РІШЕННЯ

31 травня 2016 року Справа № 913/595/16

Провадження №30/913/595/16

За позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м. Дніпропетровськ

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 43270 грн. 00 коп.

Господарський суд Луганської області у складі судді Голенко І.П.

Секретар судового засідання помічник судді Гуленко К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_2, юрисконсульт 1 категорії, довіреність від 27.04.2016 за реєстр. № 697;

від відповідача - ОСОБА_3, провідний інженер юридичного відділу управління комбінату, довіреність від 14.12.2015 № 01-26/876.

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу в сумі 43270 грн. 00 коп. за невірно зазначену в залізничній накладній № 50208198 масу вантажу у вагоні № 53454237.

Позовні вимоги обґрунтовані ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України та фактом неправильного зазначення у накладній маси вантажу.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та надав заперечення на відзив відповідача від 31.05.2016 б/н.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву від 27.05.2016 № 026-16/2, в якому він зазначив, що комерційним актом встановлено не факт невідповідності вантажу даним в накладній, а факт надлишку вантажу. Позивач не повідомив відповідача та не викликав його представника для переважування спірного вагону. Крім того, відповідача зазначає, що ПАТ «Українська залізниця» є неналежним позивачем.

Разом з тим, відповідач заявою від 27.05.2016 № 026/16-3 просить в порядку ст. 83 Господарського процесуального кодексу України зменшити розмір штрафу, заявленого позивачем до стягнення, посилаючись на ст. 2 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції та незадовільний фінансовий стан підприємства, яке знаходиться на території проведення антитерористичної операції. В обґрунтування доводів він надав Звіт про фінансові результаті та баланс за 2015 рік.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, суд встановив наступне.

При наданні позивачем послуг з перевезення вантажів ОСОБА_1 акціонерному товариству Алчевський металургійний комбінат у листопаді 2015 року відповідно до накладної № 50208198 зі станції Комунарськ Донецької залізниці на станцію призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці, був відправлений вагон № 53454237, з вантажем балки та швеллери. Відповідно до накладної маса вантажу визначалась на станції відправлення вантажовідправником на вагонних вагах.

Під час контрольного зважування на станції призначення Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці виявлено невідповідність маси вантажу, зазначеної у перевізному документі.

В накладній № 50208198 зазначено, що у вагоні № 53454237 нетто вантажу становить 68140 кг. За результатами перевірки маса вантажу в зазначеному вагоні становила 69000 кг, що на 860 кг більше, ніж вказано у накладній.

На дане порушення станцією Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці було складено комерційний акт РА № 012136/2410 від 28.11.2015 (а.с. 11). Викладене також підтверджується випискою із книги контрольних зважувань (а.с. 24-25).

В комерційному акті містяться відомості про те, що завантаження нижче бортів 30-50 см навалом, вагон технічно справний.

Таким чином, встановлено факт, що при внесенні інформації до відповідних граф вищезазначеної накладної вантажовідправником ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» була неправильно зазначена маса вантажу.

Провізна плата вантажу визначено на підставі Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ним послуги, який затверджено наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317.

Так, за залізничною накладною № 50208198 розмір провізної плати становить 8654 грн. 00 коп. за один вагон.

У звязку з наведеним порушенням позивач нарахував штрафну санкцію, встановлену чинним законодавством (8654 грн. 00 коп. х 5 х 1 вагон = 43270 грн. 00 коп.), та звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 908 Цивільного кодексу України передбачено, що перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно - правовими актами.

Згідно ч. 3 ст. 909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України (далі за текстом Статут) накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1. розділу 4 "Правила оформлення перевізних документів", затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 № 644 (далі за текстом - Правила № 765/19503), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Накладна згідно з Правилами № 765/19503 може оформлятися і надаватися в електронному вигляді (із накладенням електронного цифрового підпису). Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Відповідно п. 2.1 та п. 2.2 Правил 765/19503 відправник заповнює відповідні графи накладної згідно з додатком 3 до цих Правил. Маса вантажу згідно ст. 37 Статуту та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення, які затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644 (далі за текстом Правила № 861/5082), визначається відправником.

У накладній № 50208198 вагон № 53454237 вказано спосіб визначення маси на вагонних вагах; у графі Відправник вказано найменування відправника ПАТ «Алчевський металургійний комбінат», тобто відповідача у справі.

Представник відправника своїм підписом підтвердив правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п 2.3 Правил № 765/19503.

Згідно п. 28 Правил № 861/5082 вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Наведена норма свідчить про те, що залізниця не зобовязана перевіряти дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення.

Пунктом 22 Правил видачі вантажів (зареєстровані в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за № 862/5083) передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Як свідчать матеріали справи, контрольне переваження маси вантажу проводилось на 150-тонних вагонних вагах, які придатні для зважування згідно із технічним паспортом (а. с. 22-23), тобто таким же самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Згідно ст. 122 Статуту підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках передбачених ст. 129 Статуту.

