ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2016 року Справа № 904/10221/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач ),

суддів: Науменка І.М., Вечірка І.О.

секретар судового засідання: Ковзиков В.О.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник ( дов. від 19.10.2015 р. )

від відповідача-1: ОСОБА_2 представник ( дов. від 02.03.2016 р. № 25/03/д ),

ОСОБА_3 представник ( дов. від 25.03.2016 р. № 25/03/1 )

від відповідача-2: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

від відповідача-3: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Європейського банку реконструкції та розвитку

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2016 р. у справі

за позовом Європейського банку реконструкції та розвитку

( European Bank for Reconstruction and Development ),

м. Лондон, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРЛІЗІНВЕСТ",

м. Підгороднє, Дніпропетровська область

до відповідача-2: Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_4 ОСОБА_1",

м. Київ

до відповідача-3: Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк",

м. Київ

про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження та інше

ВСТАНОВИВ:

Європейський банк реконструкції та розвитку звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій з урахуванням заяв про зміну предмета позову та про збільшення розміру позовних вимог просить суд: звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження за Договором Застави від 21.10.2011 р. в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Інтерлізіінвест» перед Європейським банком реконструкції та розвитку за Кредитним Договором від 23.09.2011 у розмірі 73 551 249 доларів США 85 центів, а саме всі теперішні та майбутні майнові права та права вимоги щодо банківських рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлізіінвест» за договорами банківського рахунка та/або банківського вкладу, детальний опис яких наведений у Додатку А до Договору Застави , а саме: поточний рахунок № 9 у гривнях, відкритий у ПАТ "ОСОБА_4 ОСОБА_1" на підставі Договору № 03/38-650 банківського рахунку від 24 квітня 2009 року; поточний рахунок №6553 у доларах США, відкритий у ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі Договору № 105/Зк/11-029 банківського рахунку від 4 жовтня 2011 року; поточний рахунок №6542 у гривнях, відкритий у ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі Договору № 105/3к/11-029 банківського рахунку від 4 жовтня 2011 року; поточний рахунок №6605 у євро, відкритий у ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі Договору № 105/Зк/11-029 банківського рахунку від 4 жовтня 2011 року; поточний рахунок №6630 у російських рублях, відкритий у ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі Договору № 105/3к/11-029 банківського рахунку від 4 жовтня 2011 року; депозитний рахунок №2911 у гривнях, відкритий у ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі Договору №2911 банківського вкладу на вимогу ("Rollover") від 25 листопада 2013 року; депозитний рахунок №2815 у гривнях, відкритий у ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі Договору № 2815 банківського вкладу від 23 грудня 2013 року; депозитний рахунок №4167 у доларах США, відкритий у ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі Договору №4167 банківського вкладу на вимогу ("Rollover") від 28 березня 2014 року; депозитний рахунок №5311 у гривнях, відкритий у ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі Договору №5311 банківського вкладу на вимогу ("Rollover") від 19 вересня 2013 року; депозитний рахунок №1166 у гривнях, відкритий у ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі Договору № 105/Зк/12-001 банківського вкладу на вимогу ("Rollover") від 17 січня 2012 року; депозитний рахунок №7735 у доларах США, відкритий у ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі Договору № 105/Зк/11-038 банківського вкладу на вимогу ("Rollover") від 15 грудня 2011 року; депозитний рахунок №012 у російських рублях, відкритий у ПАТ "Укрсоцбанк" на підставі Договору № 105/Зк/12-002 банківського вкладу на вимогу ("Rollover") від 1 червня 2012 року; та всі інші, не передбачені у Додатку А до Договору Застави, теперішні та майбутні майнові права та права вимоги щодо банківських рахунків Відповідача, відкритих та що будуть відкриті в майбутньому Відповідачем, включаючи права на одержання всіх коштів та процентів на кошти, що внесені на рахунки або в інший спосіб накопичені на них, шляхом відступлення (переведення) на користь Позивача всіх прав Відповідача за рахунками, на які поширюється застава за Договором Застави; зобов'язати Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_4 ОСОБА_1", Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" та інші банки, що обслуговують рахунки Відповідача, виконувати усі та будь-які розпорядження Позивача щодо банківських рахунків Відповідача, зазначених у пункті 2 вище, включаючи, без обмеження, розпорядження щодо списання коштів з таких банківських рахунків.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2016 р., на підставі клопотання Відповідача-1, провадження у справі № 904/10221/14 зупинено до вирішення в установленому законом порядку справи № 904/8934/14, яка перебуває в провадженні Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Ухвала мотивована тим, що розгляд справи № 904/10221/14 є неможливим до вирішення в установленому порядку справи № 904/8934/14, оскільки результат вирішення справи № 904/8934/14, безпосередньо впливає на розмір заборгованості за кредитним договором від 23.09.2011 р., стягнення якої за рахунок предмету забезпечувального обтяження, є предметом спору у справі № 904/10221/14. Зважаючи на те, що за рішенням суду у справі № 904/8934/14 Позивачеві в рахунок часткового погашення зобов'язання за кредитним договором від 23.09.2011 р. у розмірі 73 551 249,85 доларів США, передано у власність майно вартістю 43 730 000,00 доларів США, з набранням чинності рішення у зазначеній справі, зобов'язання Відповідача за кредитним договором буде вважатися виконаним, відповідно на суму вартості, прийнятого Позивачем у власність майна, яке є предметом обтяження.

