РІШЕННЯ

02 червня 2016 року Справа № 913/514/16

Провадження №17/913/514/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю комерційно-виробничої фірми АПЕКС, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до Фермерського господарства Мирна Долина, м. Сватове Луганської області

про стягнення 380665,76 грн.

Суддя Фонова О.С.,

у засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 0106/2 від 01.06.2016; ОСОБА_2, довіреність № 0106/1 від 01.06.2016;

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №56 від 13.05.2016.

Суть спору: позивачем заявлено до стягнення з відповідача основний борг в сумі 625,00 грн. за договором №18/0712-МК від 18.07.2012, основний борг в сумі 200781,00 грн. за договором №24/0912-МО від 24.09.2012, інфляційні втрати: за договором №18/0712-МК від 18.07.2012 у сумі 506,25 грн., за договором №24/0912-МО від 24.09.2012 у сумі 162632,61 грн., а також 3% річних: за договором №18/0712-МК від 18.07.2012 у сумі 50,08 грн. та за договором №24/0912-МО від 24.09.2012 у сумі 16089,98 грн.

Позивачем 17.05.2016 було надано заяву про зменшення позовних вимог № б/н від 13.05.2016, згідно якої позивач, посилаючись на норми статті 22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), просить стягнути з відповідача борг у сумі 201 396,44 грн.

Водночас, зменшені вимоги позивача не містять вимогу про стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, тоді як первісно їх було заявлено до стягнення.

Згідно пункту 3.10 Постанови пленуму ВГСУ Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011, під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Оскільки позивачем не зменшено позовну вимогу про стягнення пені, а взагалі виключено її з прохальної частини, то ані як зменшення, ані як відмову від позову суд її розцінити не може, тому розглядає виходячи з первісно заявлених вимог про стягнення боргу, 3% річних і інфляційних нарахувань.

У судовому засіданні 02.06.2016 позивач, керуючись статтями 22, 78, ГПК України, подав заяву № б/н від 02.06.2016 про часткову відмову від позову, в якій зазначає про відмову від позову в частині стягнення інфляційних нарахувань в сумі 163130,76 грн. та 3 % річних в сумі 16139,00 грн. та припинити провадження у справі в частині цих вимог.

В заяві позивач зазначив, що з наслідками відмови від частини позову ознайомлений.

У судовому засіданні 02.06.2016 від відповідача надійшла заява № б/н від 16.05.2016 про визнання позовних вимог, згідно якої відповідач визнає позовні вимоги у сумі основного боргу 201406,00 грн.

Дослідивши обставини справи, надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

18.07.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю комерційно-виробничою фірмою АПЕКС (позивач у справі), як Виконавцем, та Фермерським господарством ОСОБА_1 долина (відповідач у справі), як Замовником, було укладено договір підряду №18/0712-МК на виробництво та монтаж металоконструкцій (далі Договір-1), відповідно до умов пункту 2.1 якого Замовник доручає, а Виконавець зобовязався на свій ризик, у встановлені договором строки в межах договірної ціни (додаток 1) власними та залученими силами і засобами виконати наступні види робіт:

- виготовлення металоконструкцій у відповідності з альбомом «СВАТ-КМ»;

- виконати монтаж металоконструкцій у відповідності з альбомом «СВАТ-КМ» (а.с.13-19).

24.09.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю комерційно-виробничою фірмою АПЕКС (позивач у справі), як Виконавцем, та Фермерським господарством ОСОБА_1 долина (відповідач у справі), як Замовником, було укладено договір підряду №24/0912-МО на монтаж технологічного обладнання (далі Договір-2), відповідно до умов пункту 2.1 якоого Замовник доручає, а Виконавець зобовязався на свій ризик, у встановлені договором строки в межах договірної ціни (додаток 1) власними та залученими силами і засобами виконати монтажні роботи елеваторного обладнання, визначеного в додатку № 1 (а.с.48-54).

Згідно з підпунктом 2.1.1 Договору-1 та Договору-2, виконання робіт здійснюється відповідно до проекту, календарних графіків виконання та фінансування робіт (додаток 2, 3).

У підпункті 2.1.2 Договору-1 та Договору-2 передбачено, що роботи, не обумовлені даним договором, виконуються після підписання додаткових угод, які є невід'ємною частиною цього договору.

Відповідно до пункту 3.1 Договору-1, договірна ціна робіт (етапів робіт) доручених для виконання Виконавцю наведена в додатку № 1 до договору та складає 6 800,00 грн. з ПДВ за одну тону виготовлених та змонтованих металоконструкцій відповідно до альбому «СВАТ-КМ».

