ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.05.2016 Справа № 920/193/16

Господарський суд Сумської області, у складі: головуючого судді Зайцевої І.В., суддів Костенко Л.А. та Соп'яненко О.Ю., при секретарі судового засідання Пономаренко Т.М., розглянувши матеріали справи № 920/193/16

за позовом: Заступника керівника Сумської місцевої прокуратури в інтересах держави, м. Суми,

до відповідачів: 1) Сумської міської ради, м. Суми,

2) Виконавчого комітету Сумської міської ради, м. Суми

3) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

м. Суми

про визнання недійсним рішення виконавчого комітету та зобов'язання повернути земельну ділянку

представники сторін:

прокурор: Васянович М.В. (посвідчення від 25.01.2013 № 018),

від відповідачів: 1) не з'явився,

2) не з'явився,

3) не з'явився,

Суть спору: Заступник керівника Сумської місцевої прокуратури просить суд скасувати рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 28.05.2012 № 274 "Про надання дозволів на розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Суми" про надання дозволу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Суми. Визнати недійсними договір № 087/12 про встановлення особистого строкового сервітуту на користування місцем для розташування тимчасової споруди в м. Суми, укладений 11.06.2012 між Сумською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, додаткову угоду між Сумською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 від 19.06.2012 щодо внесення змін до договору про встановлення особистого строкового сервітуту на користування місцем для розташування тимчасової споруди в м. Суми від 11.06.2012 № 087/12 та додаткову угоду між Сумською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 від 20.12.2013 щодо внесення змін до договору про встановлення особистого строкового сервітуту на користування місцем для розташування тимчасової споруди в м. Суми від 11.06.2012 № 087/12. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 повернути територіальній громаді м. Суми в особі Сумської міської ради земельну ділянку площею 75,00 кв.м. (нормативна-грошова оцінка земельної ділянки 122535,75 грн.), яка надана йому в користування на підставі договору від 11.06.2012 № 087/12 про встановлення особистого строкового сервітуту на користування місцем для розташування тимчасової споруди в м. Суми, шляхом підписання акту прийому-передачі. Стягнути з відповідачів судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

16.03.2016 до початку розгляду справи по суті Заступник керівника Сумської місцевої прокуратури подав заяву від 14.03.2016 № 120-2565вих-16 про зміну предмету позову, в якій просить суд скасувати рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 28.05.2012 № 274 "Про надання дозволів на розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Суми" про надання дозволу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Суми. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 повернути територіальній громаді м. Суми в особі Сумської міської ради земельну ділянку площею 75,00 кв.м. (нормативна-грошова оцінка земельної ділянки 122535,75 грн.), яка надана йому в користування на підставі договору від 11.06.2012 № 087/12 про встановлення особистого строкового сервітуту на користування місцем для розташування тимчасової споруди в м. Суми шляхом підписання акту прийому-передачі. Стягнути з відповідачів судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 17.03.2016 у справі № 920/193/16 прийнято до розгляду заяву заступника керівника Сумської місцевої прокуратури від 14.03.2016 № 120-2565 вих-16 про зміну предмету позову.

12.04.2016 прокурором подане письмове обґрунтування його повноважень як позивача у даній справі.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подану ним заяву про зміну предмету позову, просить суд позов задовольнити.

Представники відповідачів - Сумської міської ради та Виконавчого комітету Сумської міської ради - в судове засідання не з'явилися, відповідно до поштових повідомлень про вручення поштового відправлення, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином - 15.04.2016, у поданих у судове засідання від 17.03.2016 відзивах на позов, проти позову заперечують, просять суд в задоволенні позовних вимог відмовити та справу розглядати без їх участі.

Відповідач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1, в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву не подав, відповідно до поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, про час і місце розгляду справи був повідомлені належним чином - 15.04.2016.

Враховуючи час, наданий сторонам для підготовки до судових засідань в даній справі та для подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності судового процесу, вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку та встановлений ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши надані докази, суд встановив.

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради № 274 від 28.05.2012 «Про надання дозволів на розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Суми» фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 надано дозвіл на розміщення тимчасової споруди (літнього майданчика) для здійснення підприємницької діяльності на строк з 01.05.2012 по 01.10.2012.

На виконання цього рішення 11.06.2012 Сумською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № 087/12 (далі договір) про встановлення особистого строкового сервітуту на користування місцем для розташування тимчасової споруди в м. Суми.

Відповідно до п. 1.1 даного договору предметом договору є особистий строковий сервітут, встановлений виключно для фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на територію в м. Суми, на якій буде розміщуватись та використовуватись для провадження підприємницької діяльності тимчасова споруда (літній майданчик) площею 75,00 кв.м.

Згідно п. 3.1. договору нормативно-грошова оцінка земельної ділянки на 2012 рік становить 734,99 грн. за 1 кв.м. Таким чином, вартість земельної ділянки площею 75 кв.м. на момент укладання договору становила (734,99 х 75) 55124,25 грн.

Як зазначає прокурор у своїй позовній заяві, згідно інформації Управління Держгеокадастру у Сумському районі Сумської області нормативна-грошова оцінка земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 на 2016 рік становить - 1633,81 грн. за 1 кв.м. для комерційного використання. Тобто, станом на 2016 рік вартість спірної земельної ділянки площею 75 кв. м. становить - 122535,75 грн.

19.06.2012 між Сумською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладена додаткова угода щодо внесення змін до договору про встановлення особистого строкового сервітуту на користування місцем для розташування тимчасової споруди в м. Суми, якою строк дії спірного договору встановлений на період з 28.05.2012 по 01.10.2017. Інші умови Договору № 087/12 від 11.06.2012 залишені без змін.

Також 20.12.2013 між вище зазначеними сторонами була укладена додаткова угода № 2 щодо внесення змін до договору про встановлення особистого строкового сервітуту на користування місцем для розташування тимчасової споруди в м. Суми, якою строк дії спірного договору встановлений до 28.05.2017 (на період з 01.05 по 01.10. кожного року). Інші умови договору № 087/12 від 11.06.2012 залишені без змін.

Згідно зі ст. 235 Цивільного кодексу України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

У своїй позовній заяві прокурор, аналізуючи зміст укладеного 11.06.2012 між Сумською міською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 договору № 087/12 про встановлення особистого строкового сервітуту на користування місцем для розташування тимчасової споруди, вважає, що такий договір є удаваним та спрямованим на приховання договору оренди земельної ділянки, оскільки предметом цього договору є по суті передача за плату у користування відповідачу земельної ділянки (ч. 1 ст. 93 Земельного кодексу України).

Тому, згідно з положеннями ст. 235 Цивільного кодексу України до правовідносин, які склалися між сторонами мають застосовуватись вимоги, які ставляться до договорів оренди земель державної та комунальної власності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Згідно зі ст. 12 Земельного кодексу України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада здійснює передачу у власність або надання у користування земельної ділянки виключно відповідно до закону та у порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Стаття 116 Земельного кодексу України передбачає, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ст. 80 Земельного кодексу України територіальні громади, які реалізують право власності на землі комунальної власності безпосередньо або через органи місцевого самоврядування є суб'єктами права власності на землі комунальної власності. Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Прийняття рішення про надання земельної ділянки державної чи комунальної власності здійснюється після розробки та затвердження органом місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч. ч. 2, 3 ст. 134 Земельного кодексу України.

Згідно ч. 1ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій. емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Таким чином, укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 та Сумською міською радою договір особистого строкового сервітуту за своєю правовою природою є договором оренди землі, а тому такий договір суперечить вимогами чинного законодавства, оскільки земельна ділянка відповідачу передана з порушенням порядку, встановленому Земельним кодексом України без розроблення проекту землеустрою, затвердження його органом місцевого самоврядування та проведення земельних торгів. З цих же підстав є протиправним рішення виконавчого комітету Сумської міської ради № 274 від 28.05.2012 «Про надання дозволів на розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Суми», яке насправді є рішенням про передачу земельної ділянки комунальної власності в оренду.

Також слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст.100 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент підписання спірних договорів), договір про встановлення земельного сервітуту підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно. Аналогічна норма міститься і в нинішній редакції Земельного кодексу України.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягає право користування (сервітут).

Частиною 1 ст. 210 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

У силу припису частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, встановлених частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 названого Кодексу, саме на момент вчинення правочину.

Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено (договір, який не укладено).

Зокрема, за відсутності відповідної реєстрації чи посвідчення договір в будь-якому разі не вважається укладеним.

Зазначене відповідає висновкам, викладеним у п. 2.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.13 N 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними".

Як встановлено судом, державна реєстрація спірних договорів сервітуту не здійснювалася - отже, у відповідності до вищенаведених приписів ч.1 ст.210 Цивільного кодексу України, відсутні підстави вважати спірні правочини вчиненими.

Враховуючи вищевикладене, вимога прокурора щодо скасування рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 28.05.2012 № 274 «Про надання дозволів на розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Суми» про надання дозволу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 на розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Суми, - є правомірною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно.

Частина 2 вказаної статті зазначає, що Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Таким чином, відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України вимоги прокурора щодо зобов'язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 повернути до комунальної власності територіальної громади м. Суми земельну ділянку площею 75,00 кв. м. (нормативна-грошова оцінка земельної ділянки 122535,75 грн.), яка надана йому в користування на підставі договору № 087/12 від 11.06.2012 про встановлення особистого строкового сервітуту на користування місцем для розташування тимчасової споруди в м. Суми шляхом підписання акту прийому-передачі - є правомірно, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідачів, відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в розмірі по 1072 грн. 01 коп. покладається на кожного з трьох відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Скасування рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 28.05.2012 № 274 «Про надання дозволів на розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Суми» в частині надання дозволу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (40000, АДРЕСА_1, і.к. НОМЕР_1) на розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності на території м. Суми.

3. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (40000, АДРЕСА_1, і.к. НОМЕР_1) шляхом підписання акту прийому-передачі повернути до комунальної власності територіальної громади м. Суми земельну ділянку площею 75,00 кв.м. (нормативна-грошова оцінка земельної ділянки 122535,75 грн.), яка надана йому в користування на підставі договору № 087/12 від 11.06.2012, який укладений між Сумською міською радою (40030, м. Суми, пл. Незалежності, 2, ) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (40000, АДРЕСА_1, і.к. НОМЕР_1) про встановлення особистого строкового сервітуту на користування місцем для розташування тимчасової споруди в м. Суми.

4. Стягнути з Сумської міської ради (40030, м. Суми, пл. Незалежності, 2, ) на користь Прокуратури Сумської області (40000, м Суми, вул. Г. Кондратьєва, 79, і.к. 03527891) 1072 грн. 01 коп. судового збору.

5. Стягнути з Виконавчого комітету Сумської міської ради (40030, м. Суми, пл. Незалежності, 2, ) на користь Прокуратури Сумської області (40000, м Суми, вул. Г. Кондратьєва, 79, і.к. 03527891) 1072 грн. 01 коп. судового збору.

6. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (40000, АДРЕСА_1, і.к. НОМЕР_1) на користь Прокуратури Сумської області (40000, м Суми, вул. Г. Кондратьєва, 79, і.к. 03527891) 1072 грн. 01 коп. судового збору.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повний рішення складено 30.05.2016

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ І.В. ЗАЙЦЕВА

СУДДІ Л.А. КОСТЕНКО

О.Ю. СОП'ЯНЕНКО