Не погодившись з ухвалою суду, Позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду, як прийняту с порушенням норм процесуального права, яке полягало у тому, що суд, всупереч приписам ч. 1 ст. 79 ГПК України, вирішив, що розгляд справи № 904/10221/14 є неможливим до вирішення справи № 904/8934/14.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги Позивач посилається на те, що у межах вищезазначених обох справ стягнення на предмети забезпечувального обтяження звертається в рахунок погашення заборгованості за одним і тим самим договором - кредитним договором від 23.09.2011 р. ( з наступними змінами та доповненнями ), укладеним між Позивачем та Відповідачем-1. Обставини встановлення вартості вагонів, які, з-поміж іншого, є предметом розгляду в межах справи № 904/8934/14, жодним чином не зумовлюють неможливість прийняття рішення в справі № 904/10221/14. Крім того, із завершенням апеляційного розгляду справи № 904/8934/14 сума заборгованості за Кредитним Договором автоматично та відразу не зменшиться на суму вартості вагонів, яка буде зафіксована в судовому рішенні. Для такого зменшення додатково потребуватиметься фактична передача цих вагонів у власність Європейського банку реконструкції та розвитку.

У запереченнях на апеляційну скаргу Відповідач-1 зазначив на тому, що провадження у справі зупинено обґрунтовано на законних підставах, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки підстави та мотиви, зазначені у даній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Так, справа № 904/8934/14 за позовом ЄБРР до ТОВ «ІНТЕРЛІЗІНВЕСТ» про звернення стягнення на предмет забезпечувального зобов'язання, а саме залізничні вантажні вагони, є пов'язаною зі справою № 904/10221/14, оскільки у ній судом встановлюються обставини, які впливають на оцінку доказів у даній справі. З набранням чинності рішення у справі № 904/8934/14, зобов'язання Відповідача за кредитним договором буде вважатися виконаним, відповідно на суму вартості, прийнятого Позивачем у власність майна, яке є предметом обтяження ( згідно ч. 4 ст. 29 закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»). В інакшому випадку, судами у цих двох справах буде встановлено неправильний розмір забезпечених обтяженням вимог для двох різних предметів обтяження (всі теперішні, майбутні майнові права, права вимоги щодо банківських рахунків Відповідача та майно - залізничні вантажні вагони, що належать Відповідачу).

Від Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_4 ОСОБА_1" надійшла заява про розгляд апеляційної скарги без участі представників.

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" відзив на апеляційну скаргу не надіслало.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_5 у складі колегії суддів: Науменка І.М., Вечірка І.О.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.05.2016 р. апеляційна скарга прийнята до провадження колегією суддів у складі: ОСОБА_5 ( головуючий ), суддів: Науменка І.М., Вечірка І.О. Розгляд справи призначено на 24.05.2016 р.

Розпорядженням в. о. керівника апарату суду від 23.05.2016 р. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі, у звязку з перебуванням у відпустці судді Вечірка І.О.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_5 у складі колегії суддів: Науменка І.М., Євстигнеєва О.С.

У судовому засіданні 24.05.2016 р. оголошено перерву на 02.06.2016 р.

Розпорядженням в. о. керівника апарату суду від 01.06.2016 р. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у справі, у звязку з перебуванням у відрядженні судді Євстигнеєва О.С.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_5 у складі колегії суддів: Науменка І.М., Вечірка І.О.