Статтею 129 Статуту передбачено, що акти загальної форми та комерційні акти складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено невідповідність маси вантажу у вагоні № 53454237, що була зазначена відповідачем у перевізних документах фактичній масі вантажу.

Згідно ст. ст. 118, 122 Статуту за неправильно зазначену в накладній масу вантажу з відправника стягується штраф в розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Провізна плата згідно залізничної накладної № 50208198 за вагон № 53454237 становить 8654 грн. 00 коп. З її розміру позивачем у справі визначений розмір штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній маси вантажу, що складає 43270 грн. 00 коп.

Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та неспростованими відповідачем.

Посилання відповідача на те, що ПАТ «Українська залізниця» є неналежним позивачем, судом відхиляються з огляду на наступне.

Як вбачається з наданих документів, Публічне акціонерне товариство Українська залізниця утворене відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 200 від 25.06.2014 Про утворення публічного акціонерного товариства Українська залізниця.

Відповідно до п.1 даної Постанови, Кабінет Міністрів України постановив утворити Публічне акціонерне товариство Українська залізниця, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття.

Згідно з Додатком 1 зазначеної Постанови, Державне підприємство Придніпровська залізниця увійшло в перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється Публічне акціонерне товариство Українська залізниця.

Відповідно до ч. 6 ст. 2 Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування встановлено, що Публічне акціонерне товариство Українська залізниця є правонаступником всіх прав та обовязків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

За таких обставин, Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» є правонаступником Державного підприємства «Придніпровська залізниця».

Доводи відповідача за відзивом про його неповідомлення та невикликання його представника для переважування вагону також відхиляються за необґрунтованістю, оскільки вказані дії не є обов"язковими у розумінні Статуту залізниць України.

Разом з тим, відповідач заявив клопотання, за яким просить зменшити розмір штрафу, посилаючись на ст. 233 Господарського кодексу України та ст. 83 Господарського процесуального кодексу України та обґрунтовуючи звітом про фінансові результати за 2015 рік та балансом на 31.12.2015

Згідно ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому, повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 15.26 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20 грудня 1996 року N 411, норми ваги й довжини вантажних поїздів за напрямками і за кожною ділянкою визначається графіком руху та планом формування поїздів і мають відповідати типу локомотива, профілю колії на ділянках обертання поїздів та корисній довжині приймально-відправних колій на станціях цих ділянок, а на електрифікованих ділянках - умовам електропостачання.

Порядок формування та пропускання довгосоставних поїздів, великовагових, з'єднаних поїздів, а також вантажних поїздів підвищеної ваги й довжини визначається начальником залізниці відповідно до інструкції Державної адміністрації залізничного транспорту України.

Пунктом 15.27 вказаних правил встановлено, що забороняється ставити в поїзди вагони, що завантажені понад їх вантажопідйомність.

При цьому слід зазначити, що перевантаження вагонів негативно впливає на основні засоби підприємства позивача.

Внаслідок перевантаження відбувається підвищений знос рухового складу, залізничних колій і т.і.

Крім того, така обставина може впливати на безпеку руху та завдати шкоду як майну, так і життю і здоровю людей.

Розмір санкцій визначено чинним законодавством та правильно застосовано позивачем.

Крім того, згідно положень п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України зменшення у виняткових випадках розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання є правом, а не обовязком судді при прийнятті рішення.

Так, вказана процесуальна норма разом з нормою ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України застосовуються на розсуд суду першої інстанції, який розглядає спір.

Тому, оцінивши наведені відповідачем доводи та надані ним докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов до висновку про відхилення клопотання щодо зменшення розміру штрафу.

Таким чином, позов є обґрунтованим та з відповідача слід стягнути штраф у заявленому позивачем розміру.

Судові витрати у розмірі 1378 грн. 00 коп. покладаються на відповідача у справі відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у звязку з обґрунтованістю вимоги позивача про стягнення суми штрафу.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця до ОСОБА_1 акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат про стягнення 43270 грн. 00 коп. задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, 93400, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Вілєсова, б. 20 А, код 05441447, на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Українська залізниця, 03680, м. Київ, вул. Тверська, б. 5, код 40075815, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, 49602, м. Дніпропетровськ, пр. Дмитра Яворницького, б. 108, код 40081237, штраф у сумі 43270 грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп. Наказ видати позивачу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.06.2016.

СуддяОСОБА_4

Надр. 3 прим.

1 до справи

2 позивачу за адресою м. Дніпропетровськ, пр. Дмитра Яворницького, 108

3 відповідачу за адресою 93400, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Вілєсова, 20-А.