ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016 року Справа № 904/10890/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Антонік С.Г. (доповідач)

суддів: Дмитренко Г.К., Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання: Ковзиков В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача:ОСОБА_1, представник, дов. №8183 від 03.12.2015р.

ОСОБА_2, представник, дов. №8178 від 14.10.2015р.

від відповідача:ОСОБА_3, представник, дов. № б/н від 14.01.2016р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Кірасир 2" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2016р. у справі № 904/10890/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастини", м.Київ

до Приватного підприємства "Кірасир 2", м.Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 132 529,50 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2016р. (суддя Воронько В.Д.) позов задоволено повністю.

Стягнуто з Приватного підприємства "Кірасир 2" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укравтозапчастина" 132 529, 50 грн. збитків та 1 987,95 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду мотивоване доведеністю вини відповідача у неналежному виконанні ним обовязку щодо охорони ввіреного йому об'єкту

Не погодившись з рішенням суду, відповідач у справі звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. В скарзі зазначає, що:

- позивачем не надано суду документів, виключно які можуть бути належними та допустимими доказами на підтвердження правильно розрахованого та належно оформленого розміру і самого факту наявності шкоди, спричиненої нестачею ( крадіжкою) відповідно до діючого законодавства.

- суд відхилив клопотання про проведення економічної експертизи, яка б змогла з'ясувати обставини щодо відвантаження товару, заготування надлишків, фактичну наявність чи відсутність нестачі.

- діючими нормами матеріального права щодо ведення бухгалтерського обліку та встановлення розміру шкоди, завданою нестачею, такі документи як Відомість фактичного зняття залишків товарно-матеріальних цінностей та Розрахунок розміру збитків, не передбачені як належні та допустимі докази нестачі.

Просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала доводи, що наведені в апеляційній скарзі та зазначила, що таку кількість акумуляторів не можливо винести. Вважає, що крадіжки не було.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що відповідно до укладеного договору представник відповідача ОСОБА_4 особисто приймав участь у проведенні інвентаризації з причин скоєння крадіжки майна позивача 15.10.2015р. За результатами інвентаризації було складено інвентаризаційний опис, підписаний саме членами інвентаризаційної комісії та протокол засідання комісії про затвердження результатів інвентаризації із визначенням суми нестачі. Оскільки ОСОБА_4 не є працівником позивача, а був присутнім при проведенні інвентаризації, йому запропоновано до підпису Відомість фактичного зняття залишків товарно-матеріальних цінностей (за напрямком АКБ) та їх порівняння з даними бухгалтерського обліку, а також Розрахунок розміру заподіяних збитків. Дані документи були підписані ним без зауважень.

Господарським судом були досліджені всі документи, в повному обсязі зясовані обставини, що мають значення для справи, правильно застосував норми матеріального та процесуального права та прийняв законне рішення. Просять залишити його в силі.

Відповідач подав клопотання про проведення економічної експертизи, на розгляд якої просив поставити наступні питання:

- Чи підтверджується документально нестача ТМЦ на складі позивача, встановлена 14.10.2015р. в кількості 83 акумулятори на суму 132 529,50 грн.?

- Чи підтверджується документально придбання та наявність акумуляторів в кількості 83 шт. на суму 132 529Ю50 грн. станом на 14.10.2015р. на балансі позивача?

- Чи підтверджується документально та чи здійснювалась реалізація акумуляторів, які були придбані одночасно з акумуляторами, що увійшли до переліку встановленої нестачі?

- Які порушення норм бухгалтерського обліку виявлені при проведенні експертизи щодо ведення обліку стосовно спірних акумуляторів.

Представники позивача заперечують в проведенні експертизи, посилаючись на те, що представник відповідача був присутнім при знятті залишків і порівнянні їх з бухгалтерським обліком та при розрахунку збитків і підписав дані документи без зауважень. Про проведення експертизи відповідач в суді першої інстанції не заявляв. Вважає, що клопотання заявлено відповідачем з метою затягування розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В матеріалах справи міститься інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей по складу позивача, проведений 14.10.2015р. в період з 13год. 15 хв. до 16 год. 50 хв., на підставі наказу №1 від 01.01.2015р. щодо проведення інвентаризації щомісячно два рази на місяць не пізніше 15 та 30 числа (т.2 а.с.7 13).

Кількість акумуляторних батарей, зазначених в цій відомості та в графі «за даними бухгалтерського обліку» у відомості фактичного зняття залишків ТМЦ (за напрямком АКБ), складеної за участю представника відповідача після крадіжки, співпадає. Різниця складає 83 акумулятори (т.1. а.с.25-27).

За фактом крадіжки саме 83 акумуляторів на суму 132 529 грн. порушено кримінальне провадження.

За таких обставин немає необхідності в призначені експертизи.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм чинного законодавства при винесенні рішення суду, заслухавши пояснення представників сторін, встановила наступне.

