ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.05.2016 Справа № 905/2139/15

За розпорядженням в.о. керівника апарату господарського суду Донецької області від 18.11.2015р. розгляд справи призначений за повторним автоматичним розподілом справи судді Гринько С.Ю.

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Гринько С.Ю. при секретарі судового засідання Татарині Б.Т, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю НТЦ Екотехніка м.Одеса

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м. Добропілля, м. Білицьке Донецької області

про стягнення 61901,21 грн.

за участі уповноважених сторін:

від позивача не зявився

від відповідача ОСОБА_1 представник за довіреністю № ББУ/ДУ302/СЛ/14 від 23.12.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

11.09.2015р. позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю НТЦ Екотехніка, м. Одеса, звернувся до господарського суду з позовом з остаточною визначеною сумою позову заявою про збільшення позовних вимог від 18.03.2016р. №141/3-16 9 (л.сп.147) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля 61901,21 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 56160,00 грн., пені у розмірі 2808,00 грн., 3% річних у розмірі 1023,77 грн., інфляційних втрат у розмірі 1909,44 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору поставки № 1011-ДУ-УМТС від 03.04.2015 року в частині розрахунків за поставлений товар, внаслідок чого утворилась заборгованість на суму якої нарахована неустойка і застосована ст. 625 Цивільного кодексу України.

На підтвердження своїх вимог позивачем предявлено копію вказаного договору, копію специфікації б/н від 07.04.2015 року до договору, копію видаткової накладної № 31 від 02.06.2015 року.

За заявою відповідача від 24.11.2015 року про зупинення провадження у справі, господарським судом ухвалою клопотання було задоволено. Зупинено провадження у справі до вирішення іншої справи № 916/4388/15, яка розглядається господарським судом Одеської області.

У звязку з усуненням обставин, що зумовили зупинення провадження, 16.02.2016 року поновлено провадження у справі. Розгляд справи призначено на 03.03.2016 року.

Від відповідача 29.02.2016 року надійшло клопотання про зупинення провадження у справі у звязку з поданням апеляційної скарги на рішення по справі № 916/4388/15 господарського суду Одеської області і надано опис вкладення, який підтверджує направлення до господарського суду Одеської області апеляційної скарги з додатками.

Оскільки відсутні докази приймання до свого провадження Одеським апеляційним господарським судом апеляційної скарги відповідача, у господарського суду відсутні підстави для зупинення провадження у справі.

Представник позивача повідомив суд щодо визначення свого ставлення до позову у відзиву вих. № 2536 від 03.11.2015 року:

- вважає, що господарський суд в попередньому складі суду порушив процесуальні вимоги щодо прийнятті позовної заяви до розгляду, а саме п.2 ст. 57 позивач повинен був надіслати суду доказ направлення відповідачу копії позову з додатками, які направляються і до суду, не наданий і розрахунок суми позову і виставлений рахунок за поставлену продукцію, що теж порушує права на захист відповідача.

- вважає, що прострочення виконання грошового зобовязання не настало, оскільки позивачем не наданий відповідачу оригінал рахунків, видаткових накладних, інших документів, передача яких є обовязковими в силу п. п. 4.5, 5.4 договору.

- відповідно до вимог п.4.7 договору, за яким повинна бути зазначена дата на видатковій накладній саме отримувачем, відповідач невірно визначився з датою виникнення зобовязання по оплаті отриманого по видатковій накладній № 31 від 02.06.2015р. товару. В цій накладній є відмітка представника отримувача і ця ж дата є на експрес-накладній № 2855, в яких зазначено, що представником покупця отримано продукцію 08.06.2015р.

24.03.2016 року представником відповідача у судовому засіданні надано клопотання про залучення до матеріалів справи ухвали Одеського апеляційного господарського суду про прийняття апеляційної скарги до провадження та призначення справи № 916/4388/15 за позовом ТОВ ДТЕК Добропіллявугілля до ТОВ НТЦ Екотехніка про внесення змін до п. 5.4 договору № 1011-ДУ-УМТС від 03.04.2015р. до розгляду.

Оскільки доведено, що Одеським апеляційним господарським судом прийнята апеляційна скарга до провадження 11.03.2016р. по справа № 916/4388/15 між цими ж сторонами про внесення змін до умов договору № 1011-ДУ-УМТС від 03.04.2015р., підставою якої є дана справа, тому клопотання сторони щодо зупинення провадження задоволено. Ухвалою господарського суду Донецької області від 24.03.2016 року зупинено провадження у даній справі до розгляду справи № 916/4388/15 Одеським апеляційним господарським судом.

