УХВАЛА

27.05.2016Справа № 910/2162/15-г

За скаргоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Пасдорсервіс"
на діїВідділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві
у справі№ 910/2162/15-г
за позовомПублічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасдорсервіс"
проусунення перешкод у користуванні майном
за зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Пасдорсервіс"
доПублічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик"
провитребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:
від позивача (за первісним позовом):не з'явився;
від відповідача (за первісним позовом):Вінокурова Р.О. - представник за довіреністю;
від Відділу ДВС:не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходилася справа № 910/2161/15-г за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасдорсервіс" про усунення перешкод у користуванні майном; за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасдорсервіс" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.09.2015 р. у справі № 910/2162/15-г первісні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" задоволено повністю, а саме:

- зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Пасдорсервіс" (03035, м. Київ, вул. Механізаторів, 10; ідентифікаційний код 34297358) усунути перешкоди у користуванні майном публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Хрещатик", шляхом зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасдорсервіс" (03035, м. Київ, вул. Механізаторів, 10; ідентифікаційний код 34297358) звільнити приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Бутлерова Академіка, 4, а саме: виробничу базу, загальною площею 4098,40 кв.м., яка складається з: виробничого корпусу (літ. А, А) площею 2871,70 кв.м., виробничої бази (літ. В) площею 410,50 кв.м., кисневої станції (літ. Е) площею 244,80 кв.м., прохідної бази (літ. Ж) площею 23,60 кв.м., складу закритого (літ. Г) площею 406,40 кв.м., складу балонів (літ. Д) площею 38,20 кв.м. та блоку складських приміщень (літ. З, Л) площею 103,20 кв.м.;

- у задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасдорсервіс" відмовлено повністю.

На виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва 28.10.2015 р. було видано відповідний наказ.

21.12.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Пасдорсервіс" звернулось до господарського суду міста Києва зі скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, у якій просить визнати дії головного державного виконавця відділу держаної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Телявського А.М. в межах виконавчого провадження № 49431525, а саме:

- недотримання вимог ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" щодо пропущення строків направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику;

- надання на самостійне виконання меншого строку ніж передбачено ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження";

- не проведення виконавчих дій щодо встановлення факту невиконання наказу Господарського суду м. Києва № 910/2162/15-г від 28.10.2015 року;

- щодо зазначення в офіційному документі - постанові про накладення штрафу від 16.12.2015 року в межах виконавчого провадження № 49431525 завідомо неправдивих відомостей;

- визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Телявського А.М. про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю "Пасдорсервіс" в межах виконавчого провадження № 49431525.

За змістом ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Тобто, скарга на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби може бути подана впродовж 10 днів. Перебіг цього строку починається з дня вчинення оскаржуваної дії, або дня, коли скаржнику стало відомо про вчинення оскаржуваної дії, або дня, коли дія мала бути вчинена.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2015 р. розгляд скарги призначено на 05.02.2016 р.

Судом, з урахуванням клопотання відповідача (скаржника), у судовому засіданні 05.02.2016 року, відповідно до вимог статті 129 Конституції України та статті 4-4 ГПК України забезпечено гласність судового процесу та його повне фіксування технічними заходами, що знайшло своє відображення у протоколі судового засідання згідно вимог статті 81-1 ГПК України.

Представник скаржника (боржника) наполягав на скарзі, надав додаткові документи по справі.

Представник позивача (стягувача) проти скарги заперечував по викладеним у відзиві доводах, посилаючись на те, що державний виконавець відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві діяв у межах Закону України "Про виконавче провадження". На час судового засідання боржник продовжує ухилятися від виконання рішення суду, а тому скарга є надуманою та необґрунтованою.

Представник відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

З метою врегулювання спору у досудовому порядку, суд дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду скарги на 18.03.2016 року.

У судове засідання 18.03.2016 року представники стягувача та боржника (скаржника) не з'явились. Проте, 17.03.2016 року від боржника надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги з метою уточнення правової позиції у зв'язку із закінченням виконавчого провадження № 49431525.

Представник відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві повідомив суд, про закінчення виконавчого провадження № 49431525, а тому просив суд відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

З метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового засідання, враховуючи неявку стягувача та боржника, суд задовольнив клопотання скаржника про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2016 року розгляд скарги на дії (бездіяльність) відділу ДВС відкладено на 08.04.2016 року.

