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію за липень 2015 р. Позивачем виставлено рахунок від 05.08.2015 р. № 849/7а на суму 45946,78 грн. Вказаний рахунок було сплачено у повному обсязі 18.08.2015 р.

Позовні вимоги про стягнення з Комунальної установи Дніпрорудненська міська лікарня Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області пені у розмірі 263,76 грн., 3 % річних у розмірі 226,14 грн., інфляційних втрат у розмірі 9879,01грн., стали предметом судового розгляду у даній справі.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України, згідно з якою господарські зобовязання між субєктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать долучені до матеріалів справи копії Актів про спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію за період січень-березень 2015 р., червень-липень 2015 р., позивач належним чином виконав свої договірні зобовязання передав відповідачу електричну енергію на загальну суму 330415,56 грн.

На оплату поставленої електричної енергії відповідачу були виставлені відповідні рахунки:

від 06.02.2015 р. № 849/1а на суму 91316,02 грн. та № 849/1р на суму 156,28 грн. Строк оплати 18.02.2015 р. Рахунки були сплачені у повному обсязі 17.03.2015 р.

- від 05.03.2015 р. № 849/2а на суму 70771,86 грн. та № 849/2р на суму 145,48 грн. Строк оплати 13.03.2015 р. Рахунки були сплачені у повному обсязі 17.03.2015 р.

- від 06.04.2015 р. № 849/3а на суму 79022,12 грн. та № 849/3р на суму 155,75 грн. Строк оплати 14.04.2015 р. Рахунки були сплачені у повному обсязі 16.04.2015 р.

- від 06.07.2015 р. № 849/6а на суму 42901,27 грн. Строк оплати 13.07.2015 р. Рахунок було сплачено 15.07.2015 р. на суму 41952,95 грн. та 20.07.2015 р. на суму 948,32грн.

- від 05.08.2015 р. № 849/7а на суму 45946,78 грн. Строк оплати 12.08.2015 р. Рахунок було сплачено 13.08.2015 р. на суму 39219,74 грн., 18.08.2015 р. на суму 6578,56грн. та 18.08.2015 р. на суму 148,48 грн.

Несвоєчасна оплата відповідачем виставлених позивачем рахунків підтверджується долученими до матеріалів справи копіями банківських Виписок руху коштів по рахунку та копіями відповідних платіжних доручень.

Отже, відповідач не виконав своє зобовязання щодо своєчасної оплати отриманої електричної енергії, чим порушив умови Договору та вимоги чинного законодавства.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобовязання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.

Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, враховуючи встановлений факт несвоєчасного виконання відповідачем грошових зобов'язань, вимоги про стягнення з нього 3% річних за період з 19.02.2015 р. по 17.08.2015 р. в сумі 226,14грн. та втрат від інфляції за березень 2015 р. в сумі 9879,01 грн., заявлені позивачем обґрунтовано, а тому задовольняються у повному обсязі.

Розрахунок 3% річних та втрат від інфляції перевірено судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» та визнано вірним.

При цьому, суд відзначає, що в силу приписів ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання незалежно від того, виникла така неможливість з його вини чи випадково. Це правило ґрунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобовязання за рахунок іншої. Частина 2 статті 625 ЦК України визначає наслідки прострочення боржником виконання грошового зобовязання. По-перше, боржник на вимогу кредитора зобовязаний сплатити йому суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. По-друге, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити йому 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, наявність чи відсутність вини при стягненні 3% річних та втрат від інфляції, не має істотного значення.

Факт порушення відповідачем своїх зобовязань щодо своєчасності виконання рішення суду є доведеним і сторонами не заперечується, що покладає на відповідача додаткові юридичні обов'язки, в тому числі, передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України у вигляді нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

Аналогічні положення містяться в ст.ст. 216, 230, 231 Господарського кодексу України.