06.05.2016 року за заявою позивача поновлено провадження у справі 905/2139/15 у звязку з усуненням обставини, які зумовили зупинення провадження у даній справі, а саме: винесення постанови Одеського апеляційного господарського суду від 12 квітня 2016 року по справі № 916/4388/15, за якою апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства ДТЕК Добропіллявугілля на рішення господарського суду Одеської області по справі № 916/4388/15 про внесення змін до умов договору № 1011-ДУ-УМТС від 03.04.2015р. залишена без задоволення, а рішення без змін. Розгляд справи призначено на 23.05.2016р.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про час і місце якого був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення з підписом представника позивача про отримання.

За клопотанням відповідача продовжено строк розгляду справи на 15 днів у відповідності до ст. 69 ГПК України.

Враховуючи достатність документів для вирішення спору, господарський суд вважає можливим вирішити справу без явки представника позивача.

Перевіряючи надані позивачем документи, якими він обґрунтовує позовні вимоги, заяви та відзив на позов відповідача, господарський суд встановивши фактичні обставини та їх повноту, надавши юридичну оцінку цим обставинам -

ВСТАНОВИВ:

Предметом даного спору є стягнення заборгованості, пені за зобовязаннями та застосування ст. 625 ЦК України. Підставою позову є невиконання відповідачем грошових зобовязань за договором № 1011-ДУ-УМТС від 03.04.2015 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності, виконуються на підставі договорів.

При дослідженні матеріалів справи господарським судом встановлено, що за договором поставки № 1011-ДУ-УМТС від 03.04.2015р. постачальник (позивач) зобовязався поставити у власність покупця (відповідача) продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, в асортименті, кількості, в строки, за ціною і з якісними показниками, узгодженими сторонами договором та специфікаціях до нього, а покупець зобовязався прийняти та сплатити поставлену у його власність продукцію у відповідності до умов даного договору.

Пунктом 2 специфікації від 07.04.2015 року встановлені умови та місце призначення поставки: DDP «Інкотермс 2010» 85000 Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська 1А, ТОВДТЕК Добропіллявугілля шахта Добропільська. Даною специфікацією передбачений строк поставки до 30.05.2015 року.

Як доказ поставки постачальник зобовязаний надати покупцю товарно-транспортні документи, перелічені в п. 4.3 договору, зокрема, рахунок.

Датою поставки вважається дата, вказана представником покупця на відповідних товарно-супровідних документах, наданих постачальником (п. 4.7).

Зобовязання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції у розпорядження покупця до узгодженого місця призначення поставки з належною якістю, комплектністю, асортименті, кількості, в строки, з якісними показниками, узгодженими сторонами в договорі та специфікаціях до нього. Обовязки покупця вважаються виконаними з моменту прийняття і оплати поставленої продукції (п. 4.8).

Загальна сума договору визначається загальною сумою всіх специфікацій до договору, яка не повинна перевищувати 1000000,00 грн. з ПДВ/без ПДВ на дату укладання договору. Сума договору може бути збільшена шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди після отримання дозволу уповноваженого на те органу управління покупця (п. 5.1).

Ціни на поставлену продукцію постачальником продукцію за договором встановлюються сторонами у додатку, який є невідємної частиною договору (п.5.2).

Розрахунки на поставлену постачальником продукцію за договором здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та при умові надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів за поточного рахунку покупця (п. 5.4).

Пунктом 6.8 договору сторони обумовили, що у випадку несвоєчасної оплати продукції, покупець за письмовою вимогою постачальника сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості своєчасно не сплачено продукції, водночас не більше 5% від вартості своєчасно несплаченої продукції.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами. Сторони дійшли до згоди, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх зобовязань, строк дії договору встановлюється до 31.12.2015 року включно. У випадку не виконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобовязань за договором, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами всіх прийнятих на себе зобовязань.

Враховуючи вищезазначене, договір, на який посилається позивач, вважається судом укладеним, так як сторонами передбачені всі істотні умови.

За своїм змістом та правовою природою договір, на який позивач посилається як на підставу своїх вимог, є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить Договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 ЦК України).

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України на сторін покладається обовязок доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу свої вимог, і свої заперечення.

Господарським судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору відповідно до специфікації поставлений товар - фільтр IФГМ32 25К у кількості 18 шт. на загальну суму 56160,00 грн. (з ПДВ), що підтверджується наявною у матеріалах справи видатковою накладною № 31 від 02.06.2015 року. Даний товар отриманий без будь-яких зауважень уповноваженим представником відповідача за довіреністю № 247 від 02.06.2015р., про що свідчить підпис даної особи із зазначенням дати отримання 08.06.2015 року.

Отримання товару на дану суму не спростовується відповідачем.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону і укладеного договору.

Оскільки доведено, що відповідач отримав товар і не сплатив його в сумі 56160,00 грн., господарський суд задовольняє позов в цій частині у повному обсязі.