08 квітня 2016 року судове засідання не відбулось, у зв'язку із перебуванням судді Підченко Ю.О. на лікарняному. Розгляд скарги відкладено на 22.04.2016 року про що винесено відповідну Ухвалу Господарським судом міста Києва від 12.04.2016 року.

У судовому засіданні 12.04.2016 року судом, з урахуванням клопотання відповідача (скаржника) відповідно до вимог статті 129 Конституції України та статті 4-4 ГПК України забезпечено гласність судового процесу та його повне фіксування технічними заходами, що знайшло своє відображення у протоколі судового засідання згідно вимог статті 81-1 ГПК України.

Представник позивача (стягувача) та представник відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилися. Проте, 31.03.2016 р. через відділ діловодства суду від відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві надійшла копія постанови про закінчення виконавчого провадження № 49431525 від 03.03.2016 р.

Представник скаржника (боржника) наполягав на задоволенні скарги, посилаючись на те, що державним виконавцем Телявським А.М. не були виконані відповідні обов'язки, покладені на нього вимогами Закону України " Про виконавче провадження ", що призвело до неправомірного винесення оскаржуваної постанови.

Безпосередньо в судовому засіданні 22.04.2016 року представник скаржника надав додаткові обґрунтування по скарзі.

З метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, враховуючи неявку в судове засідання стягувача та представника відділу державної виконавчої служби, вирішено відкласти розгляд скарги на 27.05.2016 року.

У судовому засіданні 27.05.2016 року представники позивача та Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві присутні не були.

Представник відповідача (скаржника) надав усні пояснення та наполягав на задоволенні вимог викладених у скарзі. Крім того, безпосередньо у судовому засіданні надав письмове клопотання про відмову від фіксування судового процес у справі № 910/2162/15-г, яке було задоволено судом.

За таких обставин, враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасдорсервіс" розглядається по суті в судовому засіданні 27.05.2016 р.

Розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасдорсервіс" Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з положеннями ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Рішення, ухвали, постанови суду, які не виконуються боржником добровільно у встановлений строк та у яких допущено негайне виконання, виконуються примусово органами Державної виконавчої служби, що входять до системи органів Міністерства юстиції України, в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

За приписами ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, Рішення Господарського суду міста Києва від 25.09.2015 року є обов'язковим на всій території України і підлягає виконанню у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

На обґрунтування своєї скарги, ТОВ "Пасдорсервіс" посилається, зокрема, на наступні обставини:

- 20.11.2015 року винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 49431525 та надано боржнику строк протягом семи днів з моменту винесення постанови для самостійного виконання рішення суду. Однак вказану постанову ТОВ "Пасдорсервіс" отримало лише 09.12.2015 року, у зв'язку з чим не мало можливості виконати вимоги постанови у визначений нею строк;

- 09.12.2015 року скаржником до відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві подано заяву про закінчення виконавчого провадження вих. № 17/12 на підставі фактичного виконання у повному обсязі наказу Господарського суду міста Києва від 28.10.2015 року згідно з виконавчим документом. Натомість, 16.12.2015 року було винесено постанову про накладення штрафу на підставі того, що ТОВ "Пасдорсервіс" не виконало наказ Господарського суду міста Києва в строк наданий для самостійного виконання.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасдорсервіс" вих. № 17/15 від 21.12.2015 р. підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Таким чином, постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена боржникові із затримкою, тим самим порушивши право боржника на самостійне виконання рішення.

Відповідно до п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 р. № 9 за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасдорсервіс" на дії Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Пасдорсервіс" на дії Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Києва задовольнити.

2. Визнати дії головного державного виконавця Відділу держаної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Телявського А.М. в межах виконавчого провадження № 49431525, а саме:

- недотримання вимог ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" щодо пропущення строків направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику;

- надання на самостійне виконання меншого строку ніж передбачено ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження";

- не проведення виконавчих дій щодо встановлення факту невиконання наказу Господарського суду м. Києва № 910/2162/15-г від 28.10.2015 року;

- щодо зазначення в офіційному документі - постанові про накладення штрафу від 16.12.2015 року в межах виконавчого провадження № 49431525 завідомо неправдивих відомостей.

3. Визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві Телявського А.М. про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю "Пасдорсервіс" в межах виконавчого провадження № 49431525.

Суддя Ю.О. Підченко