Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "08" червня 2016 р. Справа № 906/342/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

за участю секретаря судового засідання: Стретович Н.К.

за участю представників сторін:

- від позивача: не прибув

- від відповідача: ОСОБА_1 - виконавчий директор, дов. №508 від 16.05.2016

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (м. Київ)

до Публічного акціонерного товариства "Мар'янівський склозавод" (Житомирська область, Баранівський район, смт. Мар'янівка)

про стягнення 22948,15 грн.

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" звернулося з позовом до господарського суду Житомирської області про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Мар'янівський склозавод" страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 22948,15 грн.

Ухвалою від 11.04.2015 господарський суд порушив провадження у справі, призначив засідання суду та зобов'язав сторін надати документи.

Ухвалою господарського суду від 17.05.2016 через неявку представника позивача розгляд справи відкладено.

В засіданні суду 27.05.2016 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві; надав відзив на заперечення відповідача, в якому зазначає, що у протоколі про адміністративні правопорушення, складеному на місці ДТП зазначено про порушення правил дорожнього руху водієм автонавантажувача "СРС-30-Х " д/н Т00808АМ, який перебував у власності відповідача; щодо доцільності призначення судової автотоварознавчої експертизи заперечував, оскільки відповідачем не ставиться під сумнів відповідність обсягу завданих у ДТП пошкоджень автомобілю "Рено" д/н НОМЕР_1, сумі страхового відшкодування; надав диск з фотографіями пошкоджень транспортного засобу.

Ухвалою від 27.05.2016 господарський суд розгляд справи відклав згідно з факсимільним клопотанням відповідача.

02.06.2016 до суду від позивача надійшов відзив на заперечення відповідача від 30.05.2016 б/н, з копіями документів, витребовуваних судом та оригіналом платіжного доручення №14065 від 27.11.2013 про сплату страхового відшкодування.

Після огляду в засіданні суду оригіналу цього платіжного доручення та долучення його копії до матеріалів справи, оригінал зазначеного платіжного документу слід повернути позивачу за його клопотанням (а. с. 56).

У вказаному відзиві також заявлено клопотання про задоволення позову в повному об'ємі і розгляд справи за відсутності повноважного представника позивача (а. с. 56-63)

Представник відповідача в засіданні суду не наполягав на проведенні судової автотоварознавчої експертизи та щодо вирішення справи поклався на розсуд суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши повноважного представника відповідача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

25.12.2012 між ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (далі - позивач/ страховик) та ПАТ "Фармак" (страхувальник) укладено Договір № 250547860.12 добровільного страхування засобів наземного транспорту (двлі - Договір страхування), згідно з яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортними засобами згідно з додатком №1, серед яких під №49 зазначено автомобіль "Рено" з державним номерним знаком АА 6987 ЕХ (а. с. 3 - 8).

Відповідно до розділу 3 Договору страхування, строк його дії встановлено з 00:00 год. 26.12.2012 до 24:00 год. 25.12.2013.

Як вбачається з позовної заяви та доданих документів, 25.10.2013 автонавантажувачем "СРС 30-Х", д/н Т 00808 АМ, що перебував у власності відповідача та під керуванням водія ОСОБА_2, трапилась дорожньо - транспортна пригода (далі - ДТП) за участю вказаного застрахованого автомобіля "Рено", д/н НОМЕР_1, яким керував водій ОСОБА_3 (а. с. 17 - 19)..

Факт зазначеної ДТП підтверджується відповідними довідками ВДАІ Баранівського РВВС в Житомирській області про дорожньо - транспортну пригоду (а. с. 9, 11) та Рапортом аварійного комісара ОСОБА_4 від 25.10.2013 (а. с. 12).

25.10.2015 страхувальником подано письмове повідомлення про випадок страховику (а. с. 15).

В подальшому, ФОП ОСОБА_5, яка відповідно до видів діяльності за кодом КВЕД займається технічним обслуговуванням та ремонтом автотранспортних засобів (а. с. 64, 65), надано позивачу рахунок №1716 від 04.11.2013 з переліком придбаних запасних частин та матеріалів, а також виконаних робіт щодо ремонту автомобіля "Рено", д/н НОМЕР_1. (а. с. 13).

Постановою Баранівського районного суду Житомирської області від 14.11.2013 у справі №273/2159/13-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП ст. та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн ( а. с. 10).

14.11.2013 ПАТ "Фармак"- власник пошкодженого у ДТП автомобіля марки "Рено" д/н НОМЕР_1., звернувся до позивача із заявою на виплату страхового відшкодування на суму 22948,15 грн по страховому випадку, який стався 25.10.2013 (а. с. 16).

14.11.2013 фахівцями позивача був складений страховий акт №105976 про відшкодування суми збитку в розмірі 22948,15 грн (а. с. 14).

Відповідно до платіжного доручення №14065 від 27.11.2013 позивачем сплачено ФОП ОСОБА_5 22948,15 грн з призначенням платежу - оплата за ремонт а/в "Рено", д/н НОМЕР_1. згідно з рахунком №1716 від 04.11.2013 (а. с. 61).

Позивачем на адресу відповідача було направлено претензію від 28.04.2015, вих. №1923 на суму 22948,15 грн страхового відшкодування в порядку регресу (а. с. 20), що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 20 на звороті), однак, відповіді не отримано.

Тому позивач як страховик звернувся з регресним позовом до відповідача про стягнення 22948,15 грн виплаченого страхового відшкодування підприємцю, який надав послуги з ремонту пошкодженого вище вказаного транспортного засобу.

Як вбачається із матеріалів справи, обґрунтовуючи заявлений до стягнення розмір збитків в сумі 22948,15 грн, заподіяних дорожньо - транспортною пригодою, позивач посилається на рахунок №1716 від 04.11.2013, наданий ФОП ОСОБА_5 та страховий акт №105976 від 14.11.2013, підписаний фахівцями ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (а. с. 13, 14).

Дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку у відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Так, ст. 1187 ЦК України встановлює особливого суб'єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки .

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України таким суб'єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Зазначений висновок узгоджується і з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України та ч. 2 ст. 1187 ЦК України.

Приписами ч. 1 ст. 1172 ЦК України визначено, що юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Матеріалами справи, а саме довідкою ПАТ "Мар"янівський склозавод" від 16.05.2016 №147, підтверджено, що на момент виникнення ДТП ОСОБА_2 - водій автонавантажувача "СРС 30-Х", д/н Т 00808 АМ, що належить на праві власності відповідачу, перебував у трудових відносинах з ПАТ "Мар'янівський склозавод" (а. с. 45).

Положення ч. 1 ст. 1188 ЦК України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

В такому випадку обов'язок по відшкодуванню шкоди покладається на того власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки, з вини водія якого завдана шкода, а не безпосередньо на винного водія.

Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм (постанова Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі № 6-116 цс 13, № в реєстрі 35667389).

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними та допустимими у справі доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін.

Відповідач доказів на спростування позовних вимог суду не надав.

При цьому позивач довів суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами.

За вказаного, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному об'ємі.

Враховуючи викладене, судові витрати покладаються на відповідача .

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Мар'янівський склозавод" (12725, Житомирська область, Баранівський район, смт. Мар'янівка, вул. Заводська, 1, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (01054, м. Київ, вул. Бульварно - Кудрявська, 33, ):

- 22948,15 грн виплаченого страхового відшкодування;

- 1378,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 09.06.2016.

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1- до справи

2 - позивачу (з оригіналом платіжного доручення) (реаком.)

3 - відповідачу