Між ТОВ "Укравтозапчастина" (замовник) та ПП "Кірасир 2" (охорона) укладено договір № ВБ-906 від 06.02.2014р. про надання охоронних послуг.

Згідно п.п.1.1., 1.2. Договору, замовник доручає, а охорона бере на себе зобов'язання забезпечити схоронність приміщень та майна замовника на об'єктах, вказаних у дислокації (додаток № 1) до договору. Послуги будуть надаватися працівниками охорони підготовленими з питань охорони об'єктів (територій), організацій, офісних приміщень та іншої власності. Працівники охорони будуть забезпечені форменим одягом та засобами активного захисту за рахунок охорони. Працівники охорони про умови несення служби проінструктовані.

Охорона об'єкту здійснюється у дні і години, вказані у дислокації, згідно "Інструкції по несенню служби на постах на об'єкті" (Додаток № 2 до договору).

Охорона зобов'язана забезпечувати охорону товарно-матеріальних цінностей та майна замовника, прийнятих під охорону, від розкрадання і не допускати проникнення сторонніх осіб на об'єкт, що охороняється (п. 3.2 договору).

Відповідно до п.3.6. договору відповідач зобовязаний забезпечити наявність потрібної кількості персоналу Охорони та виконання обовязків своїх згідно дислокації ( додаток №1 до Договору) та Інструкції по несенню служби на постах ( Додаток №2 до Договору) за будь-яких обставин.

Пунктом 7.1 Договору сторони погодили оплату послуг з охорони щомісячно в розмірі 6 480 грн. без ПДВ.

Згідно Дислокації (Додаток № 1 до Договору), підписаної сторонами, обєктом охорони є складські приміщення та майданчик відкритого зберігання сільськогосподарської техніки, автомобільних та тракторних шин, автомобілів та інш. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 26-А. Часи охорони: в робочі дні з 17-00 до 08-00, у передвихідні, вихідні, святкові з 08-00 до 08-00.

Сторонами підписано також Інструкцію по несенню служби на постах на обєкті ТОВ «Укравтозапчастина».

Відповідно до п.1.10. Інструкції встановлено, що охоронник несе службу на обєкті замовника з 17 годин до 08 години наступного дня, у вихідні та святкові дні в режимі патрулювання за встановленим маршрутом руху.

Розділом 2 Інструкції сторони погодили порядок передачі обєктів під охорону, у тому числі у святкові та вихідні дні. Так п.п.2.2 2.4. Інструкції встановлено, що в приміщенні матеріально відповідальна особа перевіряє стан та закритість вікон, дверей, …, відсутність сторонніх осіб, тощо. Після чого охоронник разом із матеріально-відповідальною особою перевіряє стан приміщень зовні;

у присутності охоронника матеріально-відповідальна особа зачиняє приміщення та опечатує двері;

охоронник перевіряє факт опечатування дверей приміщення.

З моменту опечатування приміщень вони вважаються переданими під охорону…

В нічь з 14 на 15 жовтня 2015 року на обєкті, що переданий позивачем під охорону відповідачу, сталася крадіжка належних позивачу акумуляторних батарей.

Позивач листом від 15.10.2015р. повідомив відповідача про необхідність забезпечити 15.10.2015р о 10.00 год. присутність свого представника при проведенні інвентаризації майна у зв'язку із скоєнням крадіжки. Відповідачем даний лист отримано в цей же день, про що свідчить підпис директора відповідача на листі.

15.10.2015р. складено Відомість фактичного зняття залишків товарно-матеріальних цінностей (за напрямком АКБ) та їх порівняння з даними бухгалтерського обліку в Дніпропетровській філії ТОВ "Укравтозапчастина" за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Курсантська, 26А, в якій відображено недостачу 83 акумуляторних батарей різних видів.

Також 15.10.2015р. складено Розрахунок розміру заподіяних ТОВ "Укравтозапчастина" збитків, за яким внаслідок викрадення 83 акумуляторних батарей збитки складають 132 529,50 грн.

Відомість та Розрахунок підписані директором відповідача ОСОБА_4 без будь-яких зауважень.

Самарським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області порушено кримінальне провадження № 0001665 про скоєння злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 Кримінального кодексу України, слідство за яким триває.

Позивачем направлено претензію відповідачу з вимогою сплатити суму збитків у розмірі 132 529,50 грн., в задоволенні якої відповідач відмовив, з посиланням на приписи п. 6.1.3. договору ( охорона звільняється від відповідальності за майнові збитки, спричинені замовнику шляхом розбійного чи бандитського нападу із застосуванням вогнепальної зброї, якщо сили охорони виявляться недостатніми для відбиття нападу).

Позивач звернувся до суду з позовом яким просить стягнути з відповідача збитки в розмірі 132 529,50 грн., посилаючись на неналежне виконання останнім умов договору.

Відповідно до ст.193 ГК України, ст.525, ст.526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст..978 ЦК України, за договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату.