У судове засідання представник Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

не з'явився. Відповідач - 3 причин неявки свого представника суду не повідомив.

Ст. 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Ст. 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного судова колегія визнала за можливе розглянути справу у відсутність представників Відповідач 2 та Відповідач - 3.

У судовому засіданні 02.06.2016 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Підпунктом 3.16 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" визначено, що відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядалися іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення ( ч. 2 4 ст. 35 ГПК ). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області 02.03.2016 р. у справі № 904/8934/14 за позовом Європейського банку реконструкції та розвитку до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРЛІЗІНВЕСТ" задоволено вимоги Позивача, звернуто стягнення на предмет забезпечувального обтяження (застави) за договором застави рухомого майна від 21.10.2011 р. шляхом передачі у власність Європейського банку реконструкції та розвитку ( European Bank for Reconstruction and Development ) - 2 387 вантажних залізничних вагонів загальною вартістю 43 730 000,00 доларів США в рахунок часткового виконання забезпеченого заставою зобов'язання за кредитним договором від 23.09.2011 р., укладеного між Європейським банком реконструкції та розвитку та ТОВ "Інтерлізінвест" у розмірі 73 551 249,85 доларів США.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 02.03.2016 р. у справі № 904/8934/14 не набрало чинності у звязку з апеляційним оскарженням. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.03.2016 р. прийнято до розгляду апеляційну скаргу ТОВ "Інтерлізінвест" на вказане рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" ( далі Закон ) обтяжувач, який звертається до суду з вимогою звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до моменту подання відповідного позову до суду письмово повідомити всіх обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження цього ж рухомого майна, про початок судового провадження у справі про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.

У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються також загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження.

Звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може бути припинене боржником або третьою особою шляхом виконання порушеного боржником забезпеченого обтяженням зобов'язання або тієї частини цього зобов'язання, виконання якої було прострочене, разом з відшкодуванням обтяжувачу витрат, понесених у зв'язку з пред'явленням вимоги та/або звернення стягнення. Таке виконання може бути здійсненим у будь-який час до моменту продажу обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження або до переходу права власності на нього до обтяжувача. У цьому разі обтяжувач не вправі вимагати від боржника або іншої особи, яка виконала зобов'язання, сплати інших сум ( ст. 28 Закону ).

Згідно зі ст. 29 Закону, обтяжувач має право після одержання предмета обтяження у володіння задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов'язанням шляхом набуття права власності на предмет забезпечувального обтяження, якщо інше не встановлено законом або договором. При цьому обтяжувач зобов'язаний повідомити боржника та інших обтяжувачів відповідного рухомого майна про свій намір набути право власності на предмет забезпечувального обтяження в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону.

Ст. 24 Закону передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження може здійснюватися не тільки на підставі виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом, але й на підставі рішення суду.

Отже, виходячи зі змісту вказаних положень статей Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», вбачається, що у разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження шляхом передачі рухомого майна, що є предметом обтяження у власність обтяжувача, забезпечене обтяження вважається виконаним і обтяжувач не вправі пред'являти боржнику інші вимоги у зв'язку з виконанням цього зобов'язання.

Крім того, як вбачається з п. 7.8. Договору застави вагонів від 21.10.2011 р. ( на який посилається скаржник в додаткових письмових поясненнях ) сторони погодили, що у разі звернення стягнення на предмет застави ( вагони ) шляхом передачі права власності на вагони, забезпечене заставою кредитне зобовязання не погашається, а лише зменшується на вартість вагонів.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що справа № 904/10221/14 та справа № 904/8934/14 є пов'язаними і що розгляд справи № 904/10221/14 є неможливим до вирішення в установленому порядку справи № 904/8934/14, оскільки результат вирішення останьої, безпосередньо впливає на розмір заборгованості за кредитним договором від 23.09.2011 р., стягнення якої за рахунок предмету забезпечувального обтяження, є предметом спору у справі № 904/10221/14.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що господарським судом дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому висновки господарського суду є обґрунтованими, відповідають нормам процесуального права, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Приймаючи до уваги викладене, ухвала господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Європейського банку реконструкції та розвитку залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2016 р. у справі № 904/10221/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 03.06.2016 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя І.М. Науменко

Суддя І.О. Вечірко