Заперечення відповідача стосовно того, що у нього не виникло грошове зобов'язання, так як позивачем не виставлявся рахунок для оплати отриманого товару, не приймається судом до уваги, оскільки відповідно до п.5.4 договору сторонами обумовлений строк оплати, який здійснюється покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та при умові надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів за поточного рахунку покупця. Таким чином, сторони чітко визначилися з моментом виникнення грошових зобов'язань, який починається з моменту поставки, а виставлення рахунку є документом, за яким проводиться сплата і тому дата виставлення рахунку чи отримання його покупцем не може привязуватись до виникнення строку оплати. Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття у відповідності до умов договору.

Несвоєчасне виконання грошового зобов'язання стало підставою для нарахування пені в розмірі 2808,00 грн., яка нарахована позивачем за період з 08.08.2015 р. до 30.08.2015 р.

Вирішуючи цю вимогу, господарський суд задовольняє її частково з огляду на наступне.

Згідно главі 49 Цивільного кодексу України пеня являється способом забезпечення виконання зобовязань. Це значить, що зобовязання сплатити пеню, а також її розмір може встановлюватись виключно договором, укладеним в письмовій формі.

Пунктом 6.8 договору сторони обумовили, що у випадку несвоєчасної оплати продукції, покупець за письмовою вимогою постачальника сплачує постачальнику неустойку у вигляді пені, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати від вартості своєчасно несплаченої продукції, але не більше 5% від вартості своєчасно несплаченої продукції.

За чинним законодавством, пеня стягується за кожний день прострочення боржника за грошовим зобовязанням аж до повного погашення ним боргу (до повного виконання грошового зобовязання). Однак, нарахування пені обмежується відповідно до ст.3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань від 22 листопада 1996року, яким встановлено, що розмір пені, передбачений статтями 1 та 2 цього закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня не більш як за шість місяців. Крім того, щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) підпункт перший пункт 2 статті 258 Цивільного кодексу України застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

З огляду на п. 5.4 договору, строк оплати починається з наступного розрахунку: дата поставки 08.06.2015 року, тому з наступного дня 09.06.2015 року + 60 календарних днів 07.08.2015 року + 5 робочих днів 17.08.2015 року, з 18.08.2015 року починається про строчка виконання грошового зобов'язання.

Оскільки доведено і не спростовано відповідачем, що отриманий товар своєчасно не сплачений, правомірно позивач застосовує відповідальність у вигляді пені, в розмірі, передбаченому пунктом 6.8 договору за несвоєчасну оплату продукції.

Позивачем нарахована пеня за період з 08.08.2015 року невірно, оскільки несвоєчасне виконання грошового зобов'язання сталося з 18.08.2015 року

З огляду на зазначене вище, господарський суд, зробивший власний розрахунок пені, вважає законним нарахування позивачем пені за прострочення оплати поставленої продукції в сумі 1089,35грн. за період з 18.08.2015р. по 30.08.2015 року, оскільки вона нарахована з урахуванням подвійної ставки НБУ, шестимісячного строку її нарахування та п. п. 5.4, 6.8 договору, а тому задовольняє цю вимоги позивача частково.

Оскільки доведений факт несплати відповідачем отриманого товару у визначений договором та специфікаціями строк, позивач правомірно заявив вимоги щодо стягнення з боржника боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми.

Стаття 625 Цивільного кодексу України не звільняє боржника від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, за вимогою кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відтак, встановлені статтею 625 ЦК України відсотки річних та інфляційні витрати підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання зобовязання. Таке нарахування є не зобовязанням кредитора, а є його законним правом.

Позивач скористувався своїм правом і вимагає з винної сторони у простроченні грошового зобовязання сплати борг тільки з урахуванням 3% річних в розмірі 106,17 грн. за період з 08.08.2015р. по 30.08.2015 р.

Перевіряючи розрахунок позивача, господарський суд задовольняє цю вимогу частково в сумі 3% річних в розмірі 974,00 грн. і інфляціійні втрати в розмірі 1904,64 грн. за період з 18.08.2015р. по 16.03.2016 р., тобто з урахуванням дати настання прострочки грошового зобовязання.

Враховуючи, що спір виник з вини відповідача, позов задоволений, судові витрати покладаються на відповідача у розмірі, пропорційно стягнутій сумі.

Керуючись статтями 49, 82, 84, 81-1, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю НТЦ Екотехніка м.Одеса про стягнення 61901,21 грн. з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, м. Добропілля, м. Білицьке Донецької області частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Добропіллявугілля, , Донецька область, м. Добропілля 85043, вул. Красноармійська, 1А (поштова адреса: 85000, м. Добропілля, вул. Шевченка, 2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю НТЦ Екотехніка, , Одеська область, м. Одеса - 65012, вул. Отрадна, 12 заборгованість в сумі 56160,00 грн., пеню в сумі 2808,00 грн., 3% річних в сумі 974,00 грн., інфляційні втрати 1в розмірі 1904,64 грн., судові витрати в сумі 1218,00 грн.

Суддя С.Ю. Гринько