У пункті 3.1 Договору-2 визначено, що договірна ціна робіт (етапів робіт) доручених для виконання Виконавцю наведена в додатку № 1 до договору та складає 1 512 846,00 грн. з ПДВ.

У розділі 5 Договорів 1 та 2 сторони визначили умови розрахунків та платежів, згідно з пунктом 5.1 цих Договорів до початку виконання робіт по етапу (виду робіт) сторони узгоджують План платежів з урахуванням Календарного графіка виконання робіт, який є невід'ємною частиною договорів.

Зі змісту пункту 4.2 Договорів 1 та 2 вбачається, що Замовник забезпечує безперервне фінансування виготовлення металоконструкцій, згідно з графіком фінансування (додаток № 3). Виконує проміжні платежі (за виконані роботи, етапи робіт, комплекс робіт) на підставі Акту виконаних робіт, підписаних уповноваженими представниками Сторін. Акт виконаних робіт Виконавець передає Замовнику не пізніше 27-го числа поточного місяця. Замовник протягом 3-х робочих днів перевіряє перелік, кількість та якість робіт зазначених в Акті.

Пунктом 5.4 Договорів 1 та 2 визначено, що Замовник здійснює оплату вартості етапів робіт згідно з Планом платежів.

Розрахунки між Замовником та Виконавцем ведуться в безготівковій формі шляхом перерахування грошей на поточний рахунок Виконавця (пункт 5.5 Договорів 1 та 2).

Відповідно до пункту 5.6 Договорів 1 та 2, Замовник до початку виконання робіт перераховує у формі авансу 50% вартості обсягу робіт узгодженого сторонами, згідно з графіком фінансування (додаток № 3).

У розділі 7 Договорів 1 та 2 сторони визначили порядок виконання робіт.

Згідно з пунктом 11.1 Договорів 1 та 2, здача та приймання робіт після закінчення та в процесі робот здійснюється у відповідності з діючими нормами та правилами і оформлюється Актами виконання робіт (КБ-2в), підписаними сторонами. Порядок та етапи приймання, обовязки сторін визначаються діючим законодавством.

Відповідальність сторін за Договорами 1 та 2 визначена у розділі 13 цих договорів.

Пунктом 17.1 Договорів 1 та 2 визначено, що Договори вступають у силу з моменту їх підписання та діють до закінчення гарантованого строку визначеному в пункті 13.1.

Позивач на виконання умов Договору-1 виконав роботи на загальну суму 877 518,00 грн., відповідач розрахувався частково на загальну суму 876 893,00 грн., що підтверджується випискою з картки рахунку:361 відповідача (а.с.83-85).

У відповідача залишився залишок боргу в сумі 625,00 грн. за актом (форма КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за 2012 рік на загальну суму 40625,00 грн., який долучено до матеріалів справи.

На виконання умов Договору-2 позивач виконав роботи на загальну суму 1512846,00 грн., відповідач розрахувався частково на загальну суму 1312065,00 грн., що підтверджується випискою з картки рахунку:361 відповідача (а.с.86-88).

У відповідача залишився залишок борг в загальній сумі 200 781,00 грн., який виник за:

- актом (форма КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за 2013 рік на загальну суму 75 240,00 грн., оплачена була не в повному обсязі; борг 540,00 грн.,

- актом (форма КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за 2013 рік на загальну суму 75 240,00 грн. (а.с.91-94), оплачена була не в повному обсязі; борг 75240,00 грн.,

всього за вказаними актами борг 75 780,00 грн.

- актом (форма КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за 2013 рік на загальну суму 31 250,00 грн. (а.с.96-98), оплачена не була в повному обсязі;

- актом (форма КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за 2013 рік на загальну суму 31 250,00 грн. (а.с.100-102), оплачена не була в повному обсязі;

- актом (форма КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за 2013 рік на загальну суму 31 250,00 грн. (а.с.104-106), оплачена не була в повному обсязі;

- актом (форма КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за 2013 рік на загальну суму 31 250,00 грн. (а.с.108-110), оплачена не була в повному обсязі;

- актом (форма КБ-2в) приймання виконаних будівельних робіт за 2013 рік на загальну суму 83 345,00 грн., залишок заборгованості у сумі 01,00 грн.

Позивач у заяві про уточнення позовних вимог, яку здав у судовому засіданні 02.06.2016, зазначив, що:

- за договором 1 заборгованість виникла на дату 26.12.2012 та становить по акту виконаних робіт без номеру від 26.12.2012 на загальну суму 40 625,00 грн. 09.08.2012 відповідачем було сплачено борг частково, а саме у розмірі 40 000,00 грн, заборгованість становить у розмірі 625,00 грн. Акт виконаних робіт було підписано 26.12.2012.