Так, ст. 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 4 ст. 231 ГК України встановлено: у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» (далі Закон) платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Разом з тим, статтею 3 Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Вимога про стягнення пені заявлена позивачем на підставі п. 8.3.1 Договору, яким передбачено, що за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію (п. 10 додатку № 4 до Договору) та за перетікання реактивної електроенергії (п. 5 додатку № 6 до Договору), Споживач сплачує Постачальнику електричної енергії пеню за весь період часу, протягом якого не виконане зобовязання по сплаті, у розмірі 0,5% від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, по день фактичної оплати.

Оскільки відповідачем не виконувались своєчасно та належним чином зобов'язання щодо оплати вартості отриманої за Договором електроенергії, позивачем нарахована до сплати пеня.

В даному випадку, факт порушення відповідачем умов Договору щодо строків оплати підтверджується матеріалами справи та відповідачем не заперечується.

Таким чином, оскільки сплата неустойки у вигляді пені за сам факт несвоєчасного виконання відповідачем грошового зобовязання, передбачена умовами договору без будь-яких обумовлень (у тому числі щодо відсутності вини), тому позивач обгрунтовано заявив пеню до стягнення.

З огляду на вищевикладене, враховуючи доведеність факту порушення відповідачем строків оплати за Договором, умови Договору та приписи чинного законодавства, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача суми 263,76 грн. пені (за період з 15.04.2015р. по 17.08.2015 р.), заявлена позивачем обґрунтовано, а тому задовольняється у повному обсязі.

Розрахунок пені перевірено судом за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» та визнано вірним.

При цьому, судом враховується, що по рахунку № 849/За від 06.04.2015р. строк оплати 14.04.205р. Оплата у розмірі 70 022,12 грн. та 9 000,00 грн. була здійснена відповідачем - 16.04.2015р. Строк прострочення складає 1 (день оплати у розрахунок не враховано);

по рахунку № 849/Зр від 06.04.2015р. строк оплати 14.04.205р. Оплата у розмірі 155.75грн. була здійснена відповідачем 16.04.2016р. Строк прострочення складає 1 день (день оплати у розрахунок не враховано);

по рахунку № 849/6а від 06.07.2015р., строк оплати 13.07.2015р. Перше перерахування здійснено 15.07.2015р. на суму 41 952,95грн., тому розрахунок здійснено за І день прострочення на повну суму по рахунку. Кінцева сплата по рахунку здійснена 20.07.2015р. на суму 948,32 грн., тому розрахунок за 5 днів прострочення сплати здійснено з 15.07.2015р. по 19.07.2015р. на залишок суми після першої оплати, а саме на 948,32грн. (день оплати не враховано);

по рахунку № 849/7а від 05.08.2015р. строк оплати 12.08.2015р. Оплата у розмірі 39 219,74грн.була здійснена відповідачем 13.08.2015р., тому розрахунок пені за прострочення строку сплати здійснено на залишок боргу 6 727,04 грн. з 13.08.2015р. по 17.08.2015р. тобто за 5 днів прострочення без врахування дня сплати боргу (18.08.2015р.).

Отже, позов задовольняється у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати судового збору в розмірі 1378,00 грн. відносяться на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунальної установи Дніпрорудненська міська лікарня Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області (71630, м. Дніпрорудне Василівського району Запорізької області, вул. Зелена, 2, ) на користь Відкритого акціонерного товариства Запоріжжяобленерго в особі Виробничого структурного підрозділу Василівського району електричних мереж (71601, м. Василівка Василівського району Запорізької області, вул. Гоголя. 1-А, , п/рахунок № 1112 у Філії «ЗРУ» ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 313399) суму 263 (двісті шістдесят три) грн. 76 коп. пені, суму 226 (двісті двадцять шість) грн. 14 коп. 3% річних, суму 9879 (девять тисяч вісімсот сімдесят девять) грн. 01 коп. втрат від інфляції та суму 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 27.05.2016р.

Суддя М.В. Мірошниченко