Згідно п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про охоронну діяльність», персонал охорони під час виконання функціональних обов'язків зобов'язаний забезпечувати цілісність об'єктів охорони та недоторканність майна, що на них зберігається, недоторканність фізичних осіб.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.8 даного Закону, суб'єкт охоронної діяльності надає послуги з охорони на підставі договору, укладеного із замовником у письмовій формі відповідно до законодавства.

У договорах про надання послуг з охорони майна та фізичних осіб відповідно до положень Цивільного кодексу України визначаються умови відшкодування суб'єктом охоронної діяльності шкоди, заподіяної через неналежне виконання ним своїх зобов'язань.

Згідно п.п.5.1., 5.1.1., 5.4. Договору, охорона несе повну матеріальну відповідальність за збитки, спричиненні внаслідок неналежного виконання нею своїх зобов'язань, заподіяні розкраданням товарно-матеріальних цінностей під час знаходження об'єкту під охороною, здійснене шляхом крадіжки, грабежу, розбійного нападу, в результаті незабезпечення належної охорони або внаслідок невиконання охороною встановленого на об'єкті порядку вивезення (винесення) товарно-матеріальних цінностей.

Відшкодування замовнику заподіяних збитків здійснюється охороною на підставі відповідних документів і розрахунків вартості вкрадених, знищених чи пошкоджених товарно-матеріальних цінностей, складених за участю охорони або без такої в разі не прибуття представників охорони, та звіреними з бухгалтерськими даними замовника. До збитків, що підлягають відшкодуванню, включається вартість викраденого або знищеного майна, розмір зниження у ціні пошкоджених товарно-матеріальних цінностей або витрати, проведені на відновлення пошкодженого майна.

Відповідач, прийнявши 14.10.2015р. обєкт позивача під охорону, не забезпечив охорону ТМЦ від розкрадання, чим порушив свої обовязки, встановлені п.3.2. Договору.

Розділом 6 договору сторони погодили підстави звільнення охорони від відповідальності за збитки. Охорона не несе відповідальності:

за майнові збитки, заподіяні стихійним лихом;

за майнові збитки, заподіяні замовнику при масових порушеннях громадського порядку;

за майнові збитки, спричинені замовнику шляхом розбійного чи бандитського нападу із застосуванням вогнепальної зброї, якщо сили охорони виявляться недостатніми для відбиття нападу;

за майнові збитки, що спричинені охороною в силу настання крайніх обставин з метою запобігання ще більшим збиткам.

Охорона не несе відповідальність за цілісність приміщень і матеріальні цінності, що в них зберігаються, якщо ці приміщення не віднесені до Дислокації цього Договору.

Підстави, передбачені договором для звільнення відповідача за причинені позивачу збитки, відсутні.

Статтею 224 ГК України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

В діях відповідача є протиправна винна поведінка, яка полягає у невиконанні обовязків за договором. Обєктивним наслідком протиправної поведінки є збитки завдані позивачу викраденням майна.

Таким чином наявна сукупність усіх чотирьох елементів, що складають цивільне правопорушення і є необхідними для застосування такої відповідальності, як відшкодування збитків - протиправна поведінка, збитки, причинний звязок між протиправною поведінкою та збитками, вина.

Сума збитків у розмірі 132 529,50 грн. підтверджується матеріалами справи та правильно стягнута судом.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню у звязку з вищенаведеним та з наступних підстав.

15.10.2015р. наказом генерального директора ТОВ «Укравтозапчпстина», у звязку з крадіжкою акумуляторних батарей в ніч з 14 на 15 жовтня 2015р., створено комісію для розрахунку розміру збитків у складі директора, бухгалтера та зав. складом Дніпропетровської філії (т.1 а.с. 158). І саме ця комісія складала розрахунок збитків та відомість фактичного зняття залишків ТМЦ.

Пунктом 5.3. Договору сторони погодили, що при наявності письмової заяви замовника про заподіяні збитки відповідальні представники охорони зобов'язані брати участь у визначенні розміру цих збитків та в знятті залишків товарно-матеріальних цінностей, які порівнюються з даними бухгалтерського обліку на день події.

Згідно п.5.4. Договору, відшкодування замовнику заподіяних збитків здійснюється охороною на підставі відповідних документів і розрахунків вартості вкрадених, знищених чи пошкоджених товарно-матеріальних цінностей, складених за участю охорони або без такої в разі не прибуття представників охорони, та звіреними з бухгалтерськими даними замовника.

Як встановлено матеріалами справи, керівник відповідача особисто приймав участь у знятті залишків акумуляторних батарей та звірянні з бухгалтерськими даними, а також у визначені вартості вкрадених батарей, про що свідчить підписання ним без зауважень Відомості фактичного зняття залишків ТМЦ та Розрахунку розміру збитків (т.1 а.с.23-27).

З наведених підстав рішення суду слід залишити в силі, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 101 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Кірасир 2" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2016р. у справі № 904/10890/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 27.05.2016р.

Головуючий: _________________ С.Г. Антонік

Судді: ________________ Л.О.Чимбар

_________________ ОСОБА_5