ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" травня 2016 р. Справа № 922/4605/14

вх. № 151

Суддя господарського суду: Байбак О.І.

при секретарі судового засідання: Васильєв А.В.

розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський проектний інститут", м. Харків (вх. № 151 від 29.04.2016 р.) на бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції при виконання наказу господарського суду Харківської області від 08.12.2015 р. по справі за позовом ТОВ "Харківський проектний інститут", м. Харків по справі

за позовом: Приватного вищого навчального закладу "Народна українська академія", м. Харків

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський проектний інститут", м. Харків

про: витребування майна

за участю представників сторін та ДВС:

Стягувача: ОСОБА_2, довіреність № 530 від 19.12.15 р.;

ОСОБА_3, довіреність №133 від 27.04.16 р.;

Боржника: ОСОБА_1, довіреність № 67/01 від 30.09.15, ;

ДВС: ОСОБА_4, довіреність від 11.05.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Вищого господарського суду України від 02.12.2015 р. по справі № 922/4605/14, задоволено касаційну скаргу Приватного навчального закладу Харківського гуманітарного університету Народна українська академія, скасовано рішення господарського суду Харківської області від 08.07.2015 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 17.08.2015 р., та прийнято нове рішення, яким задоволено позов, витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський проектний інститут" (61024, м. Харків, вул. Лермонтовська, 27, ) на користь приватного вищого навчального закладу Харківського гуманітарного університету "Народна українська академія" (61024, м. Харків, вул. Лермонтовська, 27, ) скульптурну композицію "Вогонь знань", розміщену біля входу у корпус "Б-8" по вул. Лермонтовській, 27 в м. Харкові, а також стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський проектний інститут" (61024, м. Харків, вул. Лермонтовська, 27, ) на користь приватного вищого навчального закладу Харківського гуманітарного університету "Народна українська академія" (61024, м. Харків, вул. Лермонтовська, 27, ) 1827 грн. судового збору за подання позову, 913,50 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги від 18 грудня 2014 року, 913,50 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги від 20 липня 2015 року, 913,50 грн. судового збору за розгляд касаційної скарги від 3 березня 2015 року та 2192,40 грн. судового збору за розгляд даної касаційної скарги.

Також цією постановою Вищого господарського суду України доручено господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

18.12.2015 р. на виконання постанови ВГСУ від 02.12.2015 р. господарським судом Харківської області видані відповідні накази та направлені приватному навчальному закладу Харківського гуманітарного університету Народна українська академія, зміст яких повністю відтворює зміст резолютивної частини постанови ВГСУ від 02.12.2015 р.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківський проектний інститут", м. Харків (далі за текстом - боржник) звернулося до господарського суду Харківської області зі скаргою (вх. №151 від 29.04.2016 р.). на бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції (далі за текстом - ДВС) при виконанні наказу господарського суду Харківської області від 08.12.2015 р. по справі № 922/4605/14.

В обґрунтування зазначеної скарги боржник вказує на недотримання ДВС при виконанні наказу господарського суду по даній справі ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», що, на думку боржника, є підставою для задоволення даної скарги та зобовязання ДВС винести постанову про повернення виконавчого документа стягувану.

05.05.2015 р. автоматизованою системою документообігу господарського суду Харківської області суддею-доповідачем у даній справі визначено суддю Байбак О.І.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.05.2016 р. скаргу боржника прийнято до провадження, та призначено до розгляду в судовому засіданні на 31.05.2016 р.

Стягував надав суду відзив на скаргу боржника (вх. № 17556 від 31.05.2016 р.) в якому просить суд в її задоволенні відмовити.

ДВС також надала суду заперечення на скаргу боржника (вх. № 17940 від 31.05.2016 р.), в яких просить суд в її задоволенні відмовити.

На судове засідання 31.05.2016 р. прибули представники сторін та ДВС.

Представник боржника підтримує позицію, викладену в скарзі, просить її задовольнити.

Представники стягувача та ДВС просять суд в задоволенні скарги відмовити.

Перевіривши матеріали скарги, оцінивши надані суду докази та доводи суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні цієї скарги, виходячи з наступного:

Як свідчать матеріали справи, постановою ДВС від 05.04.2016 р. ВП № 50714880 відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду по справі № 922/4605/14 від 18.12.2015 р., надано боржнику строк на добровільне виконання судового рішення до 12.04.2016 р.

Дану постанову надано боржнику, однак зазначене рішення останнім у добровільному порядку виконано не було, про що державним виконавцем складено акт ВП 50714880 від 13.04.2016 р.

Матеріали справи також свідчать, що ДВС звернулася до стягувача листом від 13.04.16 № 07-30/5736/14 в якому, зокрема зазначив, що виконання рішення суду по даній справі буде здійснюватися в примусовому порядку, шляхом проведення робіт з демонтажу скульптурної композиції «Вогонь знань», розміщеної біля входу в корпус «Б-8» по вул. Лермонтовській, 27 в місті Харкові. ДВС зазначив, що з метою примусового виконання вищезазначеного рішення суду необхідно залучити спеціаліста з демонтажу скульптурної композиції «Вогонь знань». Керуючись ст. 42 ЗУ «Про виконавче провадження» з метою забезпечення здійснення виконавчих дій ДВС запропонувала стягувачу повідомити, чи згоден він здійснити авансування витрат по примусовому виконанню рішення на організацію виконавчих дій. Відповідь стосовно згоди чи відмови від авансування витрат на проведення виконавчих дій виконавець запропонував надати в строк до 20.04.16 р., посилаючись на ТД-14. Додатково ДВС повідомила, що у разі відмови від авансування витрат па проведення виконавчих дій, виконавчий документ буде повернуто стяувачу без виконання па підставі п. 4 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження».

У відповідь, стягувач листом б/н від 19.04.16 повідомив ДВС, що авансування витрат на організацію виконавчих дій він не планує, оскільки з метою співпраці з ДВС у виконанні судового рішення, між стягувачем та ФОП ОСОБА_5 вже укладено відповідний договір, згідно з яким ФОП ОСОБА_5 буде виконувати роботи з демонтажу скульптурної композиції «Вогонь знань».

Боржник вважає, що оскільки ДВС отримавши відповідного листа з відмовою у авансуванні виконавчих дій не повернув виконавчий документ стягувачу, тим самим він порушив вимоги ст. ст. 6, 11, 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначені обставини стали підставами для звернення боржника до суду зі скаргою на дії ДВС, яка є предметом розгляду суду.

Однак, відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» з метою забезпечення провадження виконавчих дій стягував може за погодженням з державним виконавцем внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби певну грошову суму для здійснення необхідних витрат або покриття їх частини, якщо інше не передбачено цим Законом.

Пунктом 3.14 «Інструкції з організації примусового виконання рішень» затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 4512/5 від 02.04.12 р. передбачено, що авансові внески для здійснення необхідних витрат на забезпечення провадження виконавчих дій або для покриття їх частини можуть бути зроблені стягувачем шляхом перерахування цих копти безпосередньо на відповідний рахунок органу ДВС. Суму коштів, яку необхідно внести на відповідний рахунок органу ДВС, стягувач визначає за погодженням з державним виконавцем з урахуванням необхідних витрат для проведення робіт.

Таким чином, системний аналіз відповідних положень закону та інструкції свідчать про те, що авансування витрат на проведення виконавчих дій шляхом внесення сум на депозитний рахунок відповідного органу ДВС є правом стягувача, а не його обовязком, та може бути здійснено у різний спосіб, у тому числі шляхом внесення сум на депозитний рахунок органу ДВС.

Суд також враховує, що станом на момент винесення даної ухвали виконавче провадження з примусового виконання рішення по даній справі триває, ДВС проводяться відповідні дії з його примусового виконання, строків виконання виконавчого документа ДВС не порушено.

Крім того, в листі від 13.04.16 № 07-30/5736/14 ДВС не зазначало про яку суму авансування йдеться мова, а листом б/н від 19.04.16 повідомив ДВС, що з метою примусового виконання судового рішення він погоджується співпрацювати з ДВС та уклав з ФОП ОСОБА_5 відповідний договір на демонтаж скульптури.

До того ж, як свідчать матеріали справи, листом від 30.05.2016 р. стягував повідомив ДВС про те, що він погоджується на авансування проведення виконавчих дій, та просить повідомити порядок його здійснення. Таким чином, обставини, з підстав яких боржник просить суд зобовязати ДВС винрести постанову про повернення виконавчого документа усунуті.

Так само суд зазначає, що відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно зі ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з судовим рішенням по даній справі у боржника витребувано відповідне майно, тобто покладено обовязок його передання стягувачу, однак боржник, всупереч вимогам ст. 124 Конституції України, ст. 115 ГПК України, дане рішення в добровільному порядку не виконує, чим порушує права та інтереси стягувача.

З урахуванням викладеного, суд визнає вимоги боржника про задоволення скарги на дії ДВС позбавленими фактичного та правового обґрунтування, а так само такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України. За таких обставин, в задоволенні зазначеної скарги боржника на дії ДВС слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 86, 115, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківський проектний інститут", м. Харків (вх. № 151 від 29.04.2016 р.) на бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції при виконання наказу господарського суду Харківської області від 08.12.2015 р. по справі № 922/4605/14 відмовити.

Суддя Байбак О.І.