ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"23" травня 2016 р. Справа № 921/257/16-г/16
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

по справі

Розглянув матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері", вул. Бариська, 8А, м.Бучач, Тернопільська область,48400.

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

Суть справ. Приватне акціонерне товариство "Галіція Дистилері", вул. Бариська, 8А, м.Бучач, Тернопільська область звернулось до суду з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 про cтягнення 798 321 грн. 69 коп. основного боргу.

23.05.2016 року позивач подав Заяву № без номера від 18.05.2016 (вх. № 10575 від 23.05.2016 р.) про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить суд :

- накласти арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) у межах розміру позовних вимог в сумі 810296 грн. 52 коп., зокрема, але не виключно, на:

- нежитлову будівлю, реєстраційний номер майна 24206940, розташовану за адресою: АДРЕСА_2;

-1/2 частину житлового будинку, реєстраційний номер майна 35477540, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на будь-яке інше майно, належне на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), де б воно не знаходилося, яке буде виявлено державним виконавцем у процесі виконання відповідної ухвали суду про забезпечення позову.

Розглянувши Заяву № без номера від 18.05.2016 (вх. № 10575 від 23.05.2016 р.) про вжиття заходів забезпечення позову, суд встановив наступне.

Згідно п. 10 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках і дії по підготовці справи до розгляду, зокрема: вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову; забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Як визначається в ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Наведене стосується і вимоги щодо забезпечення позову.

У відповідності до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову; з цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічні положення викладені у підпункті 1.1 пункту 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006 р. № 01-8/2776 "Про деякі питання практики забезпечення позову".

Як визначається в п. 3 зазначеної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову; про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо); cаме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається; оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

В Заяві № без номера від 18.05.2016 (вх. № 10575 від 23.05.2016 р.) про вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає, зокрема, наступне:

- сума документально підтверджених грошових вимог позивача становить майже 800000 грн., при цьому, допоки ще, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 має вільні від обтяжень активи, що можуть гарантувати виконання можливого рішення суду;

- як відомо позивачу, і що підтверджується, зокрема, інформацією про зупинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за вересень 2015 року та інформацією про анулювання ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями в мережі Інтернет (http://sfs.gov.ua/dovidniki--reestri--perelik/reestri/167294.html), відповідач станом на теперішній час не здійснює підприємницької діяльності, зокрема, торгівельної (роздрібна торгівлі в спеціалізованих магазинах - основний вид діяльності відповідача), а. отже, на поточні рахунки відповідача не надходять грошові кошти, за рахунок яких вимоги Приватного акціонерного товариства "Галіція Дистилері" могли б бути задоволені в повному обсязі;

- в умовах очевидної обґрунтованості вимог позивача, тривалий період невиконання Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 своїх грошових зобов'язань вказує на те, що вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі та ухиляється від сплати боргу;

- стверджує, що зважаючи на викладені вище обставини, неконструктивну позицію та тривале ухилення відповідача від виконання своїх договірних зобов'язань, у позивача є підстави вважати, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову виконання можливого рішення суду стане неможливим через негайне переоформлення прав власності на належне відповідачу майно на користь третіх осіб.

Разом з тим, доказів наявності фактичних обставин (зокрема, заявником не подано доказів на підтвердження того, що на поточні рахунки відповідача не надходять грошові кошти та того, що відповідач знаходиться в скрутному матеріальному становищі), з якими пов'язується застосування обраного позивачем виду заходу до забезпечення позову позивач не подав.

Також в Заяві № без номера від 18.05.2016 року про вжиття заходів забезпечення позову позивачем не наведено обґрунтування імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду саме по даній справі в разі невжиття обраних ним заходів.

Так, позивач в своїй заяві лише зіслався на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання грошового зобов'язання за договором поставки № б/н від 03 березня 2011 року.

В ході розгляду заяви судом встановлено, що заявником не подано достатньо доказів, які б давали підстави вважати, що права заявника порушені або існує реальна загроза порушення таких прав, а вжиті господарським судом заходи запобігатимуть такому правопорушенню.

Крім того, суд здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності застосування заходів забезпечення позову, встановив, що заявник не довів наявності зв'язку між обраним заходом забезпечення позову - накладенням арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1):

- нежитлову будівлю, реєстраційний номер майна 24206940, розташовану за адресою: АДРЕСА_2;

-1/2 частину житлового будинку, реєстраційний номер майна 35477540, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на будь-яке інше майно, належне на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), де б воно не знаходилося і предметом позову (в даному випадку - стягнення заборгованості за договором поставки).

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що подана заява про вжиття заходів забезпечення позову до задоволення не підлягає.

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" клопотання про забезпечення позову, яке раніше було відхилено повністю або частково, може бути подано вдруге, якщо змінились обставини; тобто на заяви про забезпечення позову, в задоволенні яких було відмовлено, не поширюється заборона повторно звертатись до господарського суду.

Керуючись ст.ст.66,67,86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд:

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні Заяви № без номера від 18.05.2016 (вх. № 10575 від 23.05.2016 р.) про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) у межах розміру позовних вимог в сумі 810296 грн. 52 коп., зокрема, але не виключно, на:

- нежитлову будівлю, реєстраційний номер майна 24206940, розташовану за адресою: АДРЕСА_2;

-1/2 частину житлового будинку, реєстраційний номер майна 35477540, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на будь-яке інше майно, належне на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1), де б воно не знаходилося, яке буде виявлено державним виконавцем у процесі виконання відповідної ухвали суду про забезпечення позову відмовити.

2.Ухвалу надіслати сторонам по справі.

Суддя С.О. Хома