- за договором 2 заборгованість виникла на дату 25.05.2013 та становить 200 271,00 грн. Дана заборгованість виникла по актам виконаних робіт, підписаних без номерів за звітний період 2013 року. Остаточний акт приймання та здачі виконаних робіт був підписаний 14.06.2013, і строк повернення платежу закінчився. Акт на суму 31 250,00 грн. виконаний у травні 2013 року. Роботи були виконанні у повному обсязі та прийняти у травні 2013 року по всім спільним актам.

Таким чином, загальна сума заборгованості за вищевказаними актами складає 201 406,00 грн.

Оскільки відповідач свої зобовязання, щодо оплати виконаних робіт, не виконав в повному обсязі та вчасно, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення боргу в сумі 625,00 грн. за договором №18/0712-МК від 18.07.2012 та боргу в сумі 200 781,00 грн. за договором №24/0912-МО від 24.09.2012.

Відповідач у заяві № б/н від 16.05.2016 визнав борг в загальній сумі 201 406,00 грн.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) одностороння відмова від зобовязання не допускається, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов, що передбачені договором, вимогами Цивільного кодексу України, тощо.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правове регулювання правовідносин сторін здійснюється главою 61 ЦК України. Зокрема, ст. 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

Замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч.1 ст.853 ЦК України).

Згідно з ч.4 ст. 882 ЦК України, передача робіт підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного між сторонами Договору №18/0712-МК від 18.07.2012 позивач виконав роботи на загальну суму 877518,00 грн.

Відповідно до укладеного між сторонами Договору №24/0912-МО від 24.09.2012 позивач виконав роботи на загальну суму 1512846,00 грн.

У звязку з частковими оплатами, що підтверджується виписками з карток рахунку:361 відповідача, борг за договором №18/0712-МК від 18.07.2012 складає 625,00 грн. та за договором №24/0912-МО від 24.09.2012 складає 200 781,00 грн.

Вказане підтверджується довідками форми КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт/та витрат за 2012 рік, 2013 рік та актами форми КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт за 2012, 2013 роки, підписаними обома сторонами та скріпленими їх печатками, що містяться в матеріалах справи.

Згідно ч.1 ст.854 ЦК України та ч.5 ст.321 ГК України, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк.

Пунктом 5.4 договорів 1 та 2 визначено, що Замовник здійснює оплату вартості етапів робіт згідно з Планом платежів.

Розрахунки між Замовником та Виконавцем ведуться в безготівковій формі шляхом перерахування грошей на поточний рахунок Виконавця (пункт 5.5 договорів 1 та 2).

Відповідно до пункту 5.6 договорів 1 та 2, Замовник до початку виконання робіт перераховує у формі авансу 50% вартості обсягу робіт узгодженого сторонами, згідно з графіком фінансування (додаток № 3).

Таким чином, у звязку з порушенням строків оплати, передбачених Договорами №18/0712-МК від 18.07.2012 та №24/0912-МО від 24.09.2012, у відповідача виник борг в загальній сумі 201 406,00 грн., який підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем, є обґрунтовано заявленим та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до статті 22, 78 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) позивач має право відмовитись від позову повністю або частково. У звязку з чим господарський суд розяснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цієї дії у представників сторін.

Стосовно стягнення інфляційних втрат в сумі 163138,86 грн. та 3% річних у сумі 16120,06 грн. представником позивача подано заяву про відмову від позову в цій частині.

Позивачу було розяснено наслідки зазначеної процесуальної дії, перевірено наявність повноважень на відмову від позову. Суд приймає часткову відмову позивача від позову оскільки така відмова не порушує прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідно до п. 4 статті 80 ГПК України провадження у справі підлягає припиненню у разі відмови позивача від позову та прийняття такої відмови судом.

За таких обставин, провадження у справі в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 163130,76 грн. та 3% річних у сумі 16139,00 грн. слід припинити.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторін пропорційно задоволених вимог у сумі 3021,09 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 49, 78, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фермерського господарства «Мирна Долина», м. Сватове Луганської області, вул. Водопянова, буд. 62, ідентифікаційний код 33470035, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційно виробнича фірма «АПЕКС», м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, провулок Більшовицький, буд. 3, прим.31, ідентифікаційний код 37562559, борг в сумі 201406,00 грн., судовий збір у сумі 3021,09 грн., видати наказ.

3. В частині стягнення 3 % річних в сумі 16139,00 грн. та інфляційних нарахувань в сумі 163130,76 грн. провадження у справі припинити.

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено: 07.06.2016.

Суддя О.